ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2023 р. Справа№ 904/351/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Чорногуза М.Г.

Агрикової О.В.

при секретарі судового засідання Король Я.П.,

в режимі відеоконференції

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Агротехніки"

на рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2022

(повне рішення складено 03.10.2022)

у справі № 904/351/22 (суддя Алєєва І.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Альбіон"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Агротехніки";

2) ОСОБА_1 ;

про стягнення 4 878 041,79 грн

за участю представників:

від позивача: Гладка В.О.;

від відповідача-1: не з`явилися;

від відповідача-2: не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Компанія "Альбіон" звернулося до господарського суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Агротехніки" та ОСОБА_1 про солідарне стягнення, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, 4 878 041, 79 грн за договором фінансового лізингу № 29АН-20 від 09.07.2020, з яких 3 603 197, 70 грн - основний борг по сплаті чергових лізингових платежів та 1 274 844, 09 грн - 70% річних.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.10.2022 позовні вимоги задоволено, стягнуто солідарно з відповідачів 3 603 197, 70 грн основного боргу, 1 274 844, 09 грн - 70% річних та 73 170, 63 грн судового збору.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що в порушення умов договору лізингу відповідач-1 не виконав вчасно свої грошові зобов`язання зі сплати лізингових платежів, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість у розмірі 3 603 197,70 грн та виникло зобов`язання сплатити 70% річних. За договором поруки № 1П/29АН-20 від 10.07.2020 відповідач-2 як поручитель зобов`язався солідарно відповідати перед кредитором за виконання боржником усіх грошових зобов`язань за договором лізингу.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ТОВ "Світ Агротехніки" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2022 у справі № 904/351/22 в повному обсязі, прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі; судові витрати покласти на позивача.

За твердженням скаржника, суд не забезпечив представнику відповідача участь в судовому засіданні, не надав можливості відповідачу викласти свої думки стосовно збільшення позивачем розміру позовних вимог, не врахував зауваження відповідача щодо недотримання позивачем вимог господарського процесуального законодавства про направлення копії позовної заяви та доданих документів, пропуск позивачем строку на подання відповіді на відзив. Скаржник також наголошує на помилковості розрахунку позивача.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Світ Агротехніки" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2022 у справі № 904/351/22; призначено справу до розгляду на 30.01.2023.

18.01.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив, в якому ТОВ "Компанія "Альбіон" просило залишити рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2022 у справі № 904/351/22 без змін, а апеляційну каргу без задоволення з огляду на її безпідставність.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.01.2023, у зв`язку з обранням головуючого судді (судді-доповідача) Попікової О.В. членом Вищої ради правосуддя, сформовано для розгляду справи № 904/351/22 колегію суддів у складі головуючого судді: Хрипуна О.О., суддів: Агрикової О.В., Чорногуза М.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.01.2023 прийнято справу № 904/351/22 до провадження колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Хрипун О.О., судді: Агрикова О.В., Чорногуз М.Г.; розгляд справи призначено до розгляду на 21.02.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.02.2023 задоволено заяву представника ТОВ "Компанія "Альбіон" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

В судове засідання 21.02.2023 з`явився представник позивача, надав суду пояснення та заперечення щодо апеляційної скарги. Представники відповідачів в судове засідання не з`явились.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.02.2023 розгляд справи було відкладено на 07.03.2023.

Судове засідання, призначене на 07.03.2023, не відбулося у зв`язку в оголошенням повітряної тривоги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.03.2023 розгляд справи було призначено на 21.03.2023.

В судове засідання 21.03.2023 представники відповідачів не з`явилися, хоч учасники процесу були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Беручи до уваги, що ухвалою Північного апеляційного господарського суду доведено до відома учасників апеляційного провадження, що нез`явлення їх представників у судове засідання не є перешкодою розгляду апеляційної скарги по суті, а також те, що згідно із ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів визнала можливим розглянути справу за відсутні представників сторін за наявними у справі доказами.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом та не заперечується сторонами, 09.07.2020 між ТОВ "Компанія "Альбіон" (лізингодавець) та ТОВ "Світ Агротехніки" (лізингоодержувач) укладено договір фінансового лізингу № 29АН-20, відповідно до якого лізингодавець передає на умовах фінансового лізингу у платне користування предмет лізингу, а лізингоодержувач приймає майно та зобов`язується сплачувати лізингові платежі на умовах договору лізингу.

Відповідно до п. 4.2 договору, передача лізингодавцем і прийом лізингоодержувачем майна в лізинг здійснюється на підставі акту приймання-передачі майна за адресою: Дніпропетровська обл., м. Новомосковськ, вул. Сучкова, буд. 117. Майно вважається переданим лізингоодержувачу з дати підписання акта приймання-передачі майна.

Акт приймання-передачі майна, вартістю 290 000, 00 євро, що становить 9 876 385, 00 грн, підписаний сторонами 30.11.2020.

У пункті 2.1 договору сторони погодили, що вартість майна становить гривневий еквівалент 290 000, 00 євро, що розраховується за курсом продажу євро, встановленим у міжбанківській інформаційній системі "УкрДілінг" (http://www.udinfomi.coni/), сформованим на 16:00 за Київським часом на дату, що передує даті укладання цього договору, збільшеного на розмір зборів (податків), пов`язаних із здійсненням операцій купівлі іноземної валюти юридичними особами, та на дату укладання цього договору - становить 8 827 890, 00 грн, у тому числі ПДВ 1 471 315, 00 грн.

Вартість майна у гривні підлягає перерахунку за Міжбанківським курсом на дату, що передує даті підписання акта приймання-передачі майна, збільшеного на розмір зборів (податків), пов`язаних із здійсненням операцій купівлі іноземної валюти юридичними особами, відповідно до умов п. 2.1.1 договору.

Усі платежі за договором лізингоодержувач зобов`язаний здійснювати у національній валюті України (гривнях) відповідно до умов цього договору та Додатку № 2 "Графік внесення лізингових платежів" до договору шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок лізингодавця, вказаний у цьому договорі (п. 3.1 договору).

За подання предмета лізингу у фінансовий лізинг, лізингоодержувач сплачує лізингодавцю одноразову комісію, яка є першим лізинговим платежем, в розмірі 5 800, 00 євро у строк до 15.12.2020. Комісія сплачується лізингоодержувачем на поточний рахунок лізингодавця в національній валюті за Міжбанківським курсом фактичної оплати (п. 3.3 договору).

За п. 3.4 договору, розмір, склад, терміни сплати лізингових платежів встановлюються в Графіку. Сума чергового лізингового платежу є гривневим еквівалентом відповідної суми (в євро), зазначеної в Графіку, виходячи з Міжбанківського курсу на дату, що передує даті сплати лізингоодержувачем чергового лізингового платежу, зазначеного в Графіку, збільшеного на розмір зборів (податків), пов`язаних із здійсненням операцій купівлі іноземної валюти юридичними особами (далі - Міжбанківський курс Графіку). Такий порядок застосовується до усіх лізингових платежів та будь-яких інших сум, які підлягають сплаті згідно з договором.

Згідно із умовами пунктів 3.4.1, 3.4.2 договору, у випадку, якщо Лізингоодержувач здійснить оплату Лізингового платежу після строку його оплати, вказаного в Графіку, і на дату фактичної оплати Лізингового платежу Міжбанківський курс фактичної оплати Лізингового платежу буде більшим, ніж Міжбанківський курс Графіку, Лізингоодержувач зобов`язаний здійснити оплату такого Лізингового платежу, виходячи з Міжбанківського курсу фактичної оплати. У випадку, якщо Лізингоодержувач здійснить оплату Лізингового платежу раніше строку його оплати, вказаного в Графіку, платіж зараховується, виходячи з Міжбанківського курсу фактичної оплати.

Датою сплати Лізингового платежу є дата зарахування коштів на поточний рахунок Лізингодавця. Якщо строк сплати будь-якого лізингового платежу припадає на неробочий (вихідний, святковий або ін.) день, то Лізингоодержувач зобов`язаний сплатити такий платіж не пізніше дня, який передує останньому робочому дню, за яким настає такий неробочий (вихідний, святковий або ін.) день (п.3.6 договору).

За графіком внесення лізингових платежів, погодженого сторонами у Додатку № 2, лізингоодержувач зобов`язаний сплатити лізингодавцю у період з 20.12.2020 до 20.12.2021 лізингових платежів на загальну суму 177 346,51 євро, а саме: Як вбачається з Графіку внесення лізингових платежів, погодженого Сторонами у Додатку № 2, Лізингоодержувач зобов`язаний сплатити Лізингодавцю у період з 20.12.2020 до 20.12.2021 загальну суму лізингових платежів 177 346,51 євро, а саме:

1) в строк до 20.12.2020 - 30 768,60 євро;

2) в строк до 20.01.2021 - 3 103,40 євро;

3) в строк до 20.02.2021 - 2 803,07 євро;

4) в строк до 20.03.2021 - 3 103,40 євро;

5) в строк до 20.04.2021 - 31 880,93 євро;

6) в строк до 20.05.2021 - 31 625,10 євро;

7) в строк до 20.06.2021 - 2 335,89 євро;

8) в строк до 20.07.2021 - 2 413,75 євро;

9) в строк до 20.08.2021 - 2 413,75 євро;

10) в строк до 20.09.2021 - 2 335,89 євро;

11) в строк до 20.10.2021 - 2 413,75 євро;

12) в строк до 20.11.2021 - 31 213,53 євро;

13) в строк до 20.12.2021 - 30 935,45 євро.

Відповідно до п. 8.1 договору у випадку, якщо лізингоодержувач порушить строк оплати будь-якого лізингового платежу, який встановлений в Графіку, лізингоодержувач несе відповідальність перед лізингодавцем у вигляді сплати сімдесяти процентів річних від суми простроченого лізингового платежу (відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Однак, відповідачем були здійснені лише часткові оплати чергових лізингових платежів, що підтверджується довідкою № 1701-21зд від 17.01.2021, а саме на загальну суму 3 709 931, 79 грн, що, за твердженням позивача, становить еквівалент 110 476, 68 євро. У зв`язку з чим, станом на дату подання заяви про збільшення позовних вимог, заборгованість відповідача по сплаті чергових лізингових платежів (у тому числі платежу як винагороди (комісія)), за розрахунком позивача, складає 105 469, 22 євро або 3 603 197, 70 грн. Згідно даних, встановлених у міжбанківський інформаційній системі "Укрділінг" (сайт www.udinform.com), сформованих на 25.02.2022, курс євро складає 34,1635 грн за 1 євро. Крім того розмір 70% річних згідно із договором становить 1 274 844, 09 грн.

У відзиві на позов ТОВ "Світ Агротехніки" надало власний розрахунок заборгованості по лізингових платежах, за яким борг склав 64 249,51 євро, або 2 058 586, 43 грн, вказавши що загалом за договором ним сплачено еквівалент 118 897, 00 євро, а 70% річних від простроченої суми - 14 443, 44 євро, або 462 775, 20 грн.

Матеріали справи свідчать, що 15.12.2020 ТОВ "Світ Агротехніки" було сплачено ТОВ "Компанія "Альбіон" грошові кошти в сумі еквівалентній 36 568, 60 євро, з яких 5 800, 00 євро становила комісія лізингодавцю, погоджена у п. 3.3 договору; 12.02.2021 сплачено 106 029, 52 грн, що на дату оплати еквівалентно 3 143, 18 євро; 09.04.2021 сплачено 94 309, 57 грн та 102 443, 23 грн, що на дату оплати еквівалентно 5 923,74 євро; 25.06.2021 сплачено 87 392,44 грн та 987 638, 50 грн, що на дату оплати еквівалентно 32 636, 83 євро; 30.07.2021 сплачено 71 694, 82 грн та 987 638, 50 грн, що на дату оплати еквівалентно 33 167, 60 євро; 13.09.2021 сплачено 153 311, 77 грн, що на дату оплати еквівалентно 4 843, 33 євро; 23.09.2021 сплачено 76 260, 98 грн, що на дату оплати еквівалентно 2 442, 54 євро.

Таким чином, загальний борг лізингоодержувача перед лізингодавцем склав 103 020, 08 євро або 3 519 526, 50 грн. Крім того лізингодавцем нараховано 70% річних від простроченої суми відповідно до п. 8.1 договору.

Відповідно до положень статті 193 ГК суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За змістом положень статей 626, 627, 628 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" (тут і далі у редакції, чинній на час виникнення правовідносин сторін) фінансовий лізинг (далі - лізинг) - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно зі ст. 2 зазначеного Закону відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

У статті 806 ЦК України визначено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі) (частина 1). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом (частина 2). Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом (частина 3).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" (в редакції чинній на момент укладення договорів фінансового лізингу) сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору лізингу.

Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч. 2 ст. 533 ЦК України).

Аналіз договору № 29АН-20 від 09.07.2020 дає підстави для висновку, що у п. 3.4 договору сторони встановили порядок визначення суми, що підлягає сплаті у гривнях, а саме: виходячи з Міжбанківського курсу на дату, що передує даті сплати лізингоодержувачем чергового лізингового платежу, зазначеного в Графіку. Умови ж підпунктів 3.4.1 та 3.4.2 договору, які заперечуються лізингоодержувачем, не уточнюють, а суперечать загальному порядку, встановленому сторонами у п. 3.4 договору, тому не можуть бути застосовані.

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).

Сторони встановили у п. 8.1 договору, що у випадку, якщо лізингоодержувач порушить строк оплати будь-якого лізингового платежу, який встановлений в Графіку, лізингоодержувач несе відповідальність перед лізингодавцем у вигляді сплати сімдесяти процентів річних від суми простроченого лізингового платежу (відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду № 910/12604/18 від 01.10.2019).

Перевіривши здійснені позивачем нарахування, колегія суддів погоджується, що позовні вимоги в цій частині обґрунтовані, розраховані правильно та підлягають задоволенню у заявленому позивачем розмірі.

Місцевим господарським судом також встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 10.07.2020 між сторонами та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 1П/29АН-20 (далі - договір поруки), за яким відповідач-2 виступає поручителем по виконанню лізингоодержувачем своїх зобов`язань за договором фінансового лізингу. Предметом цього договору є зобов`язання поручителя перед лізингодавцем в повному обсязі солідарно відповідати за виконання лізингоодержувачем своїх зобов`язань перед лізингодавцем, які випливають з умов договору фінансового лізингу № 29АН-20 від 09.07.2020, а також усіх додаткових угод до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії договору № 29АН-20 від 09.07.2020.

Статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно зі ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Враховуючи викладене, місцевий господарський суд дійшов мотивованого висновку, що у даному випадку відповідач-2 має відповідати за невиконання грошових зобов`язань за договором лізингу перед позивачем солідарно з відповідачем-1.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч. 3 ст. 74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України). Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ст. 78 ГПК України).

В розумінні ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Верховний Суд у постановах від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17 відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Скаржником в суді апеляційної інстанції не спростовано наявності невиконаного грошового зобов`язання перед лізингодавцем.

Процесуальне право позивача збільшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання закріплене у п. 2 ч. 1 ст. 46 ГПК України.

Враховуючи, що заява про збільшення позовних вимог була подана ТОВ "Світ Агротехніки" 05.07.2022 з доказами відправлення заяви відповідачам, а підготовче засідання у справі було закрите судом лише 05.09.2022, колегія суддів відхиляє доводи скаржника про порушення судом першої інстанції його процесуальних прав та унеможливлення його підготовки та участі в судовому процесі.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі колегія суддів вважає, що скаржникові надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про наявність правових підстав для часткового задоволення заявлених позовних вимог відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи апеляційної скарги його не спростовують. В той же час, допущене судом першої інстанції порушення при перевірці розрахунку позовних вимог та розподілі судових витрат є підставою для зміни рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2022 у справі № 904/351/22.

Понесені сторонами судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України, підлягають відшкодуванню пропорційно задоволеним вимогам. При цьому, солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Агротехніки" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2022 у справі № 904/351/22 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2022 у справі № 904/351/22 змінити, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:

"1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Агротехніки" (Україна, 04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, буд. 21, ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Альбіон" (Україна, 49083, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, проспект Слобожанський, буд. 31 Д, ) 3 519 526,50 грн основного боргу та 70 відсотків річних у розмірі 1 274 844,09 грн.

В іншій частині позову відмовити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Агротехніки" (Україна, 04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, буд. 21, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Альбіон" (Україна, 49083, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, проспект Слобожанський, буд. 31 Д, ) 35 957,78 грн судового збору.

4. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Альбіон" (Україна, 49083, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, проспект Слобожанський, буд. 31 Д, ) 35 957,78 грн судового збору."

3. Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Альбіон" (Україна, 49083, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, проспект Слобожанський, буд. 31 Д, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Агротехніки" (Україна, 04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, буд. 21, ) 1 882,57 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Видачу наказів доручити Господарському суду міста Києва.

5. Матеріали справи № 904/351/22 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 27.03.2023.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді М.Г. Чорногуз

О.В. Агрикова