РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.03.2023Справа № 910/9753/22
Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., за участю секретаря судового засідання Коверги П.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Валпром"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Мет"

третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмежено відповідальністю "Електросталь - Курахове"

про стягнення заборгованості, інфляційних втрат та 3% річних за Договором поставки № 31/01-22 від 31.01.2022 в розмірі 370 317,50 грн.

Представники учасників справи:

від позивача: Гончаров С.А., в порядку самопредставництва;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Валпром» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Мет» про стягнення заборгованості, інфляційних втрат та 3% річних за Договором поставки № 31/01-22 від 31.01.2022 в розмірі 370 317,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором поставки № 31/01-22 від 31.01.2022, в частині здійснення розрахунків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.10.2022 судом залишено позовну заяву без руху, встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви - протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду та спосіб їх усунення.

12.10.2022 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 14.11.2022.

14.11.2022 представником позивача подано клопотання про відкладення судового засідання, яке до розгляду судом не прийнято, у зв`язку з тим, що воно не підписано уповноваженою особою з використанням електронного цифрового підпису, який прирівнюється до власноручного підпису, враховуючи приписи ст. ст. 6, 170 ГПК України.

14.11.2022 представником відповідача подано клопотання про призначення судової експертизи, клопотання про залучення третьої особи, відзив на позовну заяву, клопотання про витребування оригіналів документів та заяви про поновлення строку на подання клопотань.

У судове засідання 14.11.2022 представники сторін не з`явились.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2022 підготовче засідання відкладено на 12.12.2022.

22.11.2022 представником відповідача подано клопотання про залучення третьої особи, заяву про поновлення строку на подання клопотання про залучення третьої особи, заяву про поновлення строку на подання клопотання про витребування оригіналів документів, клопотання про призначення судової експертизи, відзив на позовну заяву, клопотання про витребування оригіналів документів.

28.11.2022 представником позивача подано відповідь на відзив.

У судове засідання 12.12.2022 представники сторін з`явились, представник позивача подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2022 залучено до участі у справі Товариство з обмежено відповідальністю «Електросталь - Курахове» в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, підготовче засідання відкладено на 16.01.2023.

22.12.2022 представником позивача подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

16.01.2023 представником третьої особи подано клопотання про відкладення судового засідання.

У судове засідання 16.01.2023 представники сторін з`явились, представник третьої особи не з`явився.

За результатами судового засідання судом постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання до 06.02.2023, яку занесено до протоколу судового засідання.

03.02.2023 представником позивача подано клопотання про відкладення судового засідання.

06.02.2023 представником відповідача подано клопотання про відкладення судового засідання.

У судове засідання 06.02.2023 представники учасників справи не з`явились.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.02.2023 підготовче засідання відкладено на 27.02.2023.

27.02.2023 представником відповідача подано клопотання про зупинення розгляду справи.

У судове засідання 27.02.2023 представники сторін з`явились, представник третьої особи не з`явився.

У судовому засіданні 27.02.2023 представник відповідача не підтримав раніше заявлене клопотання про призначення експертизи, у зв`язку з чим, судом, без виходу до нарадчої кімнати, постановлено ухвалу про залишення вказаного клопотання без розгляду.

Розглянувши клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі, заслухавши пояснення представників сторін, суд залишив його без задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 статті 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Вказана норма встановлює обов`язок господарського суду зупинити провадження у справі. Причиною зупинення в даному випадку є неможливість розгляду справи, що знаходиться в провадженні господарського суду, до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, яка розглядається іншим судом.

Господарський суд повинен зупинити провадження у справі за наявності інформації про розгляд іншої справи, незалежно від заяв учасників судового процесу. Така інформація підтверджується тільки судовими документами: ухвалами, рішеннями, постановами судів, позовними заявами, скаргами.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід з`ясовувати:

а) як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом;

б) чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок:

а) непідвідомчості;

б) обмеженості предметом позову;

в) неможливості розгляду тотожної справи;

г) певної черговості розгляду вимог.

При цьому, під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Відтак, суд відзначає, що при вирішенні даного спору про стягнення заборгованості у розмірі 370 317,50 грн. господарський суд не позбавлений можливості на підставі поданих сторонами доказів встановити наявність або відсутність правових підстав для стягнення такої суми, на розмір якої, справа № 904/1004/23, яка перебуває у провадження Господарського суду Дніпропетровської області за позовом ТОВ «Торговий дім «Укр Мет» до ТОВ «Валпром» про стягнення неустойки у розмірі 907 2000,00 грн. не впливає, оскільки її предметом є вимоги про стягнення неустойки за порушення строків поставки товару.

Враховуючи, що судом здійснено усі необхідні та достатні дії для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, з огляду на відсутність підстав для відкладення підготовчого засідання, судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.03.2023, яку занесено до протоколу судового засідання.

20.03.2023 представником третьої особи подано клопотання про відкладення розгляду справи.

У судове засідання 20.03.2023 представник позивача з`явився, представники відповідача та третьої особи не з`явились, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Суд, розглянувши у судовому засіданні 20.03.2023 клопотання третьої особи про відкладення розгляду справи, заслухавши пояснення представника позивача, відхилив його, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу

Частиною 2 статті 202 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

При цьому, частиною 3 ст. 202 ГПК України унормовано, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі:

1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки;

2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки;

3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник;

4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

Як вбачається з матеріалів справи, третя особа вчетверте не направляє свого представника у судове засідання.

Водночас, явка представника третьої особи у судове засідання обов`язковою не визнавалась, при цьому, судом неодноразово повідомлялось про можливість участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програми EasyCon.

Суд приймає до уваги, що сторонам були створені належні умови для надання усіх необхідних доказів (надано достатньо часу для підготовки до судового засідання, розгляд справи відкладався).

З урахуванням наведеного, неявка представника третьої особи не перешкоджає розгляду справи по суті.

При цьому, за приписами ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Також, судом враховано, що у відповідності до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Враховуючи вищенаведене, суд відмовив у задоволенні клопотання третьої особи про відкладення розгляду справи.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

На виконання вимог ст. 223 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 20.03.2023 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

31 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Укр Мет» (далі - покупець, відповідач) та Приватним підприємством «ВКП «Арія-Україна» Товариством з обмеженою відповідальністю «Валпром» (далі - постачальник, позивач) укладено Договір поставки № 31/01-22 (далі - Договір), за умовами якого постачальник зобов`язується виготовити і передати, а покупець - прийняти і оплатити товар на умовах, передбачених цим Договором.

Кількість, номенклатура товару вказуються в специфікаціях (додатках) до цього Договору, що є невід`ємною частиною Договору (п. 2.1 Договору).

Відповідно до п. 2.2 Договору покупець має право в односторонньому порядку відмовитися від придбання всього або частини товару, шляхом направлення постачальнику відповідного повідомлення з переліком товару, від поставки якого покупець відмовляється, не пізніше 14 календарних днів до планової дати поставки товару зазначеної в повідомленні про відмову від придбання товару.

З дати відправлення покупцем постачальнику повідомлення про відмову від придбання всього або частини товару, цей Договір втрачає силу в частині, що стосується товару, вказаного в повідомленні, але зберігає силу в частині що стосується товару, не вказаного в повідомленні про відмову від придбання товару.

Згідно з п. 2.3 Договору якість, комплектація, упаковка та маркування товару повинні відповідати нормам, визначеним сертифікатами виробника, діючим стандартам (ТУ, ДСТУ, технічною документацією) для даного виду товару, а також спеціальним технічним вимогам, якщо такі встановлені угодою Сторін, що відображені в Специфікаціях.

Допустимі відхилення показників якості товару від вищевказаних норм, можуть бути встановлені за згодою сторін та відображені в Специфікаціях.

У відповідності до пунктів 3.1-3.3 Договору поставка товару здійснюється видами транспорту, зазначеними в Специфікаціях.

Постачальник зобов`язується поставити товар на умовах поставки, зазначених в Специфікаціях відповідно до міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів Інкотермс в редакції 2020 року.

Строки поставки товару вказуються в Специфікаціях.

Пунктом 3.6 Договору узгоджено, що право власності та ризик випадкового знищення або пошкодження товару переходить від постачальника до покупця з дати поставки товару.

Згідно з п. 4.1 Договору поставка товару здійснюється за цінами, які визначені відповідно до умов поставки, зазначених в Специфікаціях і включають в себе всі податки, збори та інші обов`язкові платежі, а також вартість тари, упаковки, маркування та інші витрати постачальника пов`язані з постачанням товару.

Загальна сума Договору визначається як сумарна вартість товару, поставка якого здійснюється відповідно до доданих до неї Специфікацій (п. 4.3 Договору).

За умовами п. 5.2 Договору оплата за поставлений товар буде проводиться протягом терміну, зазначеного в Специфікації, який обчислюється з дати поставки товару та надання документів, зазначених в п. 6.3 цього Договору.

У відповідності до п. 6.1 Договору приймання товару по кількості проводиться відповідно до вимог Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю, затвердженої постановою Державного арбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 № П-6 зі змінами і доповненнями, а також відповідно до вимог ТУ і ГОСТ для даного виду товару.

Згідно з п. 6.8 Договору постачальник зобов`язаний з дотриманням вимог чинного законодавства (зокрема, із застосуванням відображеної в установленому порядку цифрового підпису уповноваженої постачальником особи і спеціалізованого програмного забезпечення, використовуваного для реєстрації податкових накладних), здійснити реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних: податкової накладної на всю суму виниклих у постачальника податкових зобов`язань з ПДВ - протягом 5 календарних днів з дати виникнення податкових зобов`язань з ПДВ; розрахунку коригування до податкової накладної на всю суму збільшення компенсації вартості товару - протягом 5 календарних днів з дати зменшення суми компенсації вартості товару, скласти і надати покупцеві способом, узгодженим з покупцем, розрахунок коригування до податкової накладної на всю суму зазначеного зменшення компенсації вартості.

Постачальник зобов`язаний при оформленні первинних документів, пов`язаних з виконанням Договору, відображати в них інформацію про коди УКТ ЗЕД - для товарів, що відносяться до предмету Договору, визначену з дотриманням вимог чинного законодавства.

Цей Договір набуває чинності з дати підписання, але не раніше виконання вимог установчих документів сторін про необхідність надання згоди на укладення органами управління сторін, які мають відповідні повноваження (при наявності таких вимог).

Цей Договір діє до 31.12.2023, але в будь-якому випадку до повного і належного виконання сторонами всіх взятих на себе зобов`язань, в тому числі гарантійних, за цим Договором (п. 10.4 та п. 10.5 Договору).

Специфікацією № 1 від 31.01.2022 сторонами узгоджену поставку товару - порошок периклазовий на фосфатному зв`язуванні марки ППФ-87 (ТУ У 23.2-1:2018) фракції 0-1.0 мм., у кількості 5 тонн вартістю 60 000,00 грн. без ПДВ та порошок периклазовий на фосфатному зв`язуванні марки ППФ-87 (ТУ У 23.2-1:2018) фракції 0-5.0 мм., у кількості 65 тонн вартістю 780 000,00 грн. без ПДВ.

Також сторонами означеною Специфікацією узгоджено умови поставки - СРТ Курахово, Донецька область, згідно Інкотермс-2010, вантажоодержувач - ТОВ «Електросталь-Курахове» (далі - третя особа), м. Курахово, Мар`їнський район, Донецька область, промислова зона 115, пункт вивантаження - 85612, м. Курахово, Мар`їнський район, Донецька область, промислова зона 70, термін поставки: лютий-березень 2022 року, умови оплати - по факту постачання протягом десяти календарних днів.

Звертаючись з позовом до суду, ТОВ «Валпром» зазначає, що відповідно до видаткової накладної № РН-0000009 від 16.02.2022 поставив відповідачу по Договору товар на загальну суму 316 800,00 грн., доставка якого була здійснена відповідно до товарно-транспортної накладної № 15 від 16.02.2022, однак відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань, оплату товару не здійснив, в зв`язку з чим, за відповідачем обліковується заборгованість в розмірі 316 800,00 грн.

Також у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань позивачем нараховано та заявлено до стягнення 3% річних в розмірі 5 363,90 грн. та інфляційні втрати в розмірі 48 153,60 грн.

Заперечуючи проти позову, відповідач, у відзиві на позовну заяву зазначає, що фактичне отримання товару вантажоотримувачем відповідачем не може бути підтверджене, оскільки товар був поставлений третій особі 16.02.2022, тобто за 6 робочих днів до початку повномасштабного вторгнення російської федерації, а м. Курахове перебуває під постійними обстрілами та знаходиться в 20 км. від місця проведення активних бойових дій, що унеможливлює здійснити належне приймання товару, у випадку, якщо товар дійсно був поставлений позивачем. Відповідач зазначає, що не видавав довіреність № 2/ЭК, якою уповноважено Толмачова С.Д. отримати від позивача товар, в зв`язку з чим, відповідачем заявлено клопотання про проведення експертизи, а також зазначає, що відповідно до товарно-транспортної накладної № 15 від 16.02.2022 товар був поставлений не в пункт розвантаження: 85612, м. Курахове, Мар`їнський район, Донецької області, промислова зона, 70, як це передбачено Специфікацією, а за адресою: 85612, м. Курахове, Мар`їнський район, Донецької області, промислова зона, 115 та товар був отриманий громадянином Поляковим Н., який не є стороною Договору, довіреність на вказану особу відповідач не видавав, а місце поставки згідно ТТН не співпадає з місцем поставки зазначеним в Специфікації. Також відповідач зазначає, що надана позивачем видаткова накладна № РН-0000009 від 16.02.2022, яка підписана зі сторони позивача, не підписана зі сторони відповідача.

Позивач у свою чергу, у відповіді на відзив зазначив, що позиція відповідача щодо визнання заборгованості перед позивачем підтверджується тим, що після відкриття провадження у справі, відповідачем була здійснена часткова оплата за «порошок периклазовий» згідно рахунку № СФ-0000017 від 16.02.2022 на загальну суму 15 000,00 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Укладений сторонами договір є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України та Глави 30 Господарського кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 ст. 265 Господарського кодексу України визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Специфікацією № 1 від 31.01.2022 сторонами узгоджену поставку товару - порошок периклазовий на фосфатному зв`язуванні марки ППФ-87 (ТУ У 23.2-1:2018) фракції 0-1.0 мм., у кількості 5 тонн вартістю 60 000,00 грн. без ПДВ та порошок периклазовий на фосфатному зв`язуванні марки ППФ-87 (ТУ У 23.2-1:2018) фракції 0-5.0 мм., у кількості 65 тонн вартістю 780 000,00 грн. без ПДВ.

Також сторонами означеною Специфікацією узгоджено умови поставки - СРТ Курахово, Донецька область, згідно Інкотермс-2010, вантажоодержувач - ТОВ «Електросталь-Курахове», м. Курахово, Мар`їнський район, Донецька область, промислова зона 115, пункт вивантаження - 85612, м. Курахово, Мар`їнський район, Донецька область, промислова зона 70, термін поставки: лютий-березень 2022 року, умови оплати - по факту постачання протягом десяти календарних днів.

На підтвердження поставки товару за Договором, позивачем надано:

- Довіреність № 2/ЭК від 15.02.2022, якою ТОВ «Торговий дім «Укр Мет» уповноважило Толмачова Сергія Дорофійовича на отримання від ТОВ «Валпром» цінностей за Договором, а саме: порошок периклазовий на фосфатному зв`язуванні марки ППФ-87 фракції 0-1 мм., у кількості 5 тонн та порошок периклазовий на фосфатному зв`язуванні марки ППФ-87 фракції 0-5 мм., у кількості 65 тонн;

- видаткову накладну № РН-0000009 від 16.02.2022 на суму 316 800,00 грн., яка підписана лише представником позивача;

- товарно-транспортну накладну № 15 від 16.02.2022, відповідно до якої, товар вартістю 316 800,00 грн. отримано представником вантажоодержувача ТОВ «Електросталь-Курахове» - Поляковим Н. у пункті розвантаження - м. Курахово, Мар`їнський район, Донецька область, промислова зона 115.

- податкову накладну № 6 від 16.02.2022 на суму 316 800,00 грн.;

- рахунок-фактуру № СФ-0000017 від 16.02.2022 на суму 316 800,00 грн.

12 грудня 2022 року позивачем також надано до матеріалів справи оригінали означених доказів.

Як вбачається з наданих позивачем на підтвердження поставки товару оригіналів доказів, видаткова накладна відповідачем не підписана, водночас, товарно-транспортна накладна № 15 від 16.02.2022 містить печатку отримувача - ТОВ «Електросталь-Курахове», та підпис відповідальної особи - Полякова Н.

Також, як вбачається з товарно-транспортної накладної № 15 від 16.02.2022, пунктом розвантаження визначено адресу отримувача - ТОВ «Електросталь-Курахове», а саме: м. Курахово, Мар`їнський район, Донецька область, промислова зона 115, яка не збігається із визначеним у Специфікації пунктом вивантаження: 85612, м. Курахово, Мар`їнський район, Донецька область, промислова зона 70, лише за номером, а відтак враховуючи відсутність будь-яких заперечень щодо отримання товару за адресою отримувача, не нівелює обставин щодо отримання товару отримувачем.

Пояснення ж третьої особи щодо відсутності станом на даний момент в штатному розписі працівника Полякова, викладені у клопотанні про відкладення розгляду справи, поданого 16.01.2023, суд оцінює критично, оскільки надані третьою особою пояснення, не свідчать про відсутність такого працівника на дату отримання товару - 16.02.2022, доказів же відсутності такого працівника станом на 16.02.2022, як і штатного розпису, станом на 16.02.2022, третьою особою до матеріалів справи не надано.

У зв`язку з викладеним, суд зазначає, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

В той же час, визначальною ознакою господарської операції є те, що за наслідком її здійснення має відбутися реальний рух активів, отже окрім обставин оформлення первинних документів, значення має наявність або відсутність реального руху такого товару (як-то: обставини здійснення перевезення товару поставленого за спірними накладними, обставини зберігання та використання цього товару у господарській діяльності покупця, тощо).

При цьому, у разі дефектів первинних документів та невизнання стороною факту постачання спірного товару, сторони не позбавлені можливості доводити постачання іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.11.2019 у справі №905/49/15, від 29.11.2019 у справі №914/2267/18, від 29.01.2020 у справі №916/922/19.

У даному випадку, матеріали справи свідчать, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Валпром» здійснило доставку продукції вартістю 316 800,00 грн. на адресу вантажоотримувача - ТОВ «Електросталь-Курахове», яка була прийнята матеріально-відповідальною особою ТОВ «Електросталь-Курахове», підпис якої скріплено печаткою ТОВ «Електросталь-Курахове». Доказів того, що як третя особа, так і відповідач скористався правом на відмову від прийняття продукції або її повернення постачальнику суду не надано.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") наголошено, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 01.12.2020 у справі №904/1103/20 та від 25.06.2020 у справі №924/266/18.

Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати саме ту їх кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

У даному випадку суд враховує, що позивачем також зареєстровано податкову накладну № 6 від 16.02.2022 за результатами отримання третьою особою товару, яка була прийнята відповідачем та не була відхилена останнім.

Крім того, суд вважає, що встановлені обставини приводять до переконливого висновку про необхідність застосування при розгляді даної справи доктрини venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

Доктрина venire contra factum proprium базується на принципі добросовісності. Наприклад, у статті I.-1:103 Принципів, визначень і модельних правил європейського приватного права вказується, що поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Як вбачається з матеріалів справи, на вимоги позивача про погашення боргових зобов`язань, відповідач листом вих. № 4 від 07.04.2022 зазначив про те, що всі платежі призупинені до стабілізації у країні та скасування дії воєнного стану і форс-мажорних обставин, без посилання на будь-які обставини щодо заперечення факту поставки позвиачме товару, та в подальшому, після відкриття провадження у справі, 21.10.2022 відповідачем частково оплачено товар на суму 15 000,00 грн., в зв`язку з чим, суд відхиляє як безпідставні посилання відповідача на неотримання товару за Договором.

Таким чином, ТОВ «Валпром» поставив відповідачу по Договору товар на загальну суму 316 800,00 грн., доставка якого була здійснена відповідно до товарно-транспортною накладною № 15 від 16.02.2022 та який був отриманий у відповідності до узгодженої сторонами у Специфікації вантажоотримувачем - ТОВ «Електросталь-Курахове»,.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За умовами п. 5.2 Договору оплата за поставлений товар буде проводиться протягом терміну, зазначеного в Специфікації, який обчислюється з дати поставки товару та надання документів, зазначених в п. 6.3 цього Договору.

Специфікацією № 1 від 31.01.2022 сторонами узгоджену умови оплати - по факту постачання протягом десяти календарних днів.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

На виконання умов Договору, відповідачем оплачено товар частково, на суму 15 000,00 грн., після відкриття провадження у справі.

В свою чергу, пунктом 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (ч. 3 ст. 231 ГПК України).

Суд враховує, що закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до відкриття провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

Таким чином, провадження у справі в частині вимог про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 15 000,00 грн. підлягає закриттю.

Доказів на підтвердження сплати решти заборгованості в розмірі 301 800,00 грн., в тому числі станом на час розгляду справи в суді, до матеріалів справи не надано.

Таким чином, відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань за Договорами, оплату отриманих послуг у повному обсязі не здійснив, у зв`язку з чим, за відповідачем обліковується заборгованість в розмірі 301 800,00 грн.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт поставки позивачем відповідачу узгодженого товару та факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати отриманого товару підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі в частині вимоги про стягнення 15 000,00 грн. заборгованості та задоволенні позовних вимог в частині стягнення основної суми боргу в розмірі 301 800,00 грн.

Також у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань позивачем нараховано та заявлено до стягнення 3% річних в розмірі 5 363,90 грн. та інфляційні втрати в розмірі 48 153,60 грн.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення 3% річних та інфляційних втрат за заявлений позивачем період, судом встановлено, що відповідачем невірно визначено період прострочення, а саме без врахування приписів ч. 5 ст. 254 ЦК України, а відтак стягненню з відповідача підлягають 3% річних в розмірі 5 337,86 грн. та інфляційні втрати в розмірі 48 153,60 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі в частині стягнення основного боргу у розмірі 15 000,00 грн. та часткове задоволення позовних вимог в іншій частині, з покладенням судового збору в цій частині на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 231, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Мет» (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 37/41, поверх 6, оф. 11; ідентифікаційний код: 044628529) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Валпром» (49044, м. Дніпро, вул. Гоголя, буд. 15, оф. 41; ідентифікаційний код: 41008928) заборгованість у розмірі 301 800 (триста одна тисяча вісімсот) грн. 00 коп., інфляційні втрати у розмірі 48 153 (сорок вісім тисяч сто п`ятдесят три) грн. 60 коп., 3% річних у розмірі 5 337 (п`ять тисяч триста тридцять сім) грн. 86 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 5 554 (п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят чотири) грн. 37 коп.

3. В частині вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Мет» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Валпром» заборгованості в розмірі 15 000,00 грн. провадження у справі закрити.

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 28.03.2023

Суддя О.А. Грєхова