РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.03.2023Справа № 910/13060/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали господарської справи

за позовом Верховного Суду

до Київського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України

про стягнення 56160,16 грн

без повідомлення (виклику) учасників справи

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ.

Короткий зміст позовних вимог.

Верховний Суд звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Київського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України про відшкодування витрат на виплату середнього заробітку призваному на навчальні збори військовозобов`язаному у сумі 56160,16 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем, в супереч приписам пункту 12 Інструкції про умови виплати грошового забезпечення та заохочення військовозобов`язаних та резервістів, грошової виплати резервістам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 12.03.2007 № 80, не здійснено відшкодування позивачу витрат, пов`язаних з виплатою середнього заробітку (у тому числі єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період перебування на зборах військовозобов`язаного ОСОБА_1 у розмірі 56160,16 грн.

Процесуальні дії у справі, розгляд заяв, клопотань.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.12.2022 позовну заяву залишено без руху.

15.12.2022 через канцелярію суду від позивача надійшла заява про продовження строку для усунення недоліків, в якій позивач просить суд продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви, у зв`язку із зверненням до відповідача із запитом щодо надання інформації.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.12.2022 продовжено Верховному Суду встановлений ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.12.2022 процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви та встановлено його тривалістю у 10 днів з дня вручення даної ухвали.

16.01.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 23.01.2023 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/13060/22, розгляд справи постановив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи ухвала суду про відкриття провадження у справі від 23.01.2023 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адреси місцезнаходження відповідача.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі отримана відповідачем 06.02.2023, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення №466 та № 474.

21.02.2023 та 22.02.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позов.

У відповідності до ч. 5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Згідно із ч. 8 ст.252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Позиція позивача.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до Наказу Бориспільського ОМТЦКСП від 10.06.2021 № 87 помічника судді Стальненка О.М. призвано на навчальний збір у період з 01.07.2021 до 31.07.2021.

На підставі наказу керівника апарату Верховного Суду від 16.06.2021 № 1453-К на час проходження навчальних зборів ОСОБА_1 було збережено середню заробітну плату за весь період зборів.

За час проходження навчальних зборів у період з 01.07.2021 до 31.07.2021 ОСОБА_1 була нарахована середня заробітна плата в сумі 46032,92 грн та єдиний соціальний внесок в сумі 10127,24 грн, всього 56160,16 грн.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначає, що відповідно до приписів пункту 12 Інструкції про умови виплати грошового забезпечення та заохочення військовозобов`язаних та резервістів, грошової виплати резервістам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 12.03.2007 № 80, відповідач повинен відшкодувати позивачу витрати, пов`язані з виплатою середнього заробітку (у тому числі єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) за період перебування на зборах військовозобов`язаного ОСОБА_1 у розмірі 56160,16 грн.

Оскільки відповідач у добровільному порядку виплату відшкодування не здійснив, позивач заявив позов про стягнення з відповідача 56160,16 грн.

Позиція відповідача.

У відзиві на позов відповідач проти позову заперечує та просить суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що навчальний збір під час військової підготовки є складовою навчальної дисципліни та проводиться за згодою (відповідно до контракту) громадянина України. Такий навчальний збір не належить до зборів з практичним призовом військовозобов`язаних та резервістів, які визначені статтею 29 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Таким чином, відповідач стверджує, що застосування норм законодавства України в частині збереження середнього заробітку та відшкодування коштів в даному випадку не застосовується.

ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Наказом військового комісара Бориспільського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки (з адміністративно-господарської діяльності) № 87 від 10.06.2021 "Про призов і направлення студентів Національної академії внутрішніх справ на навчальний збір" наказано призвати на навчальний збір у період з 01.07.2021 до 31.07.2021 ОСОБА_1 .

Наказом Верховного Суду від 16.06.2021 № 1453-к "Про направлення ОСОБА_1 для проходження навчальних зборів", виданим на підставі витягу з наказу Бориспільського ОМТЦКСП від 10.06.2021 № 87, наказано направити ОСОБА_1 для проходження навчальних зборів з 1 до 31 липня 2021 року зі збереженням за ним місця роботи, займаної посади і середньої заробітної плати на весь період зборів, включаючи час проїзду до місця їх проведення і назад.

Згідно з довідкою від 31.01.2022 № 46/02/446, виданою Національною академією внутрішніх справ Міністерства внутрішніх справ України, ОСОБА_1 пройшов програму навчального збору та атестований до офіцерського складу - військове звання "молодший лейтенант" Збройних Сил України.

Відповідно до розрахунку середньої заробітної плати працівнику у зв`язку із проходженням навчальних зборів нарахована середня заробітна плата ОСОБА_1 за період з 01.07.2021 по 31.07.2021 склала 46032,92 грн, сума ЄСВ - 10127,24 грн, разом 56160,16 грн.

Позивач звернувся до Бориспільського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки з листом від 13.09.2021 вих № 2846/0/2-21 з проханням відшкодувати компенсацію в межах середнього заробітку військовозобов`язаного, призваного на збори ОСОБА_1 за липень 2021 в сумі 56160,16 грн. До вказаного листа позивачем додано розрахунок середньої заробітної плати працівнику у зв`язку із проходженням навчальних зборів та суму витрат, яка підлягає відшкодуванню за період перебування на зборах.

Листом від від 02.02.2022 № 2.3.2/58 Київський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України повідомив, що застосування норм законодавства України в частині збереження середнього заробітку та відшкодування коштів в даному випадку не застосовується.

З листа Військової частини НОМЕР_1 від 02.01.2023 вих. № 502/2/1/4/9 вбачається, що відповідно до директиви Міністра оборони України та Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.09.2020 № Д-321/7/ Київський обласний військовий комісаріат був переформований в Київський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки.

Директивою Міністра оборони України та Головнокомандувача Збройних Сил України від 07.06.2021 № Д-321/1/ Бориспільський об`єднаний міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки був переформований в Бориспільський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки та підпорядкований начальнику Київського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Позивач звертався до Київського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки з претензією про відшкодування компенсації в межах середнього заробітку ОСОБА_1 за липень 2021 в розмірі 56160,16 грн, однак претензія залишена без задоволення.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно з ч.3 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовий обов`язок включає, зокрема, підготовку громадян до військової служби.

Частиною 1 ст.8 вище зазначеного Закону України встановлено, що підготовка громадян України до військової служби включає, в тому числі, і військову підготовку у закладах вищої освіти за програмою підготовки офіцерів запасу.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова підготовка громадян України за програмою підготовки офіцерів запасу проводиться у вищих військових навчальних закладах та у військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти.

Громадянам України, які мають освітній ступінь вищої освіти не нижче бакалавра, пройшли повний курс військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу, склали встановлені іспити та атестовані до офіцерського складу, присвоюється відповідне первинне військове звання офіцера запасу. У разі потреби вони за наказом Міністра оборони України підлягають призову для проходження військової служби осіб офіцерського складу (ч. 5 ст.11 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу").

Відповідно до п. 2 Порядку проведення військової підготовки громадян України за програмою підготовки офіцерів запасу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 лютого 2012 р. № 48 (в редакції, чинні на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Порядок №48) військову підготовку на добровільних засадах проходять громадяни України (далі - громадяни), які мають або здобувають ступінь вищої освіти не нижче бакалавра, придатні до військової служби за станом здоров`я та морально-діловими якостями.

Метою проведення військової підготовки є забезпечення Збройних Сил, інших військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили та інші військові формування) необхідною кількістю військовонавчених громадян для виконання військового обов`язку в запасі, проходження військової служби за контрактом або за призовом осіб офіцерського складу, проходження служби у військовому резерві Збройних Сил та інших військових формувань, а також забезпечення реалізації права громадян на рівні можливості у виборі професії шляхом здобуття додаткових знань, умінь і навичок, необхідних для належного виконання військового обов`язку в запасі у мирний час, обов`язків військової служби у воєнний час та для майбутньої професійної діяльності.

Військова підготовка здійснюється у формі навчальних занять, самостійної роботи, практичної підготовки, навчального збору, контрольних заходів (п.13 Порядку №48).

Громадяни, які мають ступінь вищої освіти не нижче бакалавра, пройшли теоретичний і практичний курс навчання з військової підготовки у відповідному військовому навчальному підрозділі чи вищому військовому навчальному закладі та комплексні практичні заняття з вивчення курсу первинної військово-професійної підготовки та тактичної медицини, залучаються до проходження навчального збору, передбаченого програмою військової підготовки (п.15 Порядку №48).

Відповідно до п. 16 Порядку №48 проведення навчального збору є завершальним етапом військової підготовки.

Пунктом 15 Порядку №48 встановлено, що під час навчального збору на громадян поширюються права та обов`язки, встановлені актами законодавства для військовозобов`язаних, призваних на збори.

З огляду на вище наведені норми законодавства, твердження відповідача про те, що навчальний збір не належить до зборів з практичним призовом військовозобов`язаних, які визначені ст. 29 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", суперечить нормам Порядку №48.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 згідно наказу військового комісара Бориспільського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки (з адміністративно-господарської діяльності) № 87 від 10.06.2021 був призваний на навчальний збір в період з з 01.07.2021 до 31.07.2021 в статусі студента кафедри військової підготовки Національної академії внутрішніх справ.

Таким чином, ОСОБА_1 був призваний на навчальні збори, як завершальний етап військової підготовки.

Відповідно до ч.1 ст.29 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" Військовозобов`язані призиваються на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори.

Частиною 11 ст.29 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" встановлено, що за призваними на збори військовозобов`язаними на весь період зборів та резервістами на весь час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві, включаючи час проїзду до місця їх проведення і назад, зберігаються місце роботи, а також займана посада та середня заробітна плата на підприємстві, в установі, організації незалежно від підпорядкування і форм власності.

Виплата середньої заробітної плати військовозобов`язаним за весь період зборів та резервістам за час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 13 ст. 29 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу").

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 2311.2006 № 1644 "Про порядок і розміри грошового забезпечення та заохочення військовозобов`язаних та резервістів, грошової виплати резервістам" встановлено, що виплата середнього заробітку військовозобов`язаним та резервістам, призваним на збори, проводиться підприємствами, установами та організаціями, в яких працюють призвані на збори громадяни, з наступним відшкодуванням цих витрат за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті на утримання Міністерства оборони та інших центральних органів виконавчої влади, які здійснюють керівництво військовими формуваннями.

Згідно з п.п. 7, 8 Інструкції про умови виплати грошового забезпечення та заохочення військовозобов`язаних та резервістів, грошової виплати резервістам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 12.03.2007 № 80, за військовозобов`язаними, призваними на збори, зберігається на весь період зборів, включаючи час проїзду до місця їх проведення і назад, місце роботи, займана посада та середній заробіток як на основній, так і на сумісних роботах. Особам, призваним на збори, виплачується заробітна плата за відпрацьований час до дня припинення роботи у зв`язку з від`їздом на збори, а також середня заробітна плата за перші півмісяця зборів. За решту часу перебування на зборах виплата заробітної плати провадиться у звичайні строки, установлені на підприємстві, в установі чи організації, де працює військовозобов`язаний.

Виплата середнього заробітку військовозобов`язаним, призваним на збори, провадиться підприємствами, установами та організаціями, де працюють (працювали) призвані на збори, з подальшим відшкодуванням цих витрат військовими комісаріатами (п.11 Інструкції №80).

Підприємства, установи та організації для покриття витрат на виплату середньої заробітної плати військовозобов`язаним, призваним на збори, подають до районного військового комісаріату, у якому перебувають на обліку військовозобов`язані, рахунки, котрі акцептуються і передаються до обласного військового комісаріату для оплати. Відшкодуванню підлягають всі витрати, пов`язані з виплатою середнього заробітку (у тому числі і єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування). До рахунків додаються відомості на виплату середньої заробітної плати, нарахованої військовозобов`язаним, призваним на збори, згідно з цією Інструкцією за відповідною формою (п. 12 Інструкції №80).

Виходячи із вище наведеного, громадянам України під час проходження навчальних зборів, передбачених програмами підготовки офіцерів запасу, гарантовано ті самі права, що встановлені актами законодавства для військовозобов`язаних, призваних на збори.

При цьому, обов`язку підприємства, установи, організації з виплати середнього заробітку громадянам України під час проведення таких зборів кореспондується обов`язок військових комісаріатів відшкодувати ці витрати.

Судом встановлено, що позивачем належним чином виконані вимоги законодавства щодо надання відповідних документів стосовно виплати військовозобов`язаному працівнику середньої заробітної плати за період знаходження останнім на навчальних зборах, зокрема позивачем надано розрахунок середньої заробітної плати працівнику у зв`язку із проходженням навчальних зборів та суму витрат, яка підлягає відшкодуванню за період перебування на зборах, за формою, наведеною в Інструкції про умови виплати грошового забезпечення та заохочення військовозобов`язаних та резервістів, грошової виплати резервістам, також позивачем повідомлено реквізити для зарахування коштів.

Суд, перевіривши визначену позивачем суму, заявлену до відшкодування, у розмірі 56160,16 грн, встановив, що вона є обґрунтованою та складається з нарахованої середньої заробітної плати і єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що відповідає приписам Інструкції №80.

Відповідно до п.10 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 р. № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя, крім виконання функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, здійснюють відшкодування роботодавцям середнього заробітку військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті на утримання Міноборони.

Як встановлено судом вище, Бориспільський об`єднаний міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки був переформований в Бориспільський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки та підпорядкований начальнику Київського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Таким чином, саме Київський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки є особою, відповідальною за відшкодування витрат позивача на оплату військовозобов`язаному працівнику, який проходив навчальні збори, середньої заробітної плати (в тому числі ЄСВ).

Матеріали справи не містять доказів здійснення відповідачем відшкодування позивачу витрат на виплату середнього заробітку призваному на навчальні збори військовозобов`язаному ОСОБА_1 у сумі 56160,16 грн.

Таким чином, за встановлених обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 56160,16 грн відшкодування.

Приписами ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

ВИСНОВКИ СУДУ.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Верховного Судудо Київського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України про стягнення 56160,16 грн.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Київського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців (Артема), 59, ідентифікаційний код 07910662) на користь Верховного Суду (01043, місто Київ, вул. Пилипа Орлика, будинок 8, ідентифікаційний код 41721784) грошові кошти в сумі 56160,16 грн та витрати зі сплати судового збору у сумі 2481,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 27.03.2023.

Суддя С.О. Турчин