УХВАЛА

м. Київ

29.03.2023Справа № 910/21377/21 (910/2149/23)

Суддя Господарського суду міста Києва Яковенко А.В., розглянувши позовну заяву керуючого реструктуризацією боргів Шахова Ю.В. арбітражного керуючого Шевчука Віктора Всеволодовича

до ОСОБА_1

про стягнення 2 591 760,47 грн.

в межах справи №910/21377/21

За заявою ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/21377/21 за заявою ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) про неплатоспроможність.

Керуючий реструктуризацією боргів ОСОБА_2 арбітражний керуючий Шевчук Віктор Всеволодович звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_2 суми забезпечувального платежу у розмірі 1 899 999,00 грн. відповідно до умов попереднього договору. Крім того, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 3% річних у розмірі 98 539,668 грн. та інфляційні у розмірі 59 221,79 грн.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, вказану позовну заяву передано для розгляду судді Яковенко А.В.

Розглянувши позовну заяву керуючого реструктуризацією боргів ОСОБА_2 арбітражного керуючого Шевчука Віктора Всеволодовича, суд дійшов до висновку, що вказаний позов підлягає залишенню без руху, з огляду на наступне:

По-перше, пунктом 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви позивачем не надано доказів сплати судового збору.

Крім того, позивач обгрунтовуючи розмір судового збору, який підлягає сплаті при поданні даної позовної заяви вказує на те, що така позовна заява має немайновий характер.

Суд з такими доводами позивача не може погодитися з огляду на наступне.

Вимоги щодо форми та змісту позовної заяви визначається ст. 162 ГПК України.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

За ч. 1 ст. 163 ГПК України ціна позову визначається: 1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; 2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; 3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Таким чином, наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.08.2020 у справі № 910/13737/19, майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої є благо, що підлягає грошовій оцінці.

Будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов попереднього договору купівлі-продажу квартири від 01.05.2021, а тому керуючий реструктуризацією боргів ОСОБА_2 арбітражний керуючий Шевчук В.В. вказує на підстави для повернення забезпечувального платежу у розмірі 1 899 999,00 грн. шляхом його стягнення з відповідача, крім того на підставі ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач заявив до стягнення 3% річних у розмірі 98 539,668 грн. та інфляційні у розмірі 59 221,79 грн.

Таким чином, оскільки дана позовна заява має грошового вираження матеріально-правової вимоги, то такий позов носить майновий характер.

Посилання керуючого реструктуризацією боргів ОСОБА_2 арбітражного керуючого Шевчука В.В., що вимога щодо стягнення на користь ОСОБА_2 забезпечувального платежу не направлена на «збагачення» позивача - арбітражного керуючого, суд

Відповідно до статті 113 КУзПБ провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Згідно зі статтями 1, 6 КУзПБ до боржника - фізичної особи застосовуються такі судові процедури, як реструктуризація боргів боржника (застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника) та погашення боргів боржника (застосовується з метою задоволення вимог кредиторів за рахунок реалізації майна банкрута, визнаного банкрутом у порядку, встановленому цим Кодексом). Процедура погашення боргів боржника вводиться у справі про неплатоспроможність разом з визнанням боржника банкрутом.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 26.05.2022 у справі №903/806/20, згідно з якими у спеціальних нормах КУзПБ законодавець закріпив принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог. Саме такий боржник реалізує право ініціювати провадження у справі про власну неплатоспроможність не на шкоду кредиторам, а для досягнення легітимної мети цього провадження - соціальної реабілітації добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та/або звільнення від боргів задля відновлення його платоспроможності.

Задля ефективної реалізації боржником цього права КУзПБ передбачає участь арбітражного керуючого у справі про неплатоспроможність фізичної особи, залежно від судової процедури - як керуючого реструктуризацією боргів або керуючого реалізацією майна боржника.

Поряд із загальним правовим статусом арбітражного керуючого, закріпленим у статті 12 КУзПБ, деякі його аспекти у справах про неплатоспроможність фізичних осіб конкретизовано статтею 114 КУзПБ, а особливості механізму реалізації - у інших нормах Книги четвертої цього Кодексу.

Згідно зі статтею 114 КУзПБ арбітражний керуючий у справі про неплатоспроможність фізичної особи користується всіма правами арбітражного керуючого відповідно до законодавства.

Відповідно до висновків, викладених в постанові КГС ВС від 01.07.2021 у справі № 01/10/5026/779/2011, згідно з якими у процедурі банкрутства арбітражний керуючий призначається і звільняється виключно господарським судом у встановленому порядку, і це впливає на обсяг його правосуб`єктності. Колегія суддів вважає, що статус арбітражного керуючого та обсяг його дієздатності, яким він наділений як представник боржника в процедурі банкрутства відповідно до положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та КУзПБ, не тотожний статусу та обсягу дієздатності інших самозайнятих осіб, визначення яких надано у Податковому кодексі України. Оскільки арбітражний керуючий діє від імені підприємства-боржника у межах наданих повноважень, така особа поряд із самостійною процесуальною дієздатністю наділена також і процесуальною дієздатністю підприємства-банкрута.

Хоча вищезазначені висновки було сформовано Верховним Судом щодо здійснення процедури ліквідації юридичних осіб, разом з тим врахування зазначеного принципу також при розгляді справ про неплатоспроможність фізичних осіб є доцільним, враховуючи, що відповідно до статті 113 КУзПБ провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою (відповідний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 18.11.2021 у справі №915/2487/19).

Таким чином, керуючий реструктуризацією, звертаючись з даною позовною заявою є представником боржника, а подання позову про стягнення коштів хоча й не направлено на «збагачення» арбітражного керуючого, проте у разі задоволення такої позовної заяви призведе до збільшення «ліквідаційної маси боржника», яка в подальшому буде спрямована на задоволення вимог кредиторів.

Оскільки суд прийшов до висновку, що дана позовна заява є позовною заявою майнового характеру, то позивач повинен сплатити судовий збір у розмірі 38 876,41 грн. (2 591 760,47 грн. *1,5%).

По-друге, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

В той же час, всупереч вказаної норми позивачем не надано доказів направлення копії позовної заяви разом з доданим до неї документами на адресу відповідача у справі.

Вказані обставини свідчать про не виконання позивачем вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 164 та ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовна заява керуючого реструктуризацією боргів Шахова Ю.В. арбітражного керуючого Шевчука Віктора Всеволодовича підлягає залишенню без руху.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 174, ч. 2 ст. 232, ст.ст. 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву керуючого реструктуризацією боргів Шахова Ю.В. арбітражного керуючого Шевчука Віктора Всеволодовича залишити без руху.

2. Встановити строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

3. Встановити керуючому реструктуризацією боргів Шахова Ю.В. арбітражному керуючому Шевчуку Віктору Всеволодовичу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- подання до суду доказів направлення копії позовної заяви разом з доданим до неї документами на адресу відповідача у справі;

- доказів сплати судового збору у розмірі 38 876,41 грн.

4. Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення.

Суддя А.В. Яковенко