РІШЕННЯ

20 березня 2023 року м. ТернопільСправа № 921/839/21

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гирили І.М.

за участі секретаря судового засідання Коляска І.І.

розглянув справу

за позовом ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача Приватного підприємства "МДС Збаразький сирзавод", вул. Грушевського, буд. 145, м. Збараж, Тернопільська область, 47302

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , АДРЕСА_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватний нотаріус Тернопільського нотаріального округу Жовнір Іван Теодорович, бульвар Шевченка, 18/3, м. Тернопіль, 46025

про визнання недійсним рішення ПП "МДС Збаразький сирзавод", яке оформлене протоколом №18/1-4 від 27.04.2018; скасування реєстраційного запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, внесеного приватним нотаріусом Тернопільського нотаріального округу Жовніром І. Т. за №6000200 відносно зборів ПП "МДС Збаразький сирзавод", щодо зміни статутного або складеного капіталу, зміни складу учасників; визнання недійсним рішення загальних зборів ПП "МДС Збаразький сирзавод", яке оформлене протоколом №18-2 від 10.12.2018; скасування реєстраційного запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, внесеного приватним нотаріусом Тернопільського нотаріального округу Жовніром І. Т. за №7000200 відносно зборів ПП "МДС Збаразький сирзавод", щодо зміни статутного або складеного капіталу, зміни складу засновників

За участі представників

Позивача: Строценя Т. О.

Відповідача: Осіва П. В.

Третіх осіб: не прибули

В порядку ст. 8, 222 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку: vkz.court.gov.ua.

Заяв про відвід (самовідвід) судді та секретаря судового засідання з підстав, визначених ст. 35-37 ГПК України не надходило.

Суть справи:

23.12.2021 ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Тернопільської області з позовом до відповідача - Приватного підприємства "МДС Збаразький сирзавод", про визнання недійсним рішення ПП "МДС Збаразький сирзавод", яке оформлене протоколом №18/1-4 від 27.04.2018; скасування реєстраційного запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, внесеного приватним нотаріусом Тернопільського нотаріального округу Жовніром І. Т. за №6000200 відносно зборів ПП "МДС Збаразький сирзавод", щодо зміни статутного або складеного капіталу, зміни складу учасників; визнання недійсним рішення загальних зборів ПП "МДС Збаразький сирзавод", яке оформлене протоколом №18-2 від 10.12.2018; скасування реєстраційного запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, внесеного приватним нотаріусом Тернопільського нотаріального округу Жовніром І. Т. за №7000200 відносно зборів ПП "МДС Збаразький сирзавод", щодо зміни статутного або складеного капіталу, зміни складу засновників.

Позовні вимоги обґрунтовані прийняттям опорюваних рішень з порушенням засад пропорційності реалізації корпоративних прав, невідповідністю оспорюваних рішень нормам чинного на час виникнення та існування спірних правовідносин законодавства (ч. 4 ст. 83, ч. 1 ст. 167 Господарського кодексу України, ст. 16, ч. 2 ст. 51 Закону України "Про господарські товариства"), внаслідок чого частка позивача у статутному капіталі зменшилась 27.04.2018 на 50%, а 10.12.2018 - на 70%.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 23.12.2021 головуючим суддею для розгляду справи №921/839/21 визначено суддю Гирилу І. М.

Окрім того, із зазначеним вище позовом ОСОБА_1 подав заяву б/н від 22.12.2021 про забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені, відповідно до законодавства України, проводити реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим особам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії або проводити зміни в будь-який інший спосіб в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проводити реєстраційні дії пов`язані із: зміною учасників ПП "МДС Збаразький сирзавод" в межах частки статутного капіталу; зміною розміру статутного капіталу ПП "МДС Збаразький сирзавод"; зміною керівника, уповноважених осіб ПП "МДС Збаразький сирзавод".

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 24.12.2021 у задоволенні заяви ОСОБА_1 б/н від 22.12.2021 (вх. №10470 від 23.12.2021) про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 28.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 921/839/21; постановлено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження; призначено у справі № 921/839/21 підготовче засідання на 10:30 год. 26.01.2022; запропоновано учасникам справи подати/надіслати суду заяви по суті справи та з процесуальних питань (при наявності).

Підготовче засіданні 26.01.2022, яке відбулось за участі повноважного представника позивача, відкладено на 10:00 год. 16.02.2022, про що судом постановлено та занесено до протоколу судового засідання відповідну ухвалу. Присутнього в підготовчому засіданні 26.01.2022 повноважного представника позивача про засідання 16.02.2022 повідомлено під розписку (в матеріалах справи); відповідача - відповідною ухвалою від 26.01.2022.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 16.02.2022 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів; відкладено підготовче засідання у справі № 921/839/21 на 09:30 год. 02.03.2022; задоволено заяву позивача б/н від 15.02.2022 про залучення до участі у справі № 921/839/21 третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору; залучено до участі у справі № 921/839/21 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 ; запропоновано учасникам справи подати/надіслати суду заяви по суті справи та з процесуальних питань (при наявності).

Ухвалами Господарського суду Тернопільської області від 02.03.2022 та від 28.03.2022, зважаючи на неявку представників сторін, продовження строку дії воєнного стану в Україні відповідно до Указу Президента України №133/2022 від 14.03.2022, враховуючи положення ст. 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, з метою забезпечення безпеки учасників справи, працівників апарату суду, суддів, та, відповідно, неможливість вирішення судом завдань підготовчого провадження, визначених ст. 177 ГПК України, суд продовжив строк підготовчого провадження у справі №921/839/21 на тридцять днів на підставі ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відклав підготовче засідання на 09:30 год. 28.03.2022 та, відповідно, на 09:00 год. 25.04.2022 та запропонував учасникам справи подати/надіслати суду заяви по суті справи та з процесуальних питань (при наявності).

У зв`язку з оповіщенням 25.04.2022 о 07:23 год. повітряної тривоги у Тернопільській області, яка тривала по 09:34 год., призначене на 09:00 год. 25.04.2022 підготовче засідання по справі № 921/839/21 не відбулось.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 25.04.2022, зважаючи на продовження строку дії воєнного стану в Україні відповідно до Указу Президента України №133/2022 від 14.03.2022, суд продовжив строк підготовчого провадження на тридцять днів на підставі Конвенції; відклав підготовче засідання по справі № 921/839/21 на 09:00 год. 16.05.2022; запропонував учасникам справи подати/надіслати суду заяви по суті справи та з процесуальних питань (при наявності).

У підготовчому засіданні 16.05.2022, яке відбулось за участі повноважних представників позивача та відповідача, суд, зважаючи на заявлене повноважним представником відповідача клопотання б/н від 16.05.2022, з метою реалізації наданого відповідачу права на ознайомлення з матеріалами справи №921/839/21, продовжив строк підготовчого засідання у справі №921/839/21 на тридцять днів на підставі Конвенції; оголосив перерву до 09:00 год. 01.06.2022, про що постановив відповідну ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання. Представників сторін про підготовче засідання 01.06.2022 повідомлено під розписку (в матеріалах справи); третю особу - відповідною ухвалою від 16.05.2022.

У підготовчому засіданні 01.06.2022, яке відбулось за участі повноважних представників сторін, враховуючи заяву відповідача б/н б/д (вх. № 3428), згідно з якою останній повідомив, що 31.05.2022 засобами поштового зв`язку ним надіслано відзив на позовну заяву, суд оголосив перерву до 10:45 год. 14.06.2022, про що постановив відповідну ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання. Представників сторін про підготовче засідання 14.06.2022 повідомлено під розписку (в матеріалах справи); третю особу - відповідною ухвалою від 01.06.2022.

03.06.2022 від ПП "ДС Збаразький сирзавод" надійшов відзив на позов б/н від 31.05.2022 (вх. № 3476), згідно з яким відповідач просив суд залишити позовну заяву без руху, застосувати наслідки спливу позовної давності у справі № 921/839/21 та відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

08.06.2022 від позивача надійшла відповідь на відзив б/н від 07.06.2022 (вх. № 3603).

У підготовчому засіданні 14.06.2022, яке відбулось за участі повноважних представників сторін, суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без руху, на підставі ч. 1 ст. 6 Конвенції продовжив строк підготовчого провадження у справі №921/839/21 до 31.07.2022 та оголосив перерву до 09:30 год. 28.07.2022, про що постановив відповідну ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання. Представників позивача та відповідача про підготовче засідання 28.07.2022 повідомлено під розписку (в матеріалах справи), третю особу - відповідною ухвалою.

30.06.2022 на адресу суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь б/н від 27.06.2022 (вх. № 4140), згідно з яким останній просив суд витребувати у позивача оригінал доказу - довідки від 13.09.2021, та відмовити у задоволенні позовних вимог.

28.07.2022 від відповідача надійшла заява б/н від 27.07.2022 (вх. № 4809), згідно з якою останній просив суд залучити до участі у справі № 921/839/21 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватного нотаріуса Тернопільського нотаріального округу Жовніра Івана Теодоровича.

У підготовчому засіданні 28.07.2022, яке відбулось за участі повноважних представників сторін, суд на підставі Конвенції продовжив строк підготовчого провадження у справі №921/839/21 на 30 днів та оголосив перерву до 14:00 год. 22.08.2022, про що постановив відповідну ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання. Представників сторін про підготовче засідання 22.08.2022 повідомлено під розписку (в матеріалах справи); третю особу - відповідною ухвалою суду від 28.07.2022. Окрім того, здійснено оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України про виклик Рубая Р. С в підготовче засідання 22.08.2022 о 14:00 год.

У підготовчому засіданні 22.08.2022, яке відбулось за участі повноважних представників позивача та відповідача, судом долучено до матеріалів справи № 921/839/21 оригінал довідки від 13.09.2021, оголошено перерву до 09:30 год. 29.08.2022, зобов`язано відповідача письмово викласти заявлене в підготовчому засіданні клопотання про призначення у даній справі судової експертизи, про що постановлено та занесено до протоколу судового засідання відповідну ухвалу. Присутніх в підготовчому засіданні 22.08.2022 повноважних представників сторін про підготовче засідання 29.08.2022 повідомлено під розписку (в матеріалах справи); третю особу відповідною ухвалою суду від 22.08.2022.

26.08.2022 на адресу суду від ПП "МДС Збаразький сирзавод" надійшло клопотання б/н від 26.08.2022 (вх. № 5544), відповідно до якого відповідач просив суд призначити у справі № 921/839/21 судову технічну експертизу документа, а саме: довідки від 13.09.2021.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 29.08.2022 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів на підставі Конвенції; залучено до участі у справі № 921/839/21 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватного нотаріуса Тернопільського нотаріального округу Жовніра Івана Теодоровича, бульвар Шевченка, 18/3, м. Тернопіль, 46025, зобов`язано сторін, у строк до 02.09.2022, надіслати на адресу третьої особи Приватного нотаріуса Тернопільського нотаріального округу Жовніра Івана Теодоровича, копії долучених до матеріалів справи заяв по суті справи (позовну заяву, відзив на позов, відповідь на відзив, заперечення на відповідь на відзив з долученими до них документами (докази надіслання надати суду); відкладено підготовче засідання на 10:00 год. 21.09.2022; запропоновано учасникам справи подати/надіслати суду у строк до 14.09.2022: позивачу: письмо викладену позицію з приводу поданого відповідачем клопотання про призначення судової експертизи у справі № 921/839/21; третім особам: письмово викладену позицію по суті позову та відзиву; заяви з процесуальних питань (при наявності); явку третьої особи - ОСОБА_2 або його повноважного представника в підготовче засідання 21.09.2022 визнано обов`язковою.

13.09.2022 на адресу суду від ОСОБА_1 надійшли заперечення б/н від 09.09.2022 (вх. №5925) щодо призначення у даній справі судової експертизи.

У підготовчому засіданні 21.09.2022 повноважними представниками сторін долучено до матеріалів справи № 921/839/21 докази на підтвердження надсилання на адресу третьої особи - Приватного нотаріуса Тернопільського нотаріального округу Жовніра Івана Теодоровича, наданих суду заяв по суті справи.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 21.09.2022, враховуючи неявку у підготовче засідання 21.09.2022 повноважних представників третіх осіб, суд продовжив строк підготовчого провадження у справі №921/839/21 на 60 днів на підставі Конвенції, відклав підготовче засідання на 14:00 год. 10.10.2022, запропонував третім особам подати/надіслати суду, у строк до 07.10.2022, письмово викладені позиції по суті позову та відзиву та заяви з процесуальних питань (при наявності); явку третьої особи - ОСОБА_2 або його повноважного представника, в підготовче засідання 10.10.2022 визнав обов`язковою. Окрім того, постановив здійснити оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України про виклик ОСОБА_2 в підготовче засідання 10.10.2022 о 14:00 год.

У підготовчому засіданні 10.10.2022, яке відбулось за участі повноважного представника відповідача, зважаючи на неявку представників позивача та третіх осіб, суд оголосив перерву до 14:30 год. 24.10.2022, про що постановив відповідну ухвалу, яку занесено до протоколу судового. Присутнього в підготовчому засіданні 10.10.2022 повноважного представника відповідача про підготовче засідання 24.10.2022 повідомлено під розписку (в матеріалах справи); інших учасників - відповідною ухвалою суду від 10.10.2022.

Зважаючи на те, що оголошена у Тернопільській області 24.10.2022 о 13:27 год. повітряна тривога тривала до 14:49 год., призначене на 14:30 год. 24.10.2022 судове засідання по справі № 921/839/21 не відбулось.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 24.10.2022 підготовче засідання у справі № 921/839/21 призначено на 14:00 год. 14.11.2022.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 14.11.2022 відмовлено у задоволенні клопотання Приватного підприємства "МДС Збаразький сирзавод" б/н від 26.08.2022 про призначення у справі № 921/839/21 судової експертизи; відкладено підготовче засідання на 10:00 год. 30.11.2022; зобов`язано відповідача, у строк до 25.11.2022, надати суду виписки з банківських рахунків та/або прибуткові касові ордери, які підтверджують внесення ОСОБА_2 або іншими платниками внеску учасника ( ОСОБА_2 ) до статутного капіталу Приватного підприємства "МДС Збаразький сирзавод" в сумі 50 000 грн та в сумі 67 000 грн (при наявності); здійснено оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України про виклик ОСОБА_2 в підготовче засідання 30.11.2022 о 10:00 год.

28.11.2022 від Приватного підприємства "МДС Збаразький сирзавод" надійшли письмові пояснення б/н від 25.11.2022 (вх. № 7961), у яких відповідач повідомив, що у визначений в ухвалі від 14.11.2022 строк (до 25.11.2022) він не може надати витребовувані документи, оскільки для отримання виписок з рахунку підприємства за 2018-2019 роки необхідно пройти процедуру ідентифікації клієнта в банку, для чого потрібні, зокрема, оригінали установчих документів. Звертав увагу суду на те, що під час розгляду справи №921/840/21 позивач, який був допитаний в якості свідка, вказав що з січня 2019 року по серпень 2022 року був відсутній на підприємстві. Зазначав, що ОСОБА_1 не передав оригінали установчих документів підприємства, а тому вказані дії, на думку відповідача, унеможливлюють відновлення доступу підприємства до рахунків, в тому числі отримання виписок з рахунку.

У підготовчому засіданні 30.11.2022, яке відбулось за участі повноважних представників сторін, судом: зобов`язано відповідача, в строк до 19.12.2022, надати суду документи, які витребовувалися ухвалою суду від 14.11.2022, оголошено перерву до 11:10 год. 21.12.2022; постановлено надіслати на адресу Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Івано-Франківськ) запит щодо здійснення діяльності Приватним нотаріусом Тернопільського нотаріального округу Жовніром Іваном Теодоровичем, здійснено оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України про виклик ОСОБА_2 в підготовче засідання 21.12.2022 о 11:10 год., про що постановлено та занесено до протоколу судового засідання відповідні ухвали. Присутніх в підготовчому засіданні 30.11.2022 повноважних представників сторін про підготовче засідання 21.12.2022 повідомлено під розписку (в матеріалах справи); третіх осіб відповідною ухвалою суду від 30.11.2022.

30.11.2023 судом на адресу Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) скеровано запит № 921/839/21/681/2022 про отримання інформації про місце здійснення нотаріальної діяльності приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Жовнір Іваном Теодоровичем станом на 30.11.2022.

21.12.2022 на адресу суду від Приватного підприємства "МДС Збаразький сирзавод" надійшла заява з процесуальних питань б/н від 20.12.2022 (вх. № 8716), у якій відповідач просив суд поновити строк на подання доказів в електронній формі (копії технічного запису судового засідання у справі №921/840/21), приєднати останні до матеріалів справи №921/839/21 та витребувати у позивача оригінали усіх долучені до позовної заяви доказів.

У підготовчому засіданні 21.12.2022, яке відбулось за участі повноважних представників сторін, суд задовольнив клопотання відповідача про витребування у позивача оригіналів долучених до позовної заяви документів, зобов`язав позивача надати останні суду для огляду та оголосив перерву до 10:00 год. 09.01.2023, про що постановив відповідну ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання відповідну ухвалу. Присутніх в підготовчому засіданні 21.12.2022 повноважних представників сторін про підготовче засідання 09.01.2023 повідомлено під розписку (в матеріалах справи); третіх осіб - відповідною ухвалою суду від 21.12.2022. Окрім того, здійснено оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України про виклик ОСОБА_2 в підготовче засідання 09.01.2023 о 10:00 год.

У підготовчому засіданні 09.01.2023, яке відбулось за участі повноважних представників сторін, суд оглянув оригінали наданих позивачем оригіналів документів, долучених до позовної заяви та оголосив перерву до 12:00 год. 16.01.2023, про що постановив відповідну ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання. Присутніх в підготовчому засіданні 09.01.2023 повноважних представників сторін про підготовче засідання 16.01.2023 повідомлено під розписку (в матеріалах справи); третіх осіб - відповідною ухвалою суду від 09.01.2023. Окрім того, здійснено оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України про виклик ОСОБА_2 в підготовче засідання 16.01.2023 о 12:00 год.

16.01.2023 на адресу суду від Приватного підприємства "МДС Збаразький сирзавод" надійшла заява б/н від 16.01.2023 (вх. № 322), згідно з якою відповідач просив суд продовжити строк на виконання ухвали від 14.11.2022. В обґрунтування вказаного клопотання зазначив, що 10.01.2023 керівником підприємства подано до банківської установи заяву про надання виписки по рахунку підприємства, однак у керівника підприємства була відсутня печатка. В подальшому, 13.01.2023 керівником підприємства у відділенні банку було поставлено печатку на заяві від 10.01.2023, а банківською установою дану заяву було направлено у головний офіс банку для підготовки виписки чи відмови у її наданні.

У підготовчому засіданні 16.01.2023, яке відбулось за участі повноважних представників сторін, суд задоволив заяву відповідача б/н від 16.01.2023 (вх. №322), продовжив строк для виконання ухвали суду від 14.11.2022 до 30.01.2023; зобов`язав позивача надати суду письмові пояснення (із долученням підтверджуючих документів (при наявності) щодо наявності/відсутності у позивача прибуткових касових ордерів, які підтверджують внесення ОСОБА_2 або іншими платниками внеску учасника ( ОСОБА_2 ) до статутного капіталу Приватного підприємства "МДС Збаразький сирзавод" в сумі 50 000 грн та в сумі 67 000 грн, в строк до 30.01.2022, та оголосив перерву до 09:05 год. 31.01.2023, про що постановив відповідну ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання. Присутніх у підготовчому засіданні 16.01.2023 повноважних представників сторін про підготовче засідання 31.01.2023 повідомлено під розписку (в матеріалах справи); третіх осіб - відповідною ухвалою суду. Окрім того, здійснено оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України про виклик ОСОБА_2 в підготовче засідання 31.01.2023 о 09:05 год.

30.01.2023 знову відповідач звернувся до суду із заявою б/н від 30.01.2023 (вх. № 764) про продовження строку на виконання ухвали від 14.11.2022. Зокрема, зазначив, що у встановлений ухвалою від 30.01.2023 строк не може виконати вимоги ухвали суду від 14.11.2022, оскільки станом на 30.01.2023 банківською установою не надано ні відповіді на запит від 10.01.2023, ні виписки по рахунках.

31.01.2023 позивач, на виконання вимог ухвали суду від 16.01.2023, надав письмові пояснення б/н від 30.01.2023 (вх. №774), у яких повідомив, що станом на даний час у його розпорядженні відсутні фінансово-господарські документи, що підтверджують факт внесення/невнесення ОСОБА_2 грошових коштів, як внеску до статутного капіталу, з огляду на те, що уся бухгалтерська документація із вказаного питання перебуває у розпорядженні юридичної особи.

У підготовчому засіданні 31.01.2023, яке відбулось за участі повноважних представників сторін, суд задовольнив вказану вище заяву відповідача б/н від 30.01.2023 (вх. №764), продовжив строк для виконання ухвали суду від 14.11.2022 до 15.02.2023, долучив до матеріалів справи № 921/839/21 надані позивачем письмові пояснення б/н від 30.01.2033 (вх. № 774) та оголосив перерву до 09:05 год. 16.02.2023, про що постановив відповідну ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання. Присутніх у підготовчому засіданні 31.01.2023 повноважних представників сторін про підготовче засідання 16.02.2023 повідомлено під розписку (в матеріалах справи); третіх осіб - відповідною ухвалою суду. Окрім того, здійснено оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України про виклик ОСОБА_2 в підготовче засідання 16.02.2023 о 09:05 год.

16.02.2023 на електронну адресу суду надійшла заява позивача б/н від 15.02.2023 (вх. № 1382), згідно з якою останній просив суд на підставі ч. 2 ст. 119 ГПК України продовжити строк на виконання ухвали від 14.11.2022. Зазначив, що 10.01.2023, з метою виконання ухвали суду від 14.11.2022, ним подано до банківської установи, у якій підприємство має відкритий рахунок, заяву про надання виписки по рахунку. 07.02.2023 ПП "МДС Збаразький сирзавод" повторно звернулось до банківської установи з проханням виконати заяву від 10.01.2023 про надання виписки по рахунку підприємства за період з 01.04.2018 по 01.01.2020. Проте, станом на 15.02.2023 відповідь не отримано.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 16.02.2023 відмовлено у задоволенні заяви ПП "МДС Збаразький сирзавод" б/н від 20.12.2022 (вх № 8716 від 21.12.2022) про поновлення строку на подання доказів, а саме: копії технічного запису судового засідання в електронній формі у справі № 921/840/21, та долучення останнього до матеріалів справи № 921/839/21; відмовлено у задоволенні заяви Приватного підприємства "МДС Збаразький сирзавод" б/н від 15.02.2023 (вх № 1382 від 16.02.2023) про продовження строку на виконання ухвали суду від 14.11.2022; закрито підготовче провадження та призначено справу № 921/839/21 до судового розгляду по суті на 15:00 год. 06.03.2023; здійснено оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України про виклик ОСОБА_2 в судове засідання 06.03.2023 о 15:00 год.

В судовому засіданні 06.03.2023, яке відбулось за участі повноважних представників сторін, суд розпочав розгляд справи по суті, заслухав вступне слово учасників справи, перейшов до з`ясування обставин справи і перевірки їх доказами та оголосив перерву до 09:05 год. 20.03.2023, про що постановив відповідну ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання. Повноважних представників позивача та відповідача про судове засідання 20.03.2023 повідомлено під розписку (в матеріалах справи); третіх осіб - відповідною ухвалою. Окрім того, здійснено оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України про виклик ОСОБА_2 в судове засідання 20.03.2023 о 09:05 год.

В розпочатому о 09:05 год. 20.03.2023 судовому засіданні, з огляду на оголошену о 09:10 год. на території Тернопільської області повітряну тривогу, оголошено перерву до 12:00 год. 20.03.2023.

В судовому засіданні 20.03.2023 (після перерви), яке відбулось за участі повноважних представників сторін, суд продовжив розгляд справи по суті, закінчив з`ясування обставин справи та перевірку їх доказами, перейшов до судових дебатів, заслухав заключне слово представників позивача та відповідача, оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Повноважний представник позивача позовні вимог підтримав в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві, відповіді на відзив та посилаючись на долучені до матеріалів справи письмові докази. Окрім того, підтримав заяву про поновлення строку позовної давності.

Повноважний представник відповідача в задоволенні позову просить відмовити з підстав, наведених у відзиві на позов. Поряд із цим, просив застосувати позовну давність.

З`ясувавши фактичні обставини, заслухавши пояснення учасників судового процесу, оцінивши докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Завданням суду при здійсненні правосуддя в силу ст. 2 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах; інші справи у спорах між суб`єктами господарювання (ч. 1 ст. 20 ГПК України).

Предметом позову у даній справі є матеріально-правова вимога ОСОБА_1 до Приватного підприємства "МДС Збаразький сирзавод" про визнання недійними рішення ПП "МДС Збаразький сирзавод" №18/1-4 від 27.04.2018, рішення загальних зборів ПП "МДС Збаразький сирзавод" від 10.12.2018 та скасування реєстраційних записів.

З наявного в матеріалах справи Статуту Приватного підприємства "МДС Збаразький сирзавод", затвердженого рішенням засновника №2, зареєстрованого 26.10.2006 у новій редакції, який був чинним на момент прийняття оскаржуваного рішення за №18/1-4 від 27.04.2018, вбачається, що Приватне підприємство "МДС Збаразький сирзавод" є правонаступником ПМП "МДС". Позивач - ОСОБА_1 , є засновником/одноосібним учасником ПП "МДС Збаразький сирзавод" та володіє часткою у статутному капіталі ПП "МДС Збаразький сирзавод" у розмірі 50 000, 00 грн, що становила 100% статутного капіталу підприємства (50 000 грн).

Відповідно до Статуту Приватного підприємства "МДС Збаразький сирзавод", затвердженого рішенням засновника №18/1-4 від 27.04.2018, засвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Жовніром І. Т. 27.04.2018 та зареєстрованого у реєстрі за №2687/2688 у новій редакції, який був чинним на момент проведення загальних зборів учасників ПП "МДС Збаразький сирзавод", оформлених протоколом №18-2 від 10.12.2018, що оскаржується, ОСОБА_1 є одним із засновників ПП "МДС Збаразький сирзавод" та володіє часткою у статутному капіталі ПП "МДС Збаразький сирзавод" у розмірі 50 % від статутного капіталу (100 000 грн).

Станом на час звернення з даним позовом до суду, як і станом на даний час ОСОБА_1 є засновником (учасником) ПП "МДС Збаразький сирзавод" та володіє часткою у розмірі 50 100 грн, що становить 30% від статутного капіталу ПП "МДС Збаразький сирзавод" (167 000 грн), що підтверджується наявними в матеріалах справи витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на 06.10.2021 та копією Статуту ПП "МДС Збаразький сирзавод", затвердженого рішенням загальних зборів учасників ПП "МДС Збаразький сирзавод" (протокол № 18-2 від 10.12.2018), засвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Жовніром І. Т. 11.12.2018 та зареєстрованого у реєстрі за №9030/9031 у новій редакції.

Таким чином, спір є таким, що випливає із корпоративних правовідносин, а отже вирішується із врахуванням законодавчих приписів, які їх регулюють.

Ч. 1, 3 ст. 167 Господарського кодексу України (далі ГК України) встановлено, що корпоративними правами є права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Отже, корпоративним є спір щодо створення, діяльності, управління та припинення юридичної особи - суб`єкта господарювання, якщо стороною у справі є учасник (засновник, акціонер, член) такої юридичної особи, у тому числі й той, який вибув.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 ГК України підприємством є самостійний суб`єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб`єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.

Приватним підприємством визнається підприємство, що діє на основі приватної власності одного або кількох громадян, іноземців, осіб без громадянства та його (їх) праці чи з використанням найманої праці, а також підприємство, що діє на основі приватної власності суб`єкта господарювання - юридичної особи (ч. 1 ст. 113 ГК України).

Ч. 1 ст. 63 ГК України передбачена класифікація підприємств за ознакою форми власності. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.06.2019 у справі № 917/1338/18 (провадження № 12-23гс19) погодилась із висновком, сформульованим у постанові Верховного Суду від 03.10.2018 у справі № 917/1887/17, що характеристика юридичної особи як приватного підприємства - це характеристика того, на підставі якої власності його створено. Аналогічна правова позиція підтримана Великою Палатою Верховного Суду і у постанові від 29.06.2021 у справі №916/2813/18.

Отже, приватне підприємство - це не окрема організаційно-правова форма юридичної особи, а класифікуюча ознака юридичних осіб залежно від форми власності.

Поряд з цим, за ознакою наявності чи відсутності учасників юридичні особи поділяються на товариства та установи, у зв`язку із чим приватне підприємство є товариством, оскільки воно має хоча б одного учасника.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) товариства, які здійснюють підприємницьку діяльність з метою одержання прибутку та наступного його розподілу між учасниками (підприємницькі товариства), можуть бути створені лише як господарські товариства (повне товариство, командитне товариство, товариство з обмеженою або додатковою відповідальністю, акціонерне товариство) або виробничі кооперативи чи сільськогосподарські кооперативи, сільськогосподарські кооперативні об`єднання, що діють з метою одержання прибутку. Отже, якщо приватне підприємство створене для ведення підприємницької діяльності й розподілу прибутку між учасниками (засновниками), то таке приватне підприємство є підприємницьким товариством.

Встановлення виду підприємницького товариства, до якого належить приватне підприємство, а саме, що приватне підприємство є господарським товариством (зокрема, товариством з обмеженою або додатковою відповідальністю) або кооперативом (зокрема, сільськогосподарським кооперативом, сільськогосподарським кооперативним об`єднанням), у кожному конкретному випадку зумовлюватиме застосування до спірних правовідносин відповідного законодавства, зокрема Законів України "Про господарські товариства", "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", "Про кооперацію", "Про сільськогосподарську кооперацію".

Для визначення до якого виду підприємницького товариства належить ПП у цій справі слід виходити з такого.

Судом встановлено, що ПП "МДС Збаразький сирзавод" створено з метою здійснення підприємницької діяльності та отримання прибутку; для забезпечення діяльності підприємства за рахунок дольового внеску засновників створений статутний капітал, та не встановлено наявності в його статуті положень, які передбачають, що один учасник підприємства має один голос у вищому органі, зокрема, з можливістю мати додаткову кількість голосів, а також, що його учасники несуть відповідальність за зобов`язаннями приватного підприємства.

ПП не випускає акції, а тому воно не може бути акціонерним товариством. Згідно з ч. 3 ст. 96 ЦК України учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов`язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов`язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом.

Отже, за загальним правилом учасники (засновники) не несуть відповідальності за зобов`язаннями приватного підприємства (якщо інше не встановлено статутом). У такому випадку ПП не є повним або командитним товариством чи товариством з додатковою відповідальністю, а відповідно до ст. 84 ЦК України в чинній редакції, яка встановлює вичерпний перелік підприємницьких товариств, таке підприємство може бути лише товариством з обмеженою відповідальністю або виробничим кооперативом (сільськогосподарським кооперативом, сільськогосподарським кооперативним об`єднанням).

Визначальною ознакою кооперативу є те, що один член кооперативу має лише один голос у вищому органі (абз. 4 ст. 4 Закону України "Про кооперацію", абз. 1 ч. 3 ст. 4 Закону України "Про сільськогосподарську кооперацію"), з можливістю мати у певних випадках додаткову кількість голосів (абз. 2 ч. 3 ст. 4 Закону України "Про сільськогосподарську кооперацію"). Отже, оскільки статутом ПП не встановлено, що один член (засновник, учасник) має один голос у вищому органі, зокрема з можливістю мати додаткову кількість голосів, то ПП не є кооперативом.

У зв`язку із цим суд дійшов висновку, що ПП "МДС Збаразький сирзавод" у цій справі є товариством з обмеженою відповідальністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Застосування закону за аналогією закону допускається, якщо: відносини, щодо яких виник спір, за своїм характером потребують цивільно-правового регулювання; ці відносини не регулюються будь-якими конкретними нормами права; вирішити спір, що виник, неможливо, ґрунтуючись на засадах і змісті законодавства; є закон, який регулює подібні відносини і який може бути застосований за аналогією закону. Такі висновки наведені в пунктах 43-45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 909/337/19.

Водночас у п. 56-58 постанови від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила стосовно можливості врегулювання положеннями статутів як нормативними актами порядку прийняття рішень за відсутності відповідного законодавчого регулювання, а також зауважила, що статут є актом, у якому закріплені локальні норми матеріального права, що врегульовують відносини, зокрема, стосовно управління юридичною особою. При цьому Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на приписи ч. 1 ст. 8 ЦК України.

Отже, питання застосування інституту аналогії закону для регулювання спірних відносин можливе лише у випадку, якщо їх не врегульовано нормами права, які безпосередньо регулюють ці відносини, зокрема, актами законодавства або договором чи статутом.

Правовий статус товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю, порядок їх створення, діяльності та припинення, права та обов`язки їх учасників врегульовано Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" №2275-VIII від 06.02.2018, який набрав чинності 17.06.2018 (далі Закон №2275-VIII).

За даних обставин, зважаючи на те, що відносини з управління та діяльності ПП як підприємницького товариства безпосередньо врегульовані Законом №2275-VIII при вирішенні цієї справи інститут аналогії закону не застосовується.

Слід зазначити, що Законом №2275-VIII визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про господарські товариства" у частині, що стосується товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю. Також внесено зміни, зокрема, до ЦК України, а саме: назву підрозділу 4 § 1 глави 8 "4. Товариство з обмеженою відповідальністю" та статті 140-151 виключено.

Разом з тим, зважаючи на те, що спірні правовідносини, зокрема за рішенням №18/1-4 від 27.04.2018, виникли до набрання чинності Законом №2275-VIII, при вирішенні даного спору суд застосовує норми матеріального права в редакціях, чинних на момент прийняття оспорюваних рішень.

Рішення загальних зборів учасників є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

У зв`язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути:

- невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства;

- порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів;

- позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

Отже, підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи може бути невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства (постанови КГС ВС від 20.02.2018 у справі № 925/706/17, від 27.02.2018 у справі № 918/92/17, від 18.04.2018 у справі № 912/2562/16).

За змістом ст. 116 ЦК України, яка кореспондується зі ст. 10 Закону 1576-ХІІ, учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом:

1) брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом;

2) брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди);

3) вийти у встановленому порядку з товариства;

4) здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку, встановленому законом;

5) одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом.

Учасники господарського товариства можуть також мати інші права, встановлені установчим документом товариства та законом.

Подібні положення закріплено і у ст. 5 Закону №2275-VIII.

Згідно з ч. 1 ст. 29 Закону №2275-VIII загальні збори засновників є вищим керівним органом товариства. Аналогічні положення містяться і в п. 5.5 р. 5 Статуту ПП "МДС Збаразький сирзавод", відповідно до якого загальні збори засновників (учасників) складаються з власників або призначених ними представників. Представники учасників можуть бути постійними, або призначатися на певний термін. Власник має кількість голосів на засіданнях загальних зборів засновників відповідно його частці у статутному капіталі, яка визначена Статутом.

З наявного в матеріалах справи Статуту Приватного підприємства "МДС Збаразький сирзавод", зареєстрованого 26.10.2006, вбачається, що підприємство створене з метою сприяння найбільш повного задоволення потреб населення в товарах і послугах. Підприємство є юридичною особою і діє на основі повного госпрозрахунку, має самостійний баланс і статутний фонд, розрахунковий та інші рахунки в установах банків, печатку, штамп і бланк із своєю назвою. Підприємство володіє власним майном і відповідає по своїх зобов`язаннях в межах майна, що йому належить.

Згідно з п. 2.1 р. 2 Статуту, в редакції 2006 року, органами управління підприємством є: засновник; загальні збори трудового колективу; генеральний директор. Відповідно до п. 2.2. р. 2 Статуту правом на затвердження Статуту, а також змін і доповнень до нього, зміну розміру статутного фонду наділений засновник.

Джерелами формування майна підприємства є, зокрема, статутний фонд, який створює засновник ОСОБА_3 в сумі 50 000, 00 грн (п. 3.3. р. 3 Статуту в редакції 2006 року).

27.04.2018 засновником ПП "МДС Збаразький сирзавод" ОСОБА_1 прийнято Рішення за №18/1-4, відповідно до якого:

1) прийнято ОСОБА_2 до складу засновників Приватного підприємства "МДС Збаразький сирзавод" з дольовим внеском до статутного капіталу підприємства в сумі 50 000, 00 грн;

2) збільшено статутний капітал підприємства на 50 000, 00 грн за рахунок додаткового дольового (грошового) внеску засновника підприємства;

3) встановлено ОСОБА_2 строк для внесення дольового внеску до статутного капіталу ПП "МДС Збаразький сирзавод" - один рік з дати державної реєстрації нової редакції Статуту ПП "МДС Збаразький сирзавод";

4) у зв`язку з прийняттям рішення про збільшення статутного капіталу ПП "МДС Збаразький сирзавод" за рахунок дольового внеску до статутного капіталу підприємства новоприйнятого визначено частки засновників у статутному капіталі ПП "МДС Збаразький сирзавод" наступним чином: ОСОБА_1 50 % від статутного капіталу, що становить 50 000, 00 грн; ОСОБА_2 50% від статутного капіталу, що становить 50 000, 00 грн.

Відповідні зміни щодо складу засновників підприємства, його статутного капіталу, розподілу часток засновників відображено у новій редакції Статуту ПП "МДС Збаразький сирзавод", затвердженого рішенням засновника №18/1-4 від 27.04.2018 та зареєстрованого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Жовніром І. Т. в реєстрі за №2687/2688. Зокрема, у Статуті вказано таке:

- засновниками підприємства є: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Засновники є власниками підприємства та його майна. Взаємовідносини між Засновниками, трудовим колективом та іншими учасниками господарської діяльності підприємства регулюються даним Статутом і діючим законодавством України (п. 1.2 Статуту);

- для забезпечення діяльності підприємства за рахунок дольового внеску Засновників створений Статутний капітал. Статутний капітал підприємства становить 100 000 грн, що відповідає 100% голосів на зборах Засновників та розподіляється наступним чином: ОСОБА_1 володіє часткою в розмірі 50% від статутного капіталу, що становить 50 000, 00 грн; ОСОБА_2 володіє часткою в розмірі 50% від статутного капіталу, що становить 50 000, 00 грн (п. 4.4 Статуту).

Окрім того, п. 4.5-4.7, 4.9, 5.4-5.5 Статуту ПП "МДС Збаразький сирзавод", в редакції від 27.04.2018, передбачено наступне:

- для вирішення статутних завдань підприємство має право змінювати (збільшувати або зменшувати) розмір Статутного капіталу в порядку, передбаченому чинним законодавством та цим Статутом. Порядок внесення додаткових вкладів встановлюється законом і цим Статутом;

- вкладом власників можуть бути всі види майнових та інтелектуальних цінностей згідно з законодавством України. Учасники можуть здійснювати свій вклад до статутного капіталу у вигляді грошових коштів, матеріальних, нематеріальних цінностей, майнових прав, в тому числі на інтелектуальну власність, іншим майном, яке може бути передано в якості вкладу до Статутного капіталу Товариства відповідно до чинного законодавства України;

- внесення змін у Статутному капіталу підприємства здійснюється за рішенням Загальних зборів Засновників (власників), з врахуванням обмежень, встановлених законом та цим Статутом;

- рішення про зміну розміру Статутного капіталу підприємства підлягає відображенню у установчих документах підприємства; при цьому такі зміни підлягають державній реєстрації (поряд з іншими змінами та доповненнями до установчих документів) в порядку, встановленому чинним законодавством України. Рішення про зміну розміру Статутного капіталу підприємства вступає в силу в порядку, передбаченому чинним законодавством України;

- органами управління підприємства є: загальні збори засновників; дирекція; ревізійна комісія;

- вищим керівним органом Товариства є загальні збори засновників (учасників). Вони складаються з власників або призначених ними представників. Представники учасників можуть бути постійними або призначаються на певний термін. Власник має кількість голосів на засіданнях загальних зборів засновників відповідно його частці у статутному капіталі, яка визначена Статутом;

- внесення змін і доповнень до Статуту Підприємства відноситься до виняткової компетенції Засновників.

П. 5.6 Статуту, в редакції рішення від 27.04.2018, передбачено, що рішення про внесення змін до Статуту підприємства, відчуження майна товариства на суму, що становить п`ятдесят і більше відсотків майна товариства, виключення учасника зі складу Товариства та про ліквідацію товариства приймаються більшістю не менш як у 70 відсотків голосів, якщо інше не встановлено законом.

10.12.2018 відбулись загальні збори учасників Приватного підприємства "МДС Збаразький сирзавод", у яких прийняли участь: ОСОБА_1 - засновник та учасник підприємства, частка у статутному капіталі якого 50%; ОСОБА_4 - уповноважений на зборах представник ОСОБА_2 , частка якого у статутному капіталі 50%.

На вирішення зборів учасників були винесені питання відповідно до порядку денного, зокрема:

1. Про збільшення розміру статутного капіталу ПП "МДС Збаразький сирзавод".

2. Про перерозподіл часток учасників ПП "МДС Збаразький сирзавод" та порядок оплати додаткового внеску до статутного капіталу ПП "МДС Збаразький сирзавод".

3. Про внесення змін і доповнень до Статуту ПП "МДС Збаразький сирзавод" шляхом викладення його у новій редакції.

Відповідно до протоколу №18-2 від 10.12.2018 загальних зборів учасників ПП "МДС Збаразький сирзавод" на зборах прийнято рішення:

1. Збільшити розмір статутного капіталу ПП "МДС Збаразький сирзавод" з 100 000, 00 гривень до 167 000, 00 гривень, шляхом внесення додаткового вкладу учасником Товариства ОСОБА_2 у розмірі 67 000, 00 грн, який буде здійснений за рахунок грошових коштів протягом року з моменту прийняття рішення.

2. Здійснити перерозподіл часток учасників ПП "МДС Збаразький сирзавод" у зв`язку із внесенням змін до складу учасників товариства та збільшенням статутного капіталу ПП "МДС Збаразький сирзавод" з 100 000, 00 грн до 167 000, 00 грн.

3. Внести зміни до Статуту ПП "МДС Збаразький сирзавод" шляхом викладення його в новій редакції.

Протокол загальних зборів учасників ПП "МДС Збаразький сирзавод" від 10.12.2018 підписаний головою та секретарем зборів, справжність підпису яких засвідчено приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Жовнір І. Т. та зареєстровано 11.12.2018 в реєстрі за № 9028, 9029.

Відповідні зміни щодо складу засновників підприємства, його статутного капіталу, розподілу часток засновників відображено у новій редакції Статуту ПП "МДС Збаразький сирзавод", затвердженого рішенням засновника №18-2 від 10.12.2018 та зареєстрованого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Жовніром І. Т. 11.12.2018 в реєстрі за №9030/9031.

Як вже зазначалось вище, предметом даного позову є вимога позивача про визнання недійсним рішення ПП "МДС Збаразький сирзавод", яке оформлене протоколом №18/1-4 від 27.04.2018; скасування реєстраційного запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, внесеного приватним нотаріусом Тернопільського нотаріального округу Жовніром І. Т. за №6000200 відносно зборів ПП "МДС Збаразький сирзавод", щодо зміни статутного або складеного капіталу, зміни складу учасників; визнання недійсним рішення загальних зборів ПП "МДС Збаразький сирзавод", яке оформлене протоколом №18-2 від 10.12.2018; скасування реєстраційного запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, внесеного приватним нотаріусом Тернопільського нотаріального округу Жовніром І. Т. за №7000200 відносно зборів ПП "МДС Збаразький сирзавод", щодо зміни статутного або складеного капіталу, зміни складу засновників.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що вказані вище рішення прийняті з порушенням засад пропорційності реалізації корпоративних прав, всупереч нормам чинного на час виникнення та існування спірних правовідносин законодавства (ч. 4 ст. 83, ч. 1 ст. 167 ГК України, ст. 16, ч. 2 ст. 51 Закону України "Про господарські товариства"), внаслідок чого його частка у статутному капіталі зменшилась 27.04.2018 на 50%, а 10.12.2018 - на 70%.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 ЦК України (тут і далі в чинній на 27.04.2018 редакції) товариством з обмеженою відповідальністю є засноване одним або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється статутом.

Ч. 1, 3 ст. 144 ЦК України передбачено, що статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю складається із вкладів його учасників. Розмір статутного капіталу дорівнює сумі вартості таких вкладів. Статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю підлягає сплаті учасниками товариства до закінчення першого року з дня державної реєстрації товариства. Зміни до статуту, пов`язані із зміною розміру статутного капіталу та/або із зміною складу учасників, підлягають державній реєстрації в установленому законом порядку.

Збільшення статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю допускається після внесення усіма його учасниками вкладів у повному обсязі. Порядок внесення додаткових вкладів встановлюється законом і статутом товариства (ч. 6 ст. 144 ЦК України).

Аналогічні норми закріплені і у ч. 1 ст. 52 Закону України "Про господарські товариства" (тут і далі в чинній на 27.04.2018 редакції).

Ч. 1, 2 ст. 16 Закону України "Про господарські товариства" визначено, що товариство має право змінювати (збільшувати або зменшувати) розмір статутного (складеного) капіталу. Збільшення статутного (складеного) капіталу може бути здійснено лише після внесення повністю всіма учасниками своїх вкладів (оплати акцій), крім випадків, передбачених цим Законом. Рішення про зміну розміру статутного (складеного) капіталу товариства набирає чинності з дня внесення таких змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Згідно з ч. 3 ст. 52 Закону України "Про господарські товариства" зміни до статуту, пов`язані із зміною розміру статутного капіталу та/або із зміною складу учасників, підлягають державній реєстрації в установленому законом порядку.

П. "а" ч. 1 ст. 59 Закону України "Про господарські товариства" передбачено, що до компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю належить встановлення розміру, форми і порядку внесення учасниками додаткових вкладів.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 4 ст. 145 ЦК України вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників. До виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю належить внесення змін до статуту товариства, зміна розміру його статутного капіталу.

Отже, закон розрізняє поняття внесення вкладу до статутного капіталу товариства під час його створення та додаткових вкладів, тобто таких, що здійснюються при збільшенні вже складеного статутного капіталу. При цьому збільшення статутного капіталу вже існуючого товариства шляхом внесення додаткових вкладів учасниками є їх правом, яке реалізується шляхом прийняття відповідного рішення зборами товариства, які вправі самостійно визначати розмір, форму і порядок внесення додаткових вкладів.

П. 4 ст. 116 ЦК України визначено, що учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку, встановленому законом.

Перехід частки (її частини) учасника у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю до іншої особи був врегульований ст. 147 ЦК України, положення якої кореспондувалися із ст. 53 Закону України "Про господарські товариства", чинної на момент прийняття рішення від 27.04.2018. Згідно з положеннями зазначених норм права учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства. Відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її частини) третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом товариства.

Тобто приписи наведених вище норм передбачають альтернативне право учасника товариства продати або відступити іншим чином свою частку.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.10.2019 у справі №909/1294/15 викладено правову позицію про те, що відступлення учасником товариства з обмеженою відповідальністю частки у статутному капіталі товариства, передбачене ст. 147 ЦК України та ст. 53 Закону України "Про господарські товариства", є відчуженням частки. Таке відчуження потребує волевиявлення особи, яка відчужує частку, й особи, яка приймає частку у власність. Відступлення (відчуження) частки не є самостійним непоіменованим видом договору, оскільки відбувається шляхом укладання договору купівлі-продажу, міни, дарування тощо. Такий договір може укладатися в усній або письмовій формі залежно від вимог чинного законодавства України та статуту товариства. Недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.09.2021 у справі № 923/404/20.

Право власності на частку в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю у третьої особи виникає з моменту укладення договору, якщо інше не встановлено домовленістю сторін (ст. 363 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 346 ЦК України відчуження власником свого майна є однією з підстав припинення права власності, які залежать від волі власника.

При цьому, відчуження частки в статутному капіталі товариства має своєю метою припинити право власності на цю частку, щоб певна інша особа набула право на цю частку. За правовим змістом відчуження частки передбачає волю учасника, що спрямована на передачу учасником іншій особі (одному чи кільком учасникам цього товариства або третім особам) у власність належної йому частки або її частини.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на час прийняття спірного рішення за №18/1-4 від 27.04.2018 ОСОБА_1 (позивач у даній справі) був єдиним засновником та учасником ПП "МДС Збаразький сирзавод", якому належало 100% статутного капіталу (50 000, 00 грн).

Положеннями Статуту ПП "МДС Збаразький сирзавод", в редакції 2006 року, право на зміну розміри статутного фонду належало саме засновнику підприємства. Жодних застережень щодо можливості відчуження учасником (засновником) підприємства частини своєї частки, зокрема внаслідок прийняття особи до складу засновників та, відповідно, збільшення статутного капіталу за рахунок залучення додаткового грошового внеску, зазначений Статут не містить.

Зазначене вище рішення засновника підписано власноручно ОСОБА_1 , справжність підпису якого засвідчено приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Жовнір І. Т. та зареєстровано в реєстрі 27.04.2018 за №2686.

Враховуючи наведене, суд погоджується з доводами відповідача про те, що саме прийняттям рішення засновника за №18/1-4 ПП "МДС Збаразький сирзавод" позивач висловив свою волю на відповідні зміни статутного капіталу, складу засновників та розмір їх часток у статутному капіталі підприємства. При цьому включення ОСОБА_2 до складу учасників (засновників) підприємства на підставі вказаного рішення засновника та державна реєстрація відповідних змін до статуту є діями на виконання прийнятого позивачем на підставі власного волевиявлення рішення.

Наведене, на переконання суду, свідчить про відсутність порушення будь-яких прав чи охоронюваних законом інтересів ОСОБА_1 (позивача у справі) при прийнятті рішення засновника ПП "МДС Збаразький сирзавод" за №18/1-4 від 27.04.2018.

Щодо оспорюваного позивачем рішення загальних зборів учасників ПП "МДС Збаразький сирзавод"№18-2 від 10.12.2018, суд відзначає таке.

Порядок збільшення статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю на час прийняття рішення загальних зборів учасників від 10.12.2018, яке оформлене протоколом №18-2, врегульовано Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", який, як вже зазначалось вище, набув чинності 17.06.2018.

Так, ч. 1, 3 ст. 16 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", в чинній станом на 10.12.2018 редакції, передбачено, що збільшення статутного капіталу товариства допускається лише після внесення всіма учасниками товариства своїх вкладів у повному обсязі. При збільшенні статутного капіталу за рахунок додаткових вкладів номінальна вартість частки учасника товариства може бути збільшена на суму, що дорівнює або менша за вартість додаткового вкладу такого учасника.

Збільшення статутного капіталу за рахунок додаткових вкладів врегульовано ст. 18 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

Так, учасники товариства можуть збільшити статутний капітал товариства за рахунок додаткових вкладів учасників та/або третіх осіб за рішенням загальних зборів учасників.

Кожний учасник має переважне право зробити додатковий вклад у межах суми збільшення статутного капіталу пропорційно до його частки у статутному капіталі. Треті особи та учасники товариства можуть зробити додаткові вклади після реалізації кожним учасником свого переважного права або відмови від реалізації такого права в межах різниці між сумою збільшення статутного капіталу та сумою внесених учасниками додаткових вкладів, лише якщо це передбачено рішенням загальних зборів учасників про залучення додаткових вкладів.

У рішенні загальних зборів учасників товариства про залучення додаткових вкладів визначаються загальна сума збільшення статутного капіталу товариства, коефіцієнт відношення суми збільшення до розміру частки кожного учасника у статутному капіталі та запланований розмір статутного капіталу.

Додаткові вклади можуть вноситися у негрошовій формі. У такому разі рішенням загальних зборів учасників визначаються учасники товариства та/або треті особи, які вносять майно, та його грошова оцінка.

Учасники товариства можуть вносити додаткові вклади протягом строку, встановленого рішенням загальних зборів учасників, але не більше ніж протягом одного року з дня прийняття рішення про залучення додаткових вкладів.

Треті особи та учасники товариства можуть вносити додаткові вклади протягом шести місяців після спливу строку для внесення додаткових вкладів учасниками, які мають намір реалізувати своє переважне право, якщо рішенням загальних зборів учасників про залучення додаткових вкладів не встановлено менший строк.

Статутом або одностайним рішенням загальних зборів учасників, в яких взяли участь всі учасники товариства, можуть встановлюватися інші строки для внесення додаткових вкладів, може встановлюватися можливість учасників вносити додаткові вклади без дотримання пропорцій їхніх часток у статутному капіталі або право лише певних учасників вносити додаткові вклади, а також може бути виключений етап внесення додаткових вкладів лише тими учасниками товариства, які мають переважне право.

З учасником товариства та/або третьою особою може бути укладено договір про внесення додаткового вкладу, за яким такий учасник та/або третя особа зобов`язується зробити додатковий вклад у грошовій чи негрошовій формі, а товариство - збільшити розмір його частки у статутному капіталі чи прийняти до товариства з відповідною часткою у статутному капіталі.

Протягом одного місяця з дати спливу строку для внесення додаткових вкладів, встановленого відповідно до цієї статті, загальні збори учасників товариства приймають рішення про:

1) затвердження результатів внесення додаткових вкладів учасниками товариства та/або третіми особами;

2) затвердження розмірів часток учасників товариства та їх номінальної вартості з урахуванням фактично внесених ними додаткових вкладів;

3) затвердження збільшеного розміру статутного капіталу товариства.

Якщо додаткові вклади не внесені учасником товариства та/або третьою особою, з яким (якою) укладено договір про внесення додаткового вкладу, в повному обсязі та своєчасно, такий договір вважається розірваним, якщо рішенням загальних зборів учасників не затверджено розмір частки такого учасника та/або третьої особи виходячи з фактично внесеного ним додаткового вкладу.

Правовий аналіз наведеної вище норми свідчить про те, що збільшення розміру статутного капіталу шляхом додаткових вкладів здійснюється у два етапи.

Перший етап - загальні збори учасників ухвалюють попереднє рішення про залучення додаткових вкладів, де визначають загальну суму збільшення розміру статутного капіталу, коефіцієнт відношення суми збільшення до розміру частки кожного учасника у статутному капіталі, запланований розмір статутного капіталу, строк для учасників для внесення додаткових вкладів, можливість або заборона для третіх осіб та/або учасників у довнесенні додаткових вкладів після реалізації або відмови від реалізації переважного права учасників, строк для третіх осіб та/або учасників для довнесення додаткових вкладів.

Окрім того, Закон про ТОВ передбачає можливість укладення договору про внесення додаткового вкладу, за яким учасник та/або третя особа зобов`язується зробити додатковий вклад у грошовій чи негрошовій формі, а товариство - збільшити розмір його частки у статутному капіталі чи прийняти до товариства з відповідною часткою у статутному капіталі (ч. 8 ст. 18 Закону). Проте укладення такого договору не є обов`язковим.

Другий етап - протягом одного місяця після спливу строку для внесення додаткових вкладів загальні збори учасників ухвалюють остаточне рішення про затвердження результатів внесення додаткових вкладів учасниками товариства та/або третіми особами, про затвердження розмірів часток учасників товариства та їх номінальної вартості, враховуючи фактично внесені ними додаткові вклади, та про затвердження збільшеного розміру статутного капіталу товариства.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" до компетенції загальних зборів учасників належать, зокрема, внесення змін до статуту товариства (п. 2), зміна розміру статутного капіталу товариства (п. 3) та перерозподіл часток між учасниками товариства у випадках, передбачених цим Законом (п. 5).

Зі змісту оспорюваного позивачем рішення загальних зборів учасників від 10.12.2018 вбачається, що останнім, зокрема, збільшено розмір статутного капіталу ПП "Збаразький сирзавод" з 100 000,00 грн до 167 000, 00 грн шляхом внесення додаткового вкладу учасником ОСОБА_2 у розмірі 67 000, 00 грн, який буде здійснений за рахунок грошових коштів протягом року з моменту прийняття рішення.

У матеріалах справи відсутні докази оплати ОСОБА_2 як визначеного рішенням від 27.04.2018 дольового внеску в сумі 50 000, 00 грн, так і визначеного у рішенні загальних зборів учасників від 10.12.2018 додаткового вкладу у сумі 67 000, 00 грн. Доказів протилежного суду не надано.

За даних обставин, зважаючи на те, що приписами ст. 16 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" збільшення статутного капіталу товариства допускається лише після внесення всіма учасниками товариства своїх вкладів у повному обсязі, рішення загальних зборів засновників ПП "МДС Збаразький сирзавод", на думку суду, суперечить вимогам закону.

Разом із тим, суд вважає за доцільне зазначити, що невнесення учасником вкладу у визначеному розмірі не може бути самостійною підставою визнання судом рішення Загальних зборів недійсними, оскільки алгоритм дій Товариства у разі невнесення чи неповного внесення учасниками своїх вкладів врегульовано законом.

Окрім того, Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 02 липня 2019 року у справі № 48/340 (провадження № 12-14звг19).

За змістом позовної заяви позивач прагне поновлення свого становища у товаристві, яке призведе до зміни складу учасників, розміру статутного капіталу та його частки у статутному капіталі.

У постанові від 26.10.2022 у справі №912/2620/21 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду звернув увагу на те, що визначений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.10.2019 у справі №909/1294/15 та обраний позивачем спосіб захисту (визнання недійсним рішення загальних зборів, скасування реєстраційного запису) тривалий час вважався ефективним. Втім, 22.10.2019, тобто вже після ухвалення постанови у справі №909/1294/15, Велика палата Верховного Суду у справі №923/876/16 змінила цей підхід та встановила, що звернення до суду з позовом, зокрема про визнання рішення загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю недійсними з метою поновлення становища у товаристві, яке призводить до зміни складу учасників, розміру статутного капіталу та розміру частки учасника у статутному капіталі, не є ефективним способом захисту, оскільки їх задоволення не може бути підставою для внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (п. 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.10.2019 у справі № 923/876/16 за провадженням № 12-88гс19).

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, сформульованих у п. 62, 63 цієї постанови, вичерпний перелік способів захисту учасників товариств з обмеженою відповідальністю або з додатковою відповідальністю міститься у ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", норми якого є спеціальними для зазначених товариств. Належним способом захисту у цьому разі є позов про визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства (підпункт "д" пункту 3 частини 5 статті 17 цього Закону). Відповідачами за таким позовом є не тільки господарське товариство, але й особи - учасники товариства, які внаслідок задоволення позову можуть бути позбавлені своїх часток у статутному капіталі або їх частин у грошовому або відсотковому виразі.

У постанові від 18.05.2022 у справі №914/1191/20 Верховний Суд дійшов висновку про те, що приписи пунктів "д" та "е" п. 3 ч. 5 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" поширюється і на відносини за участю приватних підприємств.

Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові (висновок сформульований, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19, від 02.02.2021 у справі № 925/642/19,від 22.06.2021 у справі № 200/606/18).

Враховуючи усе наведене вище, в задоволенні позову суд відмовляє.

Зважаючи на те, що за наслідками розгляду даного спору суд відмовив у задоволенні позову, питання щодо застосування до спірних правовідносин строків позовної давності судом не вирішується.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) заява № 18390/91; пункт 29).

Відповідно до вимог ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору суд покладає на позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12,14, 50, 73-74, 76-79, 86, 123, 129, 232-233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення, в порядку визначеному ст. 256-257 ГПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30.03.2023

Суддя І.М. Гирила