номер провадження справи 18/175/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

28.03.2023 справа № 908/1932/22

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді Левкут Вікторія Вікторівна, розглянувши матеріали справи № 908/1932/22

за позовом приватного акціонерного товариства Страхова компанія УНІКА (вул. Теліги Олени, буд. 6, літера В, м. Київ, 04112)

до відповідача приватного акціонерного товариства Українська акціонерна страхова компанія АСКА (вул. Перемоги, 97-А, м. Запоріжжя, 69005)

про стягнення 17433,76 грн.

Без повідомлення (участі) представників учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство Страхова компанія УНІКА шляхом застосування підсистеми Електронний суд Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з приватного акціонерного товариства Українська акціонерна страхова компанія АСКА 30624,81 грн. страхового відшкодування в порядку суброгації.

Підставою для звернення з позовом до суду позивач зазначив несплату шкоди, завданої особою, винною у ДТП, відповідальність якої застраховано відповідачем. Спричинення шкоди сталося внаслідок скоєння 03.05.2020 дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортних засобів Toyota Land Cruiser Prado д/н НОМЕР_1 , яким керувала ОСОБА_1 , та SKODA Fabia д/н НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого за шкоду майну перед третіми особами застрахована в ПрАТ "УАСК АСКА" за полісом №108577087. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 11.06.2020 у справі №757/18700/20-п ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Позивачем, відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №370006/4605/0000129 від 24.02.2020, страхового акту №00353877 від 27.05.2020 та ремонтної калькуляції №00353877 від 21.05.2020, здійснено страхову виплату в розмірі 46891,27 грн. (28985,98 грн. виплачено на рахунок страхувальника згідно його заяви, 17150,00 грн. зараховано в рахунок погашення несплаченої частини страхового платежу). За доводами позивача, сума страхового відшкодування підлягає стягненню з відповідача. Посилаючись на приписи ст. 993, Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України Про страхування, позивач просив позов задовольнити. В прохальній частині поданої позовної заяви позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.09.2022 справу № 908/1932/22 передано на розгляд судді Левкут В.В.

Ухвалою суду від 14.12.2022, після усунення недоліків, які зумовили залишення позову без руху, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 908/1932/22, присвоєно справі номер провадження 18/175/22, на підставі ст. 252 ГПК України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення учасників справи. В даній ухвалі суду зазначалось, що розгляд справи по суті розпочнеться через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі № 908/1932/22; запропоновано відповідачу надати у строк, що не перевищує 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, відзив на позов із урахуванням вимог ст. 165 ГПК України.

Сторони повідомлені про розгляд справи у визначеному ГПК України порядку, про що свідчить довідка про доставку електронного листа з ухвалою суду від 14.12.2022 в електронний кабінет представника позивача та рекомендоване повідомлення про вручення ухвали суду повноважному представнику відповідача 22.12.2022.

Від відповідача 03.01.2023 (в межах визначеного судом строку) надійшов відзив на позов, в якому відповідач повідомив про виплату за заявою позивача страхового відшкодування в розмірі 13511,17 грн. платіжним дорученням № 71_39612 від 02.10.2020, 267,03 грн. платіжною інструкцією № 71_44983вд 14.12.2022 та 17166,73 грн. платіжною інструкцією № 71_45232 від 29.12.2022.

Також відповідачем подано клопотання, в якому ПрАТ УАСК АСКА просило витребувати у приватного акціонерного товариства Страхова компанія УНІКА належним чином завірені копії наступних документів: розрахунку коефіцієнту фізичного зносу щодо транспортного засобу марки Toyota Land Cruise реєстраційний номер НОМЕР_1 внаслідок ДТП, що сталася 03.05.2020, складений ПрАТ СК УНІКА; висновку про виплату страхового відшкодування (згідно умов страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів) щодо транспортного засобу марки Toyota Land Cruise реєстраційний номер НОМЕР_1 внаслідок ДТП, що сталася 03.05.2020; всіх додатків до страхового акту №00353877 від 27.05.2020; розрахунку вартості матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу марки Toyota Land Cruise реєстраційний номер НОМЕР_1 внаслідок ДТП, що сталася 03.05.2020; висновку щодо вартості матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу марки Toyota Land Cruise реєстраційний номер НОМЕР_1 внаслідок ДТП, що сталася 03.05.2020.

Ухвалою від 13.01.2023 суд, розглянувши клопотання відповідача про витребування доказів, зобов`язав позивача надати суду та відповідачу відповідь на адвокатський запит від 28.10.2022 № 11067/22 або пояснення з приводу наявності таких доказів у нього.

Від позивача 16.01.2023 через підсистему Електронний суд ЄСІТС до суду надійшло клопотання про зменшення позовних вимог та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору. Позивач просив поновити пропущений процесуальний строк на подання заяви про зменшення розміру позовних вимог, зменшити розмір позовних вимог до 17433,76 грн., закрити провадження у справі №908/1932/22 та стягнути з ПРАТ «УАСК АСКА» на користь ПрАТ «СК «УНІКА» судові витрати: 2481,00 грн. судового збору та 6000,00 грн. витрат на правову допомогу.

В обґрунтування поновлення строку на подання заяви на зменшення позовних вимог, так як позивач мав право подати передбачену ст. 46 ГПК України заяву про зменшення позовних вимог протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі, тобто, до 13.01.2023 включно, яку не було підготовлено та направлено до суду та відповідачу через екстрені відключення електроенергії у м. Києві за місцем знаходженням представника позивача та АТ "Укрпошта", заява направлена суду та одночасно відповідачу 16.01.2022, у перший робочий день після 13.01.2022.

За поясненнями позивача, згідно висновку про виплату страхового відшкодування (згідно умов страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів) щодо транспортного засобу марки Toyota Land Cruise р/н НОМЕР_1 внаслідок ДТП, що сталася 03.05.2020, коефіцієнт фізичного зносу склав 0,38. Згідно ремонтної калькуляції № 00353877 від 21.05.2020 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Toyota Land Cruiser Prado д/н НОМЕР_1 склала 46135,98 грн. Відповідач 02.10.2020 частково сплатив страхове відшкодування у розмірі 13511,17 грн., що підтверджується вхідним платіжним дорученням №71_39612 від 02.10.2020 з призначенням платежу: "Страх. відшк. за полісом №ЕР-108577087 від 22.08.2019 згідно з страх. актом f-121171, регресний платіж по справі №27775, без ПДВ". Сума зобов`язання, що має бути сплачена відповідачем складає 17433,76 грн. Спір в даній справі припинив своє існування під час розгляду справи у зв`язку з оплатою відповідачем страхового відшкодування у розмірі 267,03 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №71_44983 від 14.12.2022 з призначенням платежу: "страх. відшк. за полісом № ЕР-108577087 від 22.08.2019 згідно з страх. актом f-12117/1-1-1, без ПДВ", та у розмірі 17166,73 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №71_45232 від 29.12.2022 з призначенням платежу: "страх. відшк. за полісом № ЕР-108577087 від 22.08.2019 згідно з страх. актом f-12117/1-1-1-1, без ПДВ".

Частиною 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Верховним Судом 04.03.2022 оприлюднено роз`яснення про особливості здійснення правосуддя на території, на якій введено воєнний стан. Верховний Суд зазначив, що навіть в умовах воєнного стану конституційне право людини на судовий захист не може бути обмеженим. Варто також ураховувати, що запровадження воєнного стану на певній території є поважною причиною для поновлення процесуальних строків.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, держава, яка створює суди першої, апеляційної чи касаційної інстанцій, має забезпечити, щоб особи, які відповідають перед законом, мали можливість користуватись всіма фундаментальними гарантіями ст. 6 Конвенції в провадженнях у цих судах.

Одною з передумов забезпечення доступу до суду є наявність в особи права на судовий захист. Це право випливає з ч. 3 ст. 8, ч. 1 ст. 55 Конституції України.

З огляду на приписи ст. 119 ГПК України, зважаючи на пояснення позивача та на введення воєнного стану через військову агресію Російської Федерації проти України, з метою дотримання принципу господарського судочинства щодо рівності та змагальності сторін, строк на подання заяви на зменшення позовних вимог судом поновлений.

Відповідно до ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження;

Заява позивача про зменшення розміру позовних вимог подана до початку розгляду справи по суті, тому прийнята судом до розгляду.

Розглядаються вимоги про стягнення з відповідача 17433,76 грн. страхового відшкодування.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Наявні матеріали справи № 908/1932/22 дозволяють здійснити її розгляд по суті.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зважаючи на закінчення строків розгляду справи, запровадження воєнного стану на території України, ведення бойових дій на території Запорізької області, інтенсивні ракетні та артилерійські обстріли м. Запоріжжя протягом грудня 2022 року березня 2023 року, що загрожувало життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів та працівників суду в умовах збройної агресії проти України, а також знаходження судді Левкут В.В. у щорічній відпустці з 16.01.2023 по 13.02.2023, у відрядженні на навчанні з 20.02.2023 по 24.02.2023 та на лікарняному з 13.03.2023 по 27.03.2023, ухвалу прийнято без її проголошення 28.03.2023.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку із відсутністю предмету спору.

Судом встановлено наступне. З відповіді НПУ та постанови Печерського районного суду м. Києва від 11.06.2020 у справі №757/18700/20-п вбачається, що 03.05.2020 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів Toyota Land Cruiser Prado д/н НОМЕР_1 , яким керувала ОСОБА_1 , та SKODA Fabia д/н НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 .

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 11.06.2020 у справі №757/18700/20-п ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Згідно із договором добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №370006/4605/0000129 від 24.02.2020 на момент ДТП автомобіль Toyota Land Cruiser Prado д/н НОМЕР_1 застрахований ПрАТ Страхова компанія УНІКА (позивачем).

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 990 ЦК України встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Страхувальник за договором добровільного страхування наземного транспорту звернувся до позивача (страховика) 05.05.2020 з заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

Позивачем відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №370006/4605/0000129 від 24.02.2020 страхового акту №00353877 від 27.05.2020 та ремонтної калькуляції №00353877 від 21.05.2020 здійснено страхову виплату в розмірі 46891,27 грн. (28985,98 грн. виплачено на рахунок страхувальника згідно його заяви, 17150,00 грн. зараховано в рахунок погашення несплаченої частини страхового платежу).

З урахуванням прийнятої судом заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог предметом спору є стягнення з відповідача 17433,76 грн. страхового відшкодування.

Матеріали справи свідчать, що після звернення позивача до суду (позов надійшов до суду 29.09.2022) відповідач сплатив суму страхового відшкодування в повному обсязі, що підтверджується платіжною інструкцією №71_44983 від 14.12.2022 на суму 267,03 грн. та платіжною інструкцією №71_45232 від 29.12.2022 на суму 17166,73 грн.

Отже, відповідач наявність заборгованості визнав, проте страхове відшкодування сплачене після звернення позивача із позовом до суду.

Таким чином, з огляду на сплату заявленої до стягнення суми, предмет спору відсутній.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

За таких обставин, провадження по справі за позовом про стягнення 17433,76 грн. слід закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку із відсутністю предмету спору.

Відповідно до частини 4 статті 231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Згідно ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору врегульовано Законом України Про судовий збір.

Так, пунктом 5 частини 1 статті 7 вказаного Закону встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Враховуючи наведені приписи ГПК України та ст. 7 Закону України Про судовий збір, 2481,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову платіжним дорученням № 3516 від 14.09.2022 підлягає поверненню позивачу за наявності відповідної заяви.

Клопотання позивача про стягнення 2481,00 грн. судового збору з відповідача з посиланням на ст. 130 ГПК України та на те, що позивач не підтримує своїх вимог внаслідок задоволення їх після пред`явлення позову, суд відхилив, оскільки дана норма регулює розподіл судових витрат в разі відмови позивача від позову.

Оскільки провадження у справі закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку із відсутністю предмету спору, то, відповідно, судовий збір підлягає поверненню з державного бюджету України відповідно підпункту 5) ч. 1 ст. 7 ЗУ Про судовий збір - за клопотанням особи, яка його сплатила.

Отже, стягнення з відповідача суми 2481,00 грн. суперечитиме нормам ч. 1, 4 ст. 129 ГПК України.

Стосовно розподілу інших судових витрат господарський суд зазначає наступне.

До попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат позивачем включено 7000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. В прийнятій судом заяві про зменшення розміру позовних вимог та закриття провадження у справі позивач просив стягнути з відповідача 6000,00 грн.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат та пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, відповідно до приписів ч. 5 ст. 129 ГПК України, суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Виходячи з аналізу вказаних статей, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу суд повинен виходити з критеріїв складності справи, кваліфікації і досвіду адвоката, фінансового стану клієнта, а також виходити з принципів розумності з врахуванням витраченого адвокатом часу за для надання такої допомоги.

Відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою послуг адвоката з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Як вбачається з матеріалів справи, за умовами укладеного ПрАТ "Страхова компанія "УНІКА" (клієнтом) та Адвокатським бюро Адвокатське бюро Олександра Лисова Еквіт договору про надання правової допомоги № 1/20ю від 31.12.2020, АБ Адвокатське бюро Олександра Лисова Еквіт зобов`язується за дорученням приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" надати правову допомогу та послуги щодо проведення допустимих законодавством України дій, спрямованих на повернення заборгованості з боржників приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА".

Пунктом 1 додатку № 1 від 14.09.2022 до договору про надання правової допомоги №1/20ю від 31.12.2020 погоджена фіксована сума гонорару адвоката за договором у розмірі 7000,00 грн. (в тому числі за страховим випадком 03.05.2020 щодо страхувальника ОСОБА_1 ) , а отже він не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

На виконання договору про надання правової допомоги №1/20ю від 31.12.2020 сторонами підписаний акт надання послуг № 150 від 27.09.2022 на суму 7000,00 грн.

Згідно Договору № 1/20ю про надання правової допомоги та Додатку № 1 до нього від 14.09.2022 позивач сплатив на користь АБ «Адвокатське бюро Олександра Лисова «Еквіт» 7000,00 грн. згідно рахунку № 150 від 15.09.2022, що підтверджується платіжним дорученням № 3566 від 16.09.2022.

Абзацами 1, 2 ч. 8 ст. 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

За визначенням ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зазначені положення кореспондуються з європейськими стандартами, зокрема п. 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно шляхів полегшення доступу до правосуддя №R(81) 7, в якому передбачено, що, за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла, відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Отже, суд дійшов висновку, що поданими та вказаними вище документами підтверджено статус Адвокатського бюро Адвокатське бюро Олександра Лисова Еквіт в особі заступника керуючого бюро адвоката Білоконь Інни Вікторівни, яка діяла на підставі виданої керуючим Адвокатського бюро Адвокатське бюро Олександра Лисова Еквіт довіреності № 1 від 03.01.2022, а відтак правова природа зазначених витрат ПрАТ Страхова компанія УНІКА є витратами на оплату професійної правничої допомоги адвоката в розумінні статті 126 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування названих витрат, крім судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним. У зв`язку з цим суд з урахуванням обставин конкретної справи, зокрема, ціни позову може обмежити цей розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У відзиві на позов відповідач відносно визначеного позивачем розміру витрат на правову допомогу заперечень не навів.

Суд враховує, що договором № 01/20ю про надання правової допомоги сторони узгодили порядок оплати наданих послуг у фіксованому розмірі.

За правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19 та від 20.01.2021 у справі № 357/11023/18, розмір гонорару адвоката, встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним.

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст. 627 ЦК України, принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану роботу, закріпленому у статті 43 Конституції України. Аналогічну правову позиції викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19.

Правомірність та дійсність понесення позивачем відповідних витрат підтверджується матеріалами справи.

Розмір наведених витрат на професійну правничу допомогу адвоката суд визнав співмірним заявленим у позові вимогам.

На підставі викладеного, суд визнає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 6000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язаних з розглядом справи № 908/1932/22.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 123, 126, п. 2 ч. 1 ст. 231, ст.ст. 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву приватного акціонерного товариства Страхова компанія УНІКА про закриття провадження у справі - задовольнити.

2. Провадження у справі № 908/1932/22 за позовом приватного акціонерного товариства Страхова компанія УНІКА до приватного акціонерного товариства Українська акціонерна страхова компанія АСКА про стягнення 17433,76 грн. страхового відшкодування закрити.

3. Стягнути з приватного акціонерного товариства Українська акціонерна страхова компанія АСКА (вул. Перемоги, 97-А, м. Запоріжжя, 69005; ідентифікаційних код 13490997) на користь приватного акціонерного товариства Страхова компанія УНІКА (вул. Теліги Олени, буд. 6, літера В, м. Київ, 04112; ідентифікаційний код 20033533) 6000,00 грн. (шість тисяч грн. 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу. Видати наказ.

Повний текст ухвали складено та підписано 28.03.2023.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили (ст.ст. 174, 235, 255, 256 ГПК України). Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В. Левкут