ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29 березня 2023 року Справа № 903/884/21

Господарський суд Волинської області у складі:

головуючого судді Гарбара Ігоря Олексійовича

секретар судового засідання Коваль Олександр Миколайович

за відсутністю представників та керуючого реалізацією майна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні Господарського суду Волинської області заяву керуючого реалізацією майна Самчука А.М. про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди та стягнення грошової винагороди з кредитора по справі №903/884/21 за заявою фізичної особи ОСОБА_1 про неплатоспроможність,

ВСТАНОВИВ:

01.11.2021 ОСОБА_1 подав до суду заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. При цьому заявник просить суд керуючим реструктуризацією боржника призначити арбітражного керуючого Самчука Антона Миколайовича.

Ухвалою суду від 23.11.2021 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 (т.1, а.с.121-124).

У відповідності до положень Кодексу України з процедур банкрутства 23.11.2021 на офіційному веб-порталі судової влади України здійснено оприлюднення оголошення (повідомлення) про відкриття Господарським судом Волинської області провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 (т.1, а.с.126-127).

Постановою суду від 17.05.2022 припинено процедуру реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_1 та повноваження керуючого реструктуризацією Самчука Антона Миколайовича. Визнано фізичну особу ОСОБА_1 банкрутом та введено процедуру погашення боргів. Призначено керуючим реалізацією майна фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Самчука Антона Миколайовича та встановлено розмір оплати послуг арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого реалізацією у розмірі трьох прожиткових мінімумів для працездатних осіб за кожен місяць виконання ним своїх повноважень (т.2, а.с.130-134).

У відповідності до положень Кодексу України з процедур банкрутства 17.05.2022 здійснено оприлюднення на офіційному веб-порталі судової влади України (веб-сайт Вищого господарського суду України) повідомлення про визнання фізичної особи ОСОБА_1 банкрутом і введення процедури погашення боргів (т.2, а.с.136-137).

21.03.2023 керуючий реалізацією майна Самчук А.М. подав до суду заяву про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди та стягнення грошової винагороди з кредитора (т.3, а.с.1-19).

Ухвалою суду від 21.03.2023 заяву керуючого реалізацією майна Самчука А.М. про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди та стягнення грошової винагороди з кредитора призначено до розгляду в судовому засіданні на 29.03.2023 о 11:15 год. Кредитору подати до 28.03.2023 обґрунтовані пояснення (заперечення) щодо клопотання ліквідатора (т.1, а.с.21).

29.03.2023 представник кредитора в призначене судове засідання не з`явилася, надіслала на електронну пошту суду наступні документи:

1. Письмові пояснення у справі, в яких просить суд зменшити розмір грошової винагороди, оскільки вважає, що розмір винагороди арбітражного керуючого у даній справі за виконання повноважень керуючого реалізацією має бути зменшений та визначений реальним періодом в якому арбітражний керуючий вчиняв дії, а не періодом в якому арбітражний керуючий обліковувався керуючим реалізацією.

2. Клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з участю представника АТ КБ ПРИВАТБАНК адвоката Мельник В.М. та виконанням обов`язків представника банку ОСОБА_2 (у зв`язку зі звільненням) в іншому судовому засіданні призначеному на 29.03.23 о 10.00 год. в приміщенні Луцького міськрайонного суду Волинської області у справі 161/1860/22 (знімок із сайту Судова влада України).

Керуючий реалізацією майна 29.03.2023 надіслав на електронну пошту суду заперечення щодо врахування письмових пояснень на заяву арбітражного керуючого Самчука Антона Миколайовича про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди та стягнення грошової винагороди з кредитора у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 та уточнення прохальної частини заяви, а саме:

« 1. Заяву арбітражного керуючого Самчука Антона Миколайовича про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди та стягнення грошової винагороди станом на 21 березня 2023 року - задовольнити.

2. Затвердити звіт арбітражного керуючого Самчука Антона Миколайовича про нарахування та виплату грошової винагороди за виконання повноважень керуючого реалізації майна боржника.

3. Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (; 01001, м. Луцьк, вул. Грушевського, буд.1Д) на користь арбітражного керуючого Самчука Антона Миколайовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1863 від 07.02.2018 р.) (Iban: НОМЕР_1 , МФО: 305299, Назва банку: ПАТ КБ Приватбанк, код ЄДРПОУ отримувача: ) 79 414,40 (сімдесят дев`ять тисяч чотириста чотирнадцять) грн. 40 коп. основної грошової винагороди за виконання повноважень керуючого реалізацією боржника у справі № 903/884/21.»

Щодо заяви представника кредитора про відкладення розгляду справи, судом враховано наступне.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 216 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених ч. 2 ст. 202 цього Кодексу.

Окрім цього, численними рішеннями Європейського суду з прав людини у справах проти України визнано порушення пункту 1статті 6 Право на справедливий суд Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що, зокрема, полягало у тому, що національними судами не забезпечено розгляд справи заявника в розумний строк через затримки у провадженні, в основному з вини судів.

Проте, кредитором не було доведено суду неможливості заміни представника, а також неможливості розгляду справи без участі кредитора. Також судом враховано, що відкладення розгляду справи може призвести до затягування строків розгляду спору та порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

З врахуванням того, що у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника кредитора, за наявними у справі матеріалами.

Суд відхиляє наведені кредитором в обґрунтування відкладення розгляду справи доводи про неможливість участі його представника (директора) в судовому засіданні з причини знаходження в іншому судовому засіданні, оскільки кредитор не позбавлений права надавати повноваження на представництво своїх інтересів будь-якій кількості осіб та будь-якому іншому представникові, а не з`явлення в судове засіданні представників учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи у судовому засіданні.

Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги, що явка сторін в судове засідання не визнавалася обов`язковою, в матеріалах справи достатньо документів для розгляду справи по суті, з метою недопущення невиправданого затягування судового процесу, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника кредитора та за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.

Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реалізацією становить три розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.

Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.

Витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Кодексом, крім витрат на страхування його професійної відповідальності за заподіяння шкоди, а також витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.

Кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

Господарський суд за заявою кредитора має право зменшити розмір грошової винагороди арбітражного керуючого, у разі, якщо середньомісячна заробітна плата керівника боржника є надмірно високою порівняно з мінімальним розміром заробітної плати.

Арбітражний керуючий не менше одного разу на два місяці звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданнях зборів кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітету кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - перед забезпеченим кредитором.

Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором.

Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, реструктуризації заборгованості, погашення боргів подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

Як слідує з матеріалів справи, ухвалою суду від 23.11.2021 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 (т.1, а.с.121-124).

У відповідності до положень Кодексу України з процедур банкрутства 23.11.2021 на офіційному веб-порталі судової влади України здійснено оприлюднення оголошення (повідомлення) про відкриття Господарським судом Волинської області провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 (т.1, а.с.126-127).

На депозитний рахунок Господарського суду Волинської області заявником фізичною особою ОСОБА_1 внесені грошові кошти в загальному розмірі 35685,00 грн. згідно квитанції № 59 від 19 жовтня 2021 року в сумі 34050,00 грн., та №ПН9413 від 10 листопада 2021 року на суму 1635,00 грн.

Ухвалою суду від 15.03.2022 здійснено сплату основної винагороди арбітражному керуючому Самчуку Антону Миколайовичу за виконання повноважень керуючого реструктуризацією майна боржника ОСОБА_1 у справі №903/884/21 за період з 23.11.2021 по 23.02.2022 включно у розмірі 35685,00 грн. за рахунок коштів, внесених ОСОБА_1 на депозитний рахунок Господарського суду Волинської області у відповідності до квитанції № 59 від 19 жовтня 2021 року в сумі 34050,00 грн., та №ПН9413 від 10 листопада 2021 року на суму 1635,00 грн.

Постановою суду від 17.05.2022 припинено процедуру реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_1 та повноваження керуючого реструктуризацією Самчука Антона Миколайовича. Визнано фізичну особу ОСОБА_1 банкрутом та введено процедуру погашення боргів. Призначено керуючим реалізацією майна фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Самчука Антона Миколайовича та встановлено розмір оплати послуг арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого реалізацією у розмірі трьох прожиткових мінімумів для працездатних осіб за кожен місяць виконання ним своїх повноважень (т.2, а.с.130-134).

У відповідності до положень Кодексу України з процедур банкрутства 17.05.2022 здійснено оприлюднення на офіційному веб-порталі судової влади України (веб-сайт Вищого господарського суду України) повідомлення про визнання фізичної особи ОСОБА_1 банкрутом і введення процедури погашення боргів (т.2, а.с.136-137).

17.05.2022 керуючий реструктуризацією подав до суду заяву про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди та стягнення частини грошової винагороди з кредитора у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 (т.2, а.с.179-184).

19.05.2022 керуючий реалізацією майна надіслав на електронну адресу суду звіт про перевірку декларацій про майновий стан (в тому числі уточнених) у справі про неплатоспроможність (т.2, а.с.140-143).

Ухвалою суду від 14.06.2023 заяву керуючого реструктуризацією майна боржника про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди, та стягнення частини грошової винагороди з кредитора задоволено. Затверджено звіт керуючого реструктуризацією майна боржника ОСОБА_3 про нарахування і виплату грошової винагороди у справі №903/884/21 про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 (за період з 23.11.2021 по 16.05.2022). Стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (вул.Грушевського,1Д, м.Київ, 01001, ) на користь арбітражного керуючого Самчука Антона Миколайовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1863 від 07.02.2018, (Одержувач: Іbаn: НОМЕР_2 , МФО: 305299, Назва банку: ПАТ КБ "Приватбанк", код ЄДРПОУ отримувача: ) суму основної грошової винагороди за виконання повноважень керуючого реструктуризацією боргів боржника у справі №903/884/21 в розмірі 35008,58 грн. (т.2, а.с.151-154).

На виконання ухвали господарського суду Волинської області від 14.06.2022 у справі №903/884/21 видано судовий наказ №1 від 16.06.2022 (т.2, а.с.157), який виконано АТ КБ «Привтбанк», що підтверджується постановою про закриття виконавчого провадження від 29.08.2022 ВП №69304544 (т.2, а.с.211).

16.06.2022 керуючий реалізацією майна надіслав на електронну адресу суду звіт за наслідками проведення інвентаризації майна на виконання вимог постанови суду від 17.05.2022 (т.2, а.с.158-167).

04.07.2022 керуючий реалізацією майна ОСОБА_3 подав до суду клопотання про скасування обтяжень, арешту та заборон накладені на майно ОСОБА_1 (т.2, а.с.168-174).

Ухвалою суду від 26.07.2022 клопотання керуючого реалізацією майна боржника про скасування обтяжень, арешту та заборон накладені на майно ОСОБА_1 , задоволено та скасовано обтяження, арешти та заборони, накладені на майно ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ), (т.2, а.с.180-183).

04.08.2022 керуючий реалізацією майна ОСОБА_3 подав до суду клопотання про визначення умов продажу майна боржника ОСОБА_1 , в якому просить: визначити наступні умови про ведення, аукціону з продажу майна, яке є предметом забезпечення перед АТ КБ "Приватбанк" (т.2, а.с.185-200).

Ухвалою суду від 30.08.2022 клопотання керуючого реалізацією майна Самчука А.М. про визначення умов продажу майна боржника ОСОБА_1 задоволено. Визначено умови проведення аукціону з продажу майна, яке є предметом забезпечення перед АТ КБ "Приватбанк" (т.2, а.с.206-208).

01.12.2022 керуючий реалізацією майна ОСОБА_3 надіслав на електронну адресу суду клопотання про скасування арешту та вилучення з державного реєстру обтяжень рухомого майна, в якому просить суд: зобов`язати АТ КБ "Приватбанк" (код згідно , юридична адреса: вул. Грушевського, 1д, м. Київ 01001, Україна) скасувати обтяження, арешти та заборони, накладені на рухоме майно ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ), (т.2, а.с.214-226).

Ухвалою суду від 20.12.2022 заяву керуючого реалізацією майна боржника Самчука Антона Миколайовича про скасування арешту та вилучення з державного реєстру обтяжень рухомого майна, задоволено. Зобов`язано АТ КБ "Приватбанк" (код згідно , юридична адреса: вул. Грушевського, 1д, м. Київ 01001, Україна) скасувати обтяження, арешти та заборони, накладені на рухоме майно Борусевича Вадима Леонідовича (РНОКПП: НОМЕР_3 ), (т.2, а.с.235-239).

21.03.2023 керуючий реалізацією майна Самчук А.М. подав до суду заяву про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди та стягнення грошової винагороди з кредитора (т.3, а.с.1-19).

При вирішенні питання про затвердження поданого керуючим реалізацією майна звіту суд повинен виходити з того, що відмова від авансування, відсутність майна у боржника або ж відсутність інших джерел для покриття витрат на виплату винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства в контексті ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема, Конвенції 1926 року про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю 1930 року ратифіковану Україною 10.08.1956 року, Конвенції Міжнародної організації праці №105 про скасування примусової праці 1957 року ратифіковану Україною 05.10.2000 року), резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996 року тощо) та суперечить ст. 43 Конституції України.

У випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника, то така оплата повинна здійснюватися за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам (висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного суду від 01.08.2018 у справі №912/1783/16 та постанові Верховного суду від 16.04.2019 у справі №914/2458/16).

Крім того, законодавець не ставить порядок розподілу витрат на оплату послуг керуючого реалізацією майна в залежність від майнового стану кожного кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), від джерел фінансування того чи іншого кредитора, а також від майнових результатів арбітражного керуючого у справі про банкрутство.

Відповідно до правової позиції, закріпленої в постанові Верховного Суду від 14.12.2021 у справі № 902/626/20, кредитори як споживачі послуг арбітражного керуючого, які очікують на результат його діяльності, мають усвідомлювати, що арбітражний керуючий в свою чергу правомірно очікує на отримання передбаченої законом грошової винагороди у зв`язку із належним здійсненням ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією у конкретній справі, оплата грошової винагороди у випадку неможливості здійснення її оплати з інших джерел має покладатися на кредиторів (кредитора) неплатоспроможного боржника.

Нарахування основної винагороди (оплата послуг) арбітражного керуючого не залежить від жодних умов, а здійснюється за кожен місяць здійснення ним своїх повноважень. Проте нормами Закону не передбачено здійснення арбітражним керуючим своїх повноважень у справі про банкрутство на безоплатній основі (постанова Північного апеляційного господарського суду №Б3/150-12/24 від 05.02.2020).

Як слідує з матеріалів справи, дана справа фактично спинилась в силу невиконання кредитором ухвали господарського суду Волинської області від 20.12.2022 у відповідності до котрої суд зобов`язав АТ КБ "Приватбанк" скасувати обтяження, арешти та заборони, накладені на рухоме майно Борусевича Вадима Леонідовича (РНОКПП: НОМЕР_3 ).

За результатом проведеної роботи арбітражним керуючим, жодного майна у Боручевича В.Л. віднайдено не було. Кредитор також не вказував на неповноту дій арбітражного керуючого чи на майно, котре могло б бути включене у ліквідаційну масу.

Відмова від оплати послуг арбітражного керуючого за відсутності майна боржника або ж інших джерел для покриття його витрат можна розцінювати, як відмову в можливості отримати гарантовану законом оплату послуг.

Тим самим це вважається примушуванням виконувати повноваження за відсутності оплати праці, що суперечить ст.43 Конституції та ст.4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конвенції 1926 року про заборону рабства тощо.

Аналогічний підхід застосовують й при провадженні за новою редакцією Закону з 19.01.2013. Наприклад, у постанові ВС від 30.01.2019 у справі №910/32824/15 ВС узагальнює, що невиявлення ліквідатором боржника в процедурі ліквідації майна боржника жодним чином не має впливати на оплату його послуг.

Як слідує з вище встановлених судом дії, після визнання ОСОБА_1 банкрутом арбітражним керуючим вчинялися дії спрямовані на реалізацію заставного майна у відповідності до вимог закону.

22.12.2022 року за вих. №02-12/68 скеровано заяву про добровільне виконання ухвали суду від 20.12.2022 (т.3, а.с.7-9), котра була проігнорована.

Згодом скеровано заяву про відкриття виконавчого провадження до Печерського відділу ДВС у місті Києві, та в результаті 25.01.023 відкрито виконавче провадження з виконання ухвали суду (т.3, а.с.9).

15.02.2023 за вих. № 02-12/695 керуючий реалізацією майна надіслав кредитору повідомлення про реалізацію майна банкрута та вимога про вчинення дій (повторно) - до котрої було додано звіт про нарахування та виплату грошової винагороди за вих. № 02-12/696 від 15.02.2022 року станом на 15.02.2023 (т.3, а.с.10-13).

16 лютого 2023 року було отримано підтвердження про отримання листа електронною поштою (т.3, а.с.13 на звороті).

07.03.2023 за вих. № 02-12/708 керуючий реалізацією майна надіслав повідомлення про проведення зборів кредиторів 17.03.2023 року об 14:00 год. за адресою проживання боржника: АДРЕСА_1 , з наступним порядком денним(т.3, а.с.14-17):

1. Вирішення питання, про негайне виконання ухвали господарського суду Волинської області від 20 грудня 2022 року у відповідності до котрої суд зобов`язав АТ КБ "Приватбанк" (код згідно , юридична адреса: вул. Грушевського, 1д, м. Київ 01001, Україна) скасувати обтяження, арешти та заборони, накладені на рухоме майно Борусевича Вадима Леонідовича (РНОКПП: НОМЕР_3 ).

2. Розгляд та затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого.

3. Інші питання.

Було додано звіт про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого станом на 07 березня 2023 року.

На збори кредиторів, ніхто з представників кредитора не прибув по місцю проведення зборів.

З розширеного витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна вбачається подальше перебування рухомого майна під обтяженням (т.3, а.с.18).

При цьому, Кодекс з процедур банкрутства не містить заборони винесення на затвердження господарського суду звіту про нарахування грошової винагороди та відшкодування витрат у разі його не схвалення комітетом кредиторів.

Неприйняття зборами кредиторів (комітетом кредиторів) рішення щодо схвалення або погодження звітів арбітражного керуючого не позбавляє господарський суд права розглянути їх самостійно. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 24.07.2018 у справі №5019/2862/11, від 04.06.2019 у справі №Б-24/172-09, постанові Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.08.2021 у справі №11/5025/46/12.

Крім цього, приймається до уваги, що рішення зборів кредиторів не є нормативними актами (п.57 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №15 „Про судову практику в справах про банкрутство"), вони є доказами факту волевиявлення, які оцінюються судом нарівні з іншими доказами по справі при вирішенні певних питань у процедурах банкрутства.

Разом з тим, відповідні схвалення та погодження комітетом кредиторів звітів про нарахування грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за своїм змістом є додатковими гарантіями дотримання прав учасників провадження у справі про банкрутство та в силу Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд не зв`язаний такими погодженнями (або ж їх відсутністю) у своїх правових позиціях та процесуальних діях під час провадження у справі про банкрутство; наявність чи відсутність відповідних погоджень підлягає дослідженню судом та обґрунтованому врахуванню або відхиленню.

Одночасно, джерела виплати залишку основної винагороди арбітражного керуючого Самчука А.М. за виконання повноважень керуючого реалізацією майна по справі №903/884/21 відсутні, фонду оплати праці арбітражного керуючого зборами кредиторів не створено.

У випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника, то така оплата повинна здійснюватися за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам (висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного суду від 01.08.2018 у справі №912/1783/16 та постанові Верховного суду від 16.04.2019 у справі №914/2458/16, №05/5026/1809/2012 від 16.01.2018).

Продаж майна банкрута можливий на стадії ліквідаційної процедури чи процедури погашення боргів боржника - фізичної особи. У цій справі не створено комітет кредиторів; відповідно жодного рішення комітетом кредиторів про створення фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого не приймалося.

Водночас суд відзначає, що згідно з абзацом 7 статті 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Таким чином, надання послуг арбітражного керуючого відбувається виключно на платній основі. Законодавством не передбачено випадків здійснення своїх повноважень арбітражним керуючим безоплатно (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16 липня 2020 року справа № 918/454/18).

З огляду на викладене вище, відмінність боржників, яка виражається у різному статусі юридичних та фізичних осіб і застосування до них різних процедур, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства, жодним чином не може нівелювати право арбітражного керуючого на отримання передбаченої законом винагороди та на відшкодування його витрат, а тому суд враховує правові висновки Верховного Суду викладені в постановах від 24.04.2018 у справі № 910/2923115-г, від 01.08.2018 у справі № 912/1783/16, від 16.04.2019 у справі № 914/2458/16, від 30.01.2019 у справі № 910/32824/15.

В даному випадку, у наданому суду звіті про нарахування і виплату грошової винагороди, арбітражним керуючим за виконання повноважень керуючого реалізацією майна нарахована основна грошова винагорода в загальному розмірі 79414,40 грн. (за період з 17.05.2022 по 21.03.2023 включно, т.3, а.с.5-6).

Оскільки, 35685 грн. було сплачено як винагорода за виконання повноважень керуючого реструктуризацією майна боржника Борусевича Вадима Леонідовича у справі №903/884/21 за період з 23.11.2021 по 23.02.2022 включно, відповідно до ухвали від 15.03.2022.

Ухвалою суду від 14.06.2022 стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь арбітражного керуючого Самчука Антона Миколайовича суму основної грошової винагороди за виконання повноважень керуючого реструктуризацією боргів боржника у справі №903/884/21 в розмірі 35008,58 грн. (за період з 23.11.2021 по 16.05.2022), (т.2, а.с.151-154).

Поданими розрахунком, який узгоджується судом, арбітражний керуючий підтвердив правильність нарахування грошової винагороди відповідно до ставок прожиткового мінімуму для працездатних осіб у відповідні періоди.

Відтак суд вважає, що наданий звіт про нарахування та виплату грошової винагороди у даній справі за період з 17.05.2022 по 21.03.2023 підлягає затвердженню.

Суд вважає необхідним зазначити, що оплата послуг арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, є обов`язковою та є платою за працю арбітражного керуючого.

Відповідно до ч.ч. 3, 4, 7 ст. 43 Конституції України, використання примусової праці забороняється; кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікованої Законом №475/97-ВР від 17.07.1997), ніхто не може бути присилуваний виконувати примусову чи обов`язкову працю.

При цьому, відмова від авансування, відсутність майна у боржника або ж відсутність інших джерел для покриття витрат на виплату винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства в контексті ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема, Конвенції 1926 року про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю 1930 року ратифіковану Україною 10.08.1956 року, Конвенції Міжнародної організації праці №105 про скасування примусової праці 1957 року ратифіковану Україною 05.10.2000 року), резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996 року тощо) та суперечить ст. 43 Конституції України.

Таким чином, надання послуг арбітражного керуючого відбувається виключно на платній основі. Законодавством не передбачено випадків здійснення своїх повноважень арбітражним керуючим безоплатно.

Крім того, пункт 14.1.226. статті 14 Податкового кодексу України визначає: самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Отже, відповідно до приписів Податкового кодексу України поняття незалежна професійна діяльність визначене через термін "самозайнята особа".

Надання послуг арбітражного керуючого, як суб`єкта незалежної професійної діяльності, повинно відбуватися на платній основі.

Відтак суд вважає, що сума грошової винагороди арбітражного керуючого у справі про неплатоспроможність в загальному розмірі 79414,40 грн., підлягає стягненню з АТ КБ «Приватбанк» на користь арбітражного керуючого Самчука А.М.

При цьому суд засвідчує, що у випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника, то така оплата повинна здійснюватись за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам (аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 01.08.2018 у справі №912/1783/16).

Крім того, законодавець не ставить порядок розподілу витрат на оплату послуг арбітражного керуючого в залежність від майнового стану кожного кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), від джерел фінансування того чи іншого кредитора, а також від майнових результатів арбітражного керуючого у справі про банкрутство.

За період виконання повноважень арбітражним керуючим Самчуком А.М., не встановлено невиконання чи не належного виконання повноважень керуючого реструктуризацією, будь-які скарги, претензії чи зауваження щодо виконання повноважень керуючого реалізацією майна боржника по справі №903/884/21 не надходили, відповідно судом та іншими компетентними органами не розглядалися та жодних рішень відносно цих питань не приймалося.

Також, слід відмітити, що кредитор за умови непогодження з роботою арбітражного керуючого, з належним виконанням покладених на нього функцій, з розміром оплати праці арбітражного керуючого вправі був подавати скарги на дії арбітражного керуючого, ставити питання про відсторонення його від виконання повноважень, чого у цій справі судами не встановлено.

Однак, як встановлено вище, будь-які скарги, претензії чи зауваження щодо виконання повноважень керуючого реалізацією майна боржника по справі не надходили.

За таких обставин суд вважає, що клопотання арбітражного керуючого про сплату основної грошової винагороди за виконання повноважень керуючого реалізацією майна боржника у даній справі в розмірі 79414,40 грн. за період з 17.05.2022 по 21.03.2023 є законним та обґрунтованим, підлягає задоволенню.

Щодо клопотання АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про зменшення розміру винагороди арбітражного керуючого, суд зазначає, що згідно зі звітом керуючого реалізацією майна, останнім нараховано грошову винагороду в мінімальному розмірі, що визначений КУзПБ, а саме три розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання повноважень з 17.05.2022 по 21.03.2023 в сумі 79414,40 грн.

Щодо зазначених кредитором у поясненнях висновків Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду в частині визначення обсягу фактично виконаної роботи арбітражного керуючого та визначення розміру винагороди, які викладені у постановах від 01.03.2018 року, справа № 910/32824/15, від 15.05.2018 року, справа № 29/5005/486/2012.

Також кредитор цитує постанову Північного апеляційного суду у справі № 910/3024/20, відповідно до котрої було скасовано ухвалу господарського суду міста Києва від 01.07.2022 року. У постанові, як зазначає кредитор, було надано оцінку обсягу дій арбітражного керуючого під час здійснення процедури реструктуризації боргів, відповідно до котрої було встановлено, що дії (робота) арбітражного керуючого не охоплюють період з 01.07.2020 по 04.10.2021 року за яких суд першої інстанції стягнув винагороду з кредиторів.

Судом враховано наступне.

По-перше: висновки, які викладені у постановах від 01.03.2018 справа № 910/32824/15, від 15.05.2018 справа № 29/5005/486/2012 не є релевантною до даного судового спору, оскільки у справі № 910/32824/15 проводилось банкрутство юридичної особи: ТОВ "Брок Бізнес Транс" згідно ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", аналогічно у справі № 29/5005/486/2012 проводилось банкрутство ТОВ "Укртек".

Отже, питання оплати грошової винагороди арбітражним керуючим у справі про неплатоспроможність фізичних осіб не може бути тотожним справам про банкрутство юридичних осіб в силу ряду відмінностей.

По-друге: щодо справи № 910/3024/20, так тут визначальним моментом, що предметом стягнення виступає грошова вимога про стягнення винагороди за період здійснення арбітражним керуючим процедури реструктуризації боргів боржника, в той час як у справі про неплатоспроможності Борусевича В.Л., заявлено вимогу про стягнення основної грошової винагороди за виконання повноважень керуючого реалізацією майна у процедурі погашення боргів боржника у справі № 903/884/21.

Так у постанові Північного апеляційного суду від 18 жовтня 2022 року зазначено: «Колегія ще раз наголошує, що законодавство не передбачає оплату винагороди арбітражного керуючого, який своїми діями сприяв порушенню строків, встановлених КзПБ та ухвалами суду, оскільки таке порушення строків фактично є зловживанням процесуальними правами.

Оскільки, Господарський суд міста Києва не надав оцінку вчиненим діям керуючого реструктуризації у цій справі, оцінку своїм же зобов`язальним ухвалам відносно арбітражного керуючого, обмежившись лише рахуванням періоду часу, протягом якого тривала ця процедура, колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала місцевого суду підлягає скасуванню, як така, що ухвалена з порушенням норм матеріального права.»

Тобто, в даному випадку не було виконання арбітражним керуючим покладених на нього обов`язків.

Разом з цим, у справі № 903/884/21, арбітражний керуючий виконував належним чином, після визнання банкрутом Борусевича В.Л., вчинялись дії спрямовані на реалізацію заставного рухомого майна, усі письмові докази наявні у матеріалах справи, послідовність дій вбачається.

Однак, як слідує з матеріалів справи, наявне зволікання саме кредитором АТ КБ «Приватбанк» у виконанні зобов`язальної ухвали господарського суду Волинської області від 20.12.2022, у відповідності до котрої суд зобов`язав АТ КБ "Приватбанк" скасувати обтяження, арешти та заборони, накладені на рухоме майно Борусевича Вадима Леонідовича. Судом не встановлено обставини затягування арбітражним керуючим відповідної процедури.

Виконавче провадження було відкрито 25.01.2023, однак на дату проведення судового засідання ухвала не є виконаною.

З врахуванням вищевикладеного, арбітражний керуючий не може завершити процедуру погашення боргів.

При цьому, банк не обґрунтовує та не підтверджує будь-якими обставинами чи доказами незадовільну роботу арбітражного керуючого, не вказує на недоліки в його роботі, неповному чи неякісному виконанні, покладених на нього КУзПБ обов`язків.

Судом відповідні обставини також не встановлені.

Кодексом України з процедур банкрутства встановлено розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реалізацією три розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Зважаючи на викладені вище обставини та обґрунтування, у суду немає підстав зменшувати нараховану арбітражним керуючим грошову винагороду за виконання повноважень керуючого реалізацією у справі про неплатоспроможність фізичної особи Борусевича В.Л.

Відтак, суд відмовляє в задоволенні клопотання Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про зменшення розміру винагороди арбітражного керуючого.

Відповідно до ч. 1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Інші доводи та заперечення кредитора судом розглянуті та відхилені як такі, що на результат вирішення спору впливу не мають.

Керуючись ст.ст. ст. 1, 2, 30 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву керуючого реалізацією майна Самчука А.М. про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди та стягнення грошової винагороди з кредитора, задовольнити.

2. Затвердити звіт арбітражного керуючого Самчкука А.М. про нарахування та виплату грошової винагороди за виконання повноважень керуючого реалізацією майна боржника у справі №903/884/21 про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 (за період з 17.05.2022 по 21.03.2023).

3.Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (; 01001, м. Луцьк, вул. Грушевського, буд.1Д) на користь арбітражного керуючого Самчука Антона Миколайовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1863 від 07.02.2018) (Iban: НОМЕР_1 , МФО: 305299, Назва банку: ПАТ КБ Приватбанк, код ЄДРПОУ отримувача: ) 79414,40 (сімдесят дев`ять тисяч чотириста чотирнадцять грн. 40 коп.) основної грошової винагороди за виконання повноважень керуючого реалізації майна боржника у справі №903/884/21 за період з 17.05.2022 по 21.03.2023.

4. На виконання пункту 3 резолютивної частини ухвали суду видати наказ.

Відповідно до ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду впродовж строку, встановленого ст. 256 ГПК України.

Відповідно до ст. ст. 253, 256, 257 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду зазначений строк обчислюється з дня складення повної судової ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 30.03.2023.

Суддя І. О. Гарбар