ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"30" березня 2023 р. м. Київ Справа №911/897/23

Господарський суд Київської області у складі судді Третьякової О.О., розглянувши матеріали

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Терра будресурс» (47534, Тернопільська область, Бережанський р-н, с. Тростянець)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінест» (08162, Київська область, смт.Чабани, вул. Машинобудівників, 2-в, кв.220)

про визнання договору недійсним

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Терра будресурс» (далі позивач) звернулося до Господарського суду Київської області із позовною заявою від 27.03.2023 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінест» (далі відповідач) про визнання недійсним договору поставки №9 від 25.04.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Господарським судом Тернопільської області розглядаються позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінест» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Терра будресурс» про стягнення заборгованості за договором поставки №9 від 25.04.2022 (справа №921/676/22). Позовні вимоги у справі №921/676/22 заявлені з тих підстав, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Грінест» в якості постачальника та Товариством з обмеженою відповідальністю «Терра будресурс» в якості покупця був укладений договір поставки №9 від 25.04.2022 з додатковими угодами, надалі договір поставки, за яким Товариство з обмеженою відповідальністю «Грінест» поставило Товариству з обмеженою відповідальністю «Терра будресурс» сільськогосподарську продукцію, однак Товариство з обмеженою відповідальністю «Терра будресурс» отриману продукцію не оплатило. Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 20.03.2023 розгляд справи №921/676/22 відкладено .

Звертаючись до Господарського суду Київської області із позовною заявою від 27.03.2023 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінест» про визнання недійсним договору поставки №9 від 25.04.2022, Товариство з обмеженою відповідальністю «Терра будресурс» в позовній заяві посилається на те, що директор позивача не підписував договір поставки №9 від 25.04.2022, підписи на договорі, додатках №1, №2, №3, №4 до договору та видаткових накладних №8 від 25.04.2022, №15 №10.05.2022, №24 від 15.06.2022 та №31 від 21.06.2022 виконані не директором позивача, а у випадку, якщо договір поставки підписала інша особа в інтересах позивача, то така особа діяла поза меж повноважень, оскільки будь-яких рішень щодо надання згоди на вчинення правочинів з відповідачем щодо майна (товарів за договором поставки на суму 691010,55 грн), вартість якого перевищує 50% вартості чистих активів позивача відповідно до останньої затвердженої фінансової звітності, не приймалось.

Дослідивши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Терра будресурс», суд вважає за необхідне залишити її без руху, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

У ст.162 Господарського процесуального кодексу України встановлені вимоги, які мають бути дотримані позивачем при поданні позовної заяви.

Частиною 1 ст.162 цього Кодексу встановлено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно з ч.2 ст 42 та ч.1 ст.43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; добросовісно користуватися процесуальними правами.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16, від 30.01.2019 у справі N 569/17272/15-ц.

При цьому в п.п.7.26 та 7.34 постанови від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц Велика Палата Верховного Суду сформувала висновок про те, що правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не підлягає визнанню недійсним. Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 Цивільного кодексу України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими. У випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення.

Із позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Терра будресурс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінест» про визнання недійсним договору поставки, вбачається, що цей позов пред`явлений в тому числі у зв`язку із наявністю судової справи №921/676/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінест» (позивач у справі №921/676/22, відповідач у справі №911/897/23) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Терра будресурс» (відповідач у справі №921/676/22, позивач у справі №911/897/23) про стягнення заборгованості за цим договором поставки в загальній сумі 1191733,50 грн, з яких 691009,55 грн основного боргу, 149275,87 грн пені, 144145,21 грн 48% річних та 207302,80 грн штрафу.

В той же час, позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Терра будресурс» про визнання недійсним договору не містить пояснення того, чому Товариством з обмеженою відповідальністю «Терра будресурс» не пред`явлено позов про визнання недійсним договору поставки у межах справи №921/676/22 в якості зустрічного позову, враховуючи, що спільний розгляд позову про визнання недійсним договору поставки та позову про стягнення заборгованості за цим же договором між тими ж самими сторонами може бути доцільним в межах одного провадження з метою ефективного захисту відповідного права та/або інтересу. Так, позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Терра будресурс» про визнання недійсним договору поставки не містить обґрунтування того, що спільний розгляд обох цих позовів в межах одного провадження №921/676/22 є неможливим або недоцільним. При цьому, в постанові Верховного Суду від 16.12.2021 у справі № 910/7103/21 зроблено висновок про те, що на підставі ч.4 ст.236 Господарського процесуального кодексу України суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження. В цьому аспекті позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Терра будресурс» про визнання недійсним договору поставки не містить ні пояснення щодо доцільності розгляду позову про визнання недійсним договору поставки в окремому провадженні від справи №921/676/22 Господарського суду Тернопільської області, ні пояснення стосовно того, чому позивач вважає неможливим або недоцільним пред`явлення та розгляд вимог про визнання недійсним договору поставки в межах справи №921/676/22, яка розглядається Господарським судом Тернопільської області і в якій досліджується питання виконання зобов`язань за цим договором поставки між тими ж сторонами.

У зв`язку з чим Товариству з обмеженою відповідальністю «Терра будресурс» необхідно належним чином виконати вимоги ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України та подати уточнення до позовної заяви, в яких зазначити:

- обґрунтування того, чому позивач вважає неможливим або недоцільним пред`явлення та розгляд вимог про визнання недійсним договору поставки в межах справи №921/676/22 з метою ефективного захисту відповідного права та/або інтересу.

Також в пунктах 4, 5 та 8 ч.3 ст.162 цього Кодексу встановлено, що позовна заява повинна містити в тому числі: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; правові підстави позову; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову. Відповідно до ч.2 ст.164 цього Кодексу позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

З позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Терра будресурс» вбачається, що виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги про визнання недійсним договору поставки, є нечітким та має ознаки суперечливих відомостей щодо викладу позивачем обставин підписання договору поставки.

Так, позивач в позовній заяві зазначає, що підписи на договорі поставки №9 від 25.04.2022 та на інших документах про фінансово-господарські операції на додатках №1, №2, №3, №4 до договору поставки, на видаткових накладних №8 від 25.04.2022, №15 №10.05.2022, №24 від 15.06.2022 та №31 від 21.06.2022 виконані не директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Терра будресурс». Із чого можна дійти висновку, що позивач посилається на те, що ці документи є підробленими, однак позивач прямо не зазначає в позовній заяві, що вказані документи є підробленими.

Одночасно позивач в позовній заяві також зазначає, що якщо цей договір поставки підписала інша особа в інтересах позивача, то така особа діяла поза меж її повноважень, оскільки будь-яких рішень щодо надання згоди на вчинення правочинів з відповідачем щодо майна (товарів за договором поставки на суму 691010,55 грн), вартість якого перевищує 50% вартості чистих активів позивача відповідно до останньої затвердженої фінансової звітності, не приймалось. Із чого можна дійти висновку, що позивач посилається на те, що вказані документи не були підроблені, однак певна особа при їх підписанні від імені позивача вийшла за межі наданих їй повноважень, але позивач при цьому прямо не зазначає в позовній заяві, яка конкретна особа підписала відповідні фінансово-господарській документи від імені позивача, які були її повноваження, чим її повноваження були передбачені, обставини підписання цих документів.

Так само позивач не зазначає в позовній заяві, чи міститься на договорі поставки №9 від 25.04.2022, додатках №1, №2, №3, №4 до договору, видаткових накладних №8 від 25.04.2022, №15 №10.05.2022, №24 від 15.06.2022 та №31 від 21.06.2022 відбиток печатки позивача, обставини наявності чи відсутності печатки позивача на цих документах.

Крім того, позивач в позовній заяві прямо не зазначає, чи отримав він товар за видатковими накладними №8 від 25.04.2022, №15 №10.05.2022, №24 від 15.06.2022 та №31 від 21.06.2022 та яка доля цього товару, чи позивач фактично не отримав цей товар від відповідача.

Враховуючи презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав (правова позиція п.27 постанови Верховного Суду від 22.08.2019 у справі № 913/610/18), суб`єкт господарської діяльності не може не знати про те, чи отримував він певний товар (майно) чи ні, чи підписував він та засвідчував певні документи (договори, накладні) печаткою чи такі документи є підробленими, однак позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Терра будресурс» чіткого викладу цих обставин не містить.

Натомість вбачаються ознаки суперечливого викладу цих обставин (підстав позову) стосовно того, чи є договір поставки №9 від 25.04.2022 та інші документи щодо поставки підробленими (невчиненими), чи вони не є підробленими, а були підписані конкретним представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Терра будресурс» з перевищенням наданих йому повноважень. Ця обставина може мати суттєве значення для правильного вирішення спору, враховуючи висновок Великої Палати Верховного Суду про те, що правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не підлягає визнанню недійсним, однак позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Терра будресурс» чіткого викладу цієї обставини та відповідного правового обґрунтування підстав позову не містить.

Крім того, позивач в позовній заяві посилається на те, що вартість спірного договору поставки (товарів за договором на суму 691010,55 грн) перевищує 50% вартості чистих активів позивача відповідно до останньої затвердженої фінансової звітності, однак ніяких доказів з цього приводу позивачем до позовної заяви не надано.

Також, позовна заява не містить обґрунтування того, чи є обраний позивачем спосіб захисту - визнання недійсним договору поставки - ефективним способом захисту права чи інтересу, за захистом якого звернувся позивач.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 по справі 910/3009/18 ефективний спосіб захисту прав повинен:

1) забезпечити поновлення порушеного права

2) в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування

3) такий захист повинен бути повним (тобто не частковим)

4) забезпечувати мету здійснення правосуддя та принцип процесуальної економії

5) забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Рішення суду має остаточно вирішувати спір по суті і захищати порушене право чи інтерес.

В цьому аспекті позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Терра будресурс», в якій міститься посилання на наявність справи №921/676/22 про стягнення заборгованості за договором поставки №9 від 25.04.2022 в загальній сумі 1191733,50 грн, не містить обґрунтування того, яким чином визнання недійсним договору поставки у разі задоволення позову у справі 911/897/23 забезпечить поновлення прав позивача та принцип процесуальної економії, враховуючи наявність окремої справи №921/676/22 про стягнення заборгованості за договором поставки №9 від 25.04.2022.

У зв`язку з чим Товариству з обмеженою відповідальністю «Терра будресурс» необхідно належним чином виконати вимоги ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України та подати уточнення до позовної заяви, в яких зазначити:

1. чіткий виклад обставин спору з посиланням на докази, обґрунтуванням та усуненням суперечностей та/або неповноти позовної заяви щодо:

- того чи є підробленими або ні договір поставки №9 від 25.04.2022, додатки №1, №2, №3, №4 до нього, видаткові накладні №8 від 25.04.2022, №15 №10.05.2022, №24 від 15.06.2022 та №31 від 21.06.2022;

- якщо вищевказані документи не є підробленими зазначити особу, яка їх підписала від імені позивача, її повноваження з посиланням на докази;

- обставини підписання вищевказаних документів та проставлення відбитку печаток на них підписантами;

- факт отримання позивачем товару за видатковими накладними №8 від 25.04.2022, №15 №10.05.2022, №24 від 15.06.2022 та №31 від 21.06.2022 та подальшої долі цього товару, або не отримання позивачем такого товару;

2. докази того, що вартість спірного договору поставки перевищує 50% вартості чистих активів позивача відповідно до останньої затвердженої фінансової звітності;

3. правове обґрунтування обраного позивачем способу захисту права чи інтересу з точки зору ефективності обраного способу захисту, враховуючи наявність також справи №921/676/22.

Наведене є недоліками позовної заяви, що підлягають усуненню.

Згідно з ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.2 ст.174 цього Кодексу в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, усунення позивачем недоліків позовної заяви повинне бути здійснене з урахуванням положень пункту 1 ч.1 ст.164 та ч. 1 ст.172 цього Кодексу щодо обов`язковості надсилання учасникам справи позовної заяви та копії доданих до неї документів.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.3 ст.174 Господарського процесуального кодексу України позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 2, 162, 164, 172, 174, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Залишити позовну заяву без руху.

2. Встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви 10 (десять) днів з дня вручення цієї ухвали.

3. Встановити спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

3.1. письмових уточнень до позовної заяви із зазначенням правових підстав позову та обґрунтування обраного позивачем способу захисту права чи інтересу з точки зору ефективного способу захисту:

- обґрунтування того, чому позивач вважає неможливим або недоцільним пред`явлення та розгляд вимог про визнання недійсним договору поставки в межах справи №921/676/22 з метою ефективного захисту відповідного права та/або інтересу;

3.2. письмових уточнень до позовної заяви із викладом обставин спору з посиланням на докази та обґрунтуванням:

- того, чи є підробленими або ні договір поставки №9 від 25.04.2022, додатки №1, №2, №3, №4 до нього, видаткові накладні №8 від 25.04.2022, №15 №10.05.2022, №24 від 15.06.2022 та №31 від 21.06.2022;

- якщо вищевказані документи не є підробленими зазначити особу, яка їх підписала від імені позивача, її повноваження з посиланням на докази;

- обставин підписання вищевказаних документів та проставлення відбитку печаток на них підписантами;

- факту отримання позивачем товару за видатковими накладними №8 від 25.04.2022, №15 №10.05.2022, №24 від 15.06.2022 та №31 від 21.06.2022 та подальшої долі цього товару, або не отримання позивачем такого товару;

- зазначення доказів того, що вартість спірного договору поставки перевищує 50% вартості чистих активів позивача відповідно до останньої затвердженої фінансової звітності, з наданням таких доказів або наведенням обґрунтування неможливості їх подання разом з позовною заявою;

3.3. доказів на підтвердження викладених позивачем обставин в уточненнях до позовної заяви з урахуванням даної ухвали господарського суду про залишення позову без руху, якщо такі докази не були подані разом з позовною заявою.

4. Подати суду докази направлення відповідачу документів, складених на усунення недоліків позовної заяви за цією ухвалою Господарського суду Київської області від 30.03.2023 №911/897/23.

5. Попередити позивача про те, що згідно з ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя О.О. Третьякова