судді Великої Палати Верховного Суду Ситнік О. М.
на ухвалу Великої Палати Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі № 909/1154/21 (провадження № 12-11гс23)
за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Коломийський ДОЗ», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», про визнання недійсними рішень загальних зборів
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Івано-Франківської області (суддя Стефанів Т. В.) від 26 квітня 2022 року та постанову Західного апеляційного господарського суду (головуючий Бойко С. М., судді - Бонк Т. Б., Якімець Г. Г.) від 31 серпня 2022 року
У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати недійсними рішення загальних зборів учасників Товариства з додатковою відповідальністю (далі - ТзДВ) «Коломийський ДОЗ» від 04 січня і 30 грудня 2013 року, 22 грудня 2014 року, 08 липня 2015 року щодо передання в іпотеку нежитлових будівель на виконання зобов`язань Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Компанія Рона» за кредитним договором від 20 січня 2012 року № 1.12-02 та підтвердження повноважень директора на вчинення цих дій, надання згоди на укладення договорів про внесення змін та доповнень до іпотечного договору від 28 лютого 2013 року № 1.12-02/І-2.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачку не було повідомлено про дату, час та місце проведення загальних зборів, а також про питання, які були внесені на розгляд загальних зборів, чим порушено пункти 6.1.1, 12.1.1, 12.1.11 статуту ТзДВ «Коломийський ДОЗ», що свідчить про порушення корпоративних прав позивачки на участь в управлінні справами цього товариства.
26 квітня 2022 року рішенням Господарського суду Івано-Франківської області, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 31 серпня 2022 року, у задоволенні позову відмовлено.
Рішення мотивовані тим, що позивачка не довела наявність безумовних підстав для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників ТзДВ «Коломийський ДОЗ» та порушення її прав прийнятими загальними зборами товариства рішеннями. Задоволення позову не приведе до відновлення корпоративних прав ОСОБА_1 .

У вересні 2022 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати й ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 мотивувала тим, що суди порушили статтю 116 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статтю 10 Закону України від 19 вересня 1991 року № 1576-XII «Про господарські товариства» (далі - Закон № 1576-XII), не врахували вимоги статті 61 зазначеного Закону та висновки щодо застосування норм права у корпоративних правовідносинах, викладені у постановах Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 02 травня 2018 року у справі № 910/807/17, від 27 листопада 2018 року у справі № 916/58/18, від 31 жовтня 2019 року у справі № 910/14724/18, від 13 квітня 2021 року у справі № 914/1078/20, від 05 листопада 2020 року у справі № 910/12792/19, від 25 квітня 2018 року у справі № 904/6965/17, від 30 листопада 2021 року у справі № 909/869/20, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 жовтня 2019 року у справі № 923/876/16, від 03 грудня 2019 року у справі № 904/10956/16.

30 листопада 2022 року ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду справу передано на розгляд палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду з підстав, визначених частиною першою статті 302 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), з огляду на необхідність вирішення питання щодо відступу від висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 30 листопада 2021 року у справі № 909/869/20, щодо застосування норм Закону № 1576-XII при вирішенні спору про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників товариства з підстав порушення порядку скликання загальних зборів.

13 лютого 2023 року Верховний Суд у складі палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду своєю ухвалою передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду з підстав, визначених частиною четвертою статті 302 ГПК України, вбачаючи за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати Верховного Суду.

Верховний Суд у складі палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду керувався такими міркуваннями.

Предметом касаційного перегляду у цій справі є питання наявності чи відсутності підстав для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників ТзДВ «Коломийський ДОЗ» щодо надання згоди на передання в іпотеку Акціонерному товариству «Перший Український Міжнародний Банк» об`єктів нерухомості у забезпечення виконання кредитних зобов`язань ТОВ «Компанія Рона».

30 листопада 2021 року постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у справі № 909/869/20 залишено без змін рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 24 травня 2021 року та постанову Західного апеляційного господарського суду від 27 вересня 2021 року, якими визнано недійсними рішення загальних зборів учасників ТзДВ «Коломийський ДОЗ», оформлені протоколом від 22 грудня 2014 року № 9.

При вирішенні спору у справі № 909/869/20 Верховний Суд у складі Касаційного господарського суду застосував висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 22 жовтня 2019 у справі № 923/876/16, відповідно до якого відсутність доказів належного повідомлення учасника товариства про скликання й проведення загальних зборів свідчить про порушення прав позивача - учасника товариства, передбачених статтею 10 Закону № 1576-XII, та є достатньою підставою для визнання цих рішень недійсними.

Верховний Суд у складі палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду навів висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 22 жовтня 2019 року у справі № 923/876/16 у пункті 45: Велика Палата Верховного Суду вважає, що своєчасне і належне повідомлення учасника товариства про скликання загальних зборів є важливим для формування волі при прийнятті рішень загальними зборами, аби кожен з учасників міг належним чином підготуватися і сформувати своє бачення щодо питань, які розглядаються на зборах, та повноцінно взяти участь у їх обговоренні. Для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника товариства та з`ясувати дотримання порядку скликання загальних зборів, зокрема щодо належного повідомлення позивача про такі збори, а також щодо відповідності питань порядку денного зборів питанням порядку денного, які перелічені в отриманому учасником запрошенні на загальні збори учасників товариства. Якщо учасник (або його представник) узяв участь у загальних зборах і голосував на них, то ця обставина сама собою не обов`язково свідчить про те, що учасник був належним чином повідомлений про збори і мав змогу підготуватися до розгляду питань порядку денного, зокрема вирішити, чи може він довірити участь у таких зборах своєму представнику з огляду на конкретні питання, які виносяться на розгляд зборів, чи визнати доцільним узяти участь у зборах особисто.

Верховний Суд у складі палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду вважає, що цей висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 22 жовтня 2019 року у справі № 923/876/16 у пункті 45 має загальний характер та потребує уточнення.

А саме, позовна вимога про визнання недійсним рішення загальних зборів може бути спрямована на настання різних правових наслідків, залежно від підстав, з яких таке рішення оспорюється; учасник може звернутися з позовною заявою, посилаючись на порушення порядку скликання загальних зборів, чи порядку ухвалення рішення загальних зборів, проте дійсні мотиви звернення до суду можуть бути спрямовані не на захист його корпоративного права на управління справами товариства; задоволення позову призведе до позбавлення спірного рішення загальних зборів юридичної сили (його анулювання зі зворотною силою в часі); для правильного вирішення спору необхідно дослідити підстави та мотиви звернення до суду учасника товариства, наслідки ухвалення оскаржуваного рішення загальних зборів товариства, його реалізацію, кількість голосів учасника товариства, який оскаржує рішення загальних зборів товариства та чи захистить права учасника товариства судове рішення про визнання оспорюваних рішень загальних зборів недійсними. Під час вирішення питання про недійсність рішень загальних зборів учасників товариства господарський суд повинен оцінити, як ці порушення вплинули на прийняття загальними зборами відповідного рішення та оцінити ефективність позовної вимоги про визнання рішень зборів недійсними, виходячи з обставин справи, яка залежить від того, чи призведе задоволення такої вимоги до дійсного захисту інтересу позивача.

Зазначали, що задоволення позовної вимоги про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників ТзДВ «Коломийський ДОЗ» 2013-2015 років, де позивачку не повідомлено про проведення зборів, не призведе до повернення майна до власності товариства, а тому не відновить жодних майнових прав позивачки у спірних правовідносинах.

Такий висновок не завжди є ефективним у правозастосуванні норм ЦК України, Господарського кодексу України, Закону України від 06 лютого 2018 року № 2275-VIII «Про товариства з обмеженою і додатковою відповідальністю» до господарського товариства про оскарження рішень загальних зборів, має загальний характер та потребує конкретизації.

З огляду на це суд зазначив, що порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів не є безумовною підставою для визнання оспорюваних рішень загальних зборів недійсними, для правильного вирішення спору необхідно дослідити дійсні підстави та мотиви звернення до суду учасника товариства.

15 березня 2023 року Велика Палата Верховного Суду справу № 909/1154/21 повернула на розгляд Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду.

Керувалася тим, що висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений в постанові від 22 жовтня 2019 року у справі № 923/876/16, щодо підстав для визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства через недотримання порядку скликання загальних зборів є чітким, зрозумілим та стосується конкретних обставин справи, установлених судами факту - першої та апеляційної інстанцій, а практика Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду з розгляду вказаної категорії спорів є сталою.

Застосування правових висновків Великої Палати Верховного Суду не є догмою у кожній справі відповідної категорії, оскільки, як зазначається навіть в ухвалі про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, при ухваленні рішення, суд має дослідити усі обставини справи, навіть мотиви звернення з позовом і правовий результат, на який сподівається позивач.

Доводи колегії суддів Касаційного господарського суду зводяться фактично до того, що Велика Палата Верховного Суду має дослідити обставини справи, надати оцінку доказам у справі та уточнити свій висновок щодо такої підстави для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників господарського товариства як порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства.

Відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах Велика Палата Верховного суду може лише за умови, якщо існує різна практика касаційних судів різних юрисдикцій щодо аналогічних норм права.

Оскільки питання визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства через недотримання порядку скликання загальних зборів вирішувалося у рамках однієї юрисдикції - господарської, що виключає можливість передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, а має розглядатися об`єднаною палатою Касаційного господарського суду відповідно до частини другої статті 302 ГПК України.

З такими висновками Великої Палати Верховного Суду погоджуюся, проте вважаю, що ухвалу про повернення справи на розгляд Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду необхідно додатково мотивувати, тому відповідно до частини третьої статті 34 ГПК України висловлюю окрему думку.

В ухвалі про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду Верховний Суд у складі палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду вказав, що вважає обґрунтованим висновок Великої Палати Верховного Суду, висловлений у пункту 45 постанови від 22 жовтня 2019 року у справі № 923/876/16, про те, що для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника товариства та з`ясувати дотримання порядку скликання загальних зборів, зокрема щодо належного повідомлення позивача про такі збори.

Разом з тим зазначив, що цей висновок має загальний характер та залежно від обставин справи потребує уточнення, зокрема про те, що порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів не є безумовною підставою для визнання оспорюваних рішень загальних зборів недійсними, для правильного вирішення спору необхідно дослідити дійсні підстави та мотиви звернення до суду учасника товариства.

Для такого уточнення Верховний Суд і передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду з посиланням на частину четверту статті 302 ГПК України.

Згідно із частиною четвертою статті 302 ГПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати, передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати.

Такої додаткової підстави, як передача справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду для уточнення висновку Великої Палати Верховного Суду, ні частина четверта, ні будь-яка інша частина статті 302 ГПК України не містять.

Передача справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду з необхідністю уточнення її висновку - це можливість для маніпулювання нормою та передачі справи, яка не має бути передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду і прийнята останньою.

Вважаю, що такі висновки Велика Палата Верховного Суду повинна була зазначити в ухвалі про повернення справи на розгляд Касаційного господарського суду для запобігання передачі справ з такої підстави в майбутньому.

Суддя О. М. Ситнік