ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________РІШЕННЯ
"20" березня 2023 р. м. Одеса Справа № 916/2176/22
Господарський суд Одеської області у складі:
судді С.В. Літвінова
при секретарі Т.О. Липі
за участю представників:
від позивача: не з`явився
від відповідача: не з`явився
ВСТАНОВИВ: Фізична особа-підприємець Поліщук Віталій Станіславович звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Фермерського господарства "КОЛОС-2021" про стягнення 786497,09грн.
Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на неналежне виконання відповідачем договору оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем № 20/06/2022 від 20.06.2022
Ухвалою суду від 07.09.2022року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 18.01.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу по суті в засіданні суду.
Відповідач своїм правом на надання відзиву на позов не скористався, відзив на позов не надав.
Відповідно до ч.9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За таких обставин, суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив.
Між ФОП Поліщуком В.С. (далі в тексті - Позивач) та Фермерським господарством «Колос-2021» (далі - Відповідач) 20 червня 2022 року було укладено договір оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем № 20/06/2022 (далі Договір). Договір було укладено сторонами в редакції Відповідача.
Пунктом 1.1 Договору встановлюється, що Позивач зобов`язується передати відповідачу в строкове платне користування сільськогосподарську техніку - комбайн зернозбиральний Claas LEXION 480, 2002 р. випуску, реєстр. № НОМЕР_1 під керуванням екіпажу позивача-орендодавця, а Відповідач як орендар зобов`язується прийняти техніку з екіпажем та сплачувати позивачу орендну плату..
Відповідно до п. 3.1. Договору. Орендодавець зобовязаний за актом передачі, передати сільськогосподарську техніку орендарю на території Орендаря ( с. Секретарівка Одеського р-ну Одеської області) в технічному робочому (справному ) стані не пізніше 23.06.2022 року
Відповідно до п. 5.1 Договору загальна вартість оренди складає 778 235,00 грн.
Початок перебігу строку оренди сільськогосподарскої техніки, за який нараховується орендна плата відраховується з дати підписання акта прийому- передачі (п. 5.4. Договору).
Відповідно до п. 5.5 Договору орендна плата вноситься протягом 10 банківських днів з моменту повернення сільськогосподарскої техніки за актом приймання-передачі та підписання сторонами актів наданих послуг та реєстрації податкової накладної, шляхом безготівкового переказу грошових коштів на поточний рахунок орендодавця.
20 червня 2022 року позивач, за Актом прийому-передачі, передав Відповідачу в користування комбайн зернозбиральний Claas LEXION 480, 2002 р. випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
04.07.2022 року відповідач за актом здачі-прийняття, повернув позивачу комбайн зернозбиральний Claas LEXION 480, 2002 р. випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , однак позивачу орендну плату протягом десяти банківських днів не сплатив тому у відповідача виникла заборгованість в розмірі 778235грн.
В звязку з неоплатою відповідачем орендної плати, позивач нарахував 5447,65грн. інфляційних витрат та 2814,44грн. -3 % річних.
Враховуючи вищевикладене, Фізична особа-підприємець Фізична особа-підприємець Поліщук Віталій Станіславович звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Фермерського господарства "КОЛОС-2021" про стягнення 778235грн. основного боргу, 5447,65грн. інфляційних витрат, 2814,44грн. -3 % річних та судові витрати.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.
Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Відповідно до ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).
Згідно з ч. 6 ст. 283 ГК України до відносин оренди застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Згідно з положеннями ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму, плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.
Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.
Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193).
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.
Так, судом встановлено наявність заборгованості відповідача за оренду сільськогосподарської техніки у розмірі 778235грн. у зв`язку з чим позовні вимоги позивача підлягають судом задоволенню повністю.
Крім того, позивачем заявлено позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 3% річних в сумі 2814,44грн., інфляційні витрати в сумі 5447,65грн.
Згідно ст.625 зазначеного кодексу боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних, на думку суду, здійснений належним чином, тому судом 3% річних в сумі 2814,44грн. та інфляційні витрати в сумі 5447,65грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.
Станом на день розгляду справи, відповідач борг не сплатив, документів спростовуючих позовні вимоги не надав.
Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).
У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.
Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.
Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст.129 ГПК України.
Керуючись ст. ст. 73, 74, 79, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
1. Позов задовольнити повністю.
Наказ видати згідно зі ст. 327 ГПК України.
Повний текст рішення складено 30 березня 2023 р.
Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя С.В. Літвінов