РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.03.2023Справа № 910/14635/22

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Демидова В.О., за участю секретаря судового засідання Анастасової К.В., розглянувши справу за позовом Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» (03150, місто Київ, вулиця Єжи Ґедройця, будинок 5) в особі філії «Центр охорони здоров`я» АТ «Укрзалізниця» (03049, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 9) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНСТИТУТ ПРОБЛЕМ ТЕРАПІЇ» (03055, місто Київ, проспект Перемоги, будинок 22) про стягнення 2 298 674,89 грн,

Представники учасників справи:

від позивача - Шовкун О.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

26.12.2022 Акціонерне товариство «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» в особі філії «Центр охорони здоров`я» АТ «Укрзалізниця» (далі позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНСТИТУТ ПРОБЛЕМ ТЕРАПІЇ» (далі відповідач) стягнення 2 298 674,89 грн та 27.12.2022 зазначену заяву передано судді Демидову В.О. у відповідності до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення умов договору оренди нерухомого майна № ЦОЗ/ТН-1017 не в повному обсязі оплатив позивачеві гарантійний платіж, а також за період з лютого по листопад не здійснював оплату за оренду. Враховуючи вищевикладене позивач просить стягнути з відповідача 2 298 674,89 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.12.2022 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

У встановлений судом строк від позивача надійшли докази усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 02.02.2023.

02.02.2023 підготовче засідання відкладено на 23.02.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.02.2023 року було закрито підготовче провадження у справі № 910/14635/22 та призначено справу до розгляду по суті на 16.03.2023 року.

У судове засідання 16.03.2023 з`явився представник позивача, надав пояснення по справі.

Представник відповідача в судове засідання 16.03.2023 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином допочатку судовогозасідання подав клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 16.03.2023 оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

19.01.2022 між Акціонерним товариством «Українська залізниця» (далі - позивач, орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інститут проблем терапії» (далі - відповідач, орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна № ЦОЗ/ТН-2017 (далі - договір), відповідно до п. 1.1 якого на умовах та в порядку, визначених цим договором, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно загальною площею 403,6 кв.м, а саме: нежитлове приміщення другого поверху шестиповерхової будівлі дитячого стаціонару (літ. А1) Київської клінічної лікарні на залізничному транспорті №1, розташоване в м. Київ, яке знаходиться за адресою: вул. Михайла Коцюбинського, 8а, на другому поверсі шестиповерхового будинку, загальною площею 4726 кв.м (далі - майно), в тому числі коефіцієнт загальних площ 0,09% згідно з планом за поверхами, з викопіюванням з поповерхового плану відповідно до акта приймання-передачі майна, що складає невід`ємну частину цього договору.

Майно надається орендарю для його використання за цільовим призначенням - для розміщення закладу, який досліджує проблеми терапії (п. 1.3 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору передача орендареві майна в строкове платне користування здійснюється на підставі акта приймання-передачі майна від орендодавця до орендаря, складеного згідно з формою, що є невід`ємною частиною цього договору (додаток №1). Майно вважається переданим орендодавцем орендарю з дати підписання уповноваженими представниками сторін акта приймання-передачі майна та скріплення печатками (у разі наявності) в строки, встановлені цим договором.

Майно вважається повернутим орендодавцю з дати підписання уповноваженими представниками сторін акта приймання-передачі майна від орендаря до орендодавця та скріплення печатками (у разі наявності) (п. 2.5 договору).

Розмір орендної плати визначається за результатами електронних торгів (аукціону) і становить за перший базовий місяць грудень 2021 року користування за 1 кв.м. майна 356,41 грн, крім того ПДВ - 71,28 грн., а всього разом з ПДВ - 427,69 грн.(п.3.1 договору).

Загальний розмір орендної плати за перший базовий місяць грудень 2021 року користування майном становить 143 848,00 грн, крім того ПДВ - 28 769,60 грн, а всього разом з ПДВ - 172 617,60 грн. (далі - орендна плата). У разі підписання сторонами акта приймання-передачі майна від орендодавця до орендаря у місяці, що не є місяцем проведення аукціону, розмір орендної плати за перший місяць оренди визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць, визначений у пункті 3.1 договору, на індекс інфляції за місяць, що передує місяцю підписання та за місяць підписання сторонами акта приймання-передачі майна від орендодавця до орендаря. Розмір орендної плати за кожен наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Сторони погодили, що для розрахунків приймається індекс інфляції, розрахований Державною службою статистики України (п. 3.2 договору).

Відповідно до п. 3.3 договору орендна плата нараховується починаючи з дати передачі майна за актом приймання-передачі майна від орендодавця до орендаря та сплачується орендарем щомісяця шляхом перерахування у безготівковій формі на поточний банківський рахунок орендодавця до 20 числа поточного місяця, за попередній місяць, за який здійснюється розрахунок. Не виставлення рахунку орендодавцем не звільняє орендаря від сплати орендної плати за договором.

Орендна плата не включає вартість комунальних послуг (послуг з електропостачання, теплопостачання, газопостачання, водопостачання та водовідведення), експлуатаційних та інших витрат, що безпосередньо пов`язані з майном (п. 3.4 договору).

Нарахування орендної плати здійснюється за весь час фактичного користування майном (п. 3.6 договору).

За умовами п. 4.1 договору орендар зобов`язаний перерахувати на рахунок орендодавця гарантійний платіж у розмірі подвійної базової орендної плати, що у сумі становить 287 696,00 грн. без ПДВ, ПДВ 57 539,20 грн, разом включаючи ПДВ - 345 235,20 грн. (далі - гарантійний платіж) протягом 10 банківських днів з дати укладення цього договору, але у будь-якому разі не пізніше дня підписання сторонами акта приймання-передачі майна від орендодавця до орендаря.

У разі здійснення погашення орендодавцем за рахунок гарантійного платежу грошової заборгованості орендаря та/ або штрафних санкцій, орендар протягом 5 банківських днів з дати отримання від орендодавця відповідної вимоги зобов`язаний поповнити/ поновити гарантійний платіж до розміру, встановленого у п. 4.1 цього договору (п. 4.2 договору).

Згідно з п. 4.3 договору у разі повного та належного виконання орендарем усіх грошових зобов`язань за цим договором за наявності у орендодавця гарантійного платежу, а також у разі дострокового розірвання договору з ініціативи орендодавця, гарантійний платіж зараховується у якості плати за останні два місяці оренди.

У разі невиконання або неналежного виконання орендарем своїх зобов`язань за цим договором, орендодавець має право здійснювати погашення грошової заборгованості орендаря по цьому договору та нарахованих штрафних санкцій з суми гарантійного платежу, з обов`язковим поновленням/ поповненням орендарем гарантійного платежу до розміру, встановленого у п. 4.1, 4.2 договору (п. 4.5 договору).

Відповідно до п. 6.2.3 орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату та інші платежі, передбачені договором.

Пунктом 8.2 договору передбачено, що у разі порушення строків виконання грошових зобов`язань за цим договором, орендар сплачує пеню від суми простроченого зобовязання в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення грошового зобовязання.

У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість орендаря по її сплаті становить загалом більше ніж три місяці, орендар також зобов`язується сплатити штраф у розмірі 3% від суми заборгованості (п. 8.4 договору).

Цей договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів відбитками печаток сторін (за наявності) і діє до 14.01.2025, та в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 11.1 договору).

19.01.2022 між сторонами укладено та підписано і скріплено печатками товариств акт приймання-передачі майна, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв відповідно до умов договору № ЦОЗ/ТН-2017 від 19.01.2022 за адресою: вул. Михайла Коцюбинського, 8а нежитлове приміщення другого поверху шестиповерхової будівлі дитячого стаціонару (літ. А1) Київської клінічної лікарні на залізничному транспорті №1, згідно з планом за поверхами. Загальна площа приміщень, прийнятих в оренду - 403,6 кв.м.

Таким чином, приміщення прийняте в оренду відповідачем з 19.01.2022.

Рахунки та оригінали актів за договором № ЦОЗ/ТН-2017 від 19.01.2022 передавалися ТОВ «Інститут проблем терапії» щомісячно, проте через відмову засвідчити отримання останніх, рахунки та оригінали актів за цим договором були направлені на адресу ТОВ «Інститут проблем терапії» листом вих. №571 від 15.08.2022, що підтверджується матеріалами справи.

Разом з тим, станом на листопад 2022 року гарантійний платіж на рахунок орендодавця перерахований не в повному обсязі, оскільки орендарем на рахунок орендодавця перераховано тільки 135 000,00 грн, залишок складає 210 235,20 грн.

Крім того, ТОВ «Інститут проблем терапії» з лютого 2022 року розрахунки по орендній платі за договором № ЦОЗ/ТН-2017 від 19.01.2022 не здійснює. Заборгованість відповідача за цим договором за період лютий-листопад 2022 року становить 1 760 010,69 грн.

Згідно комісійного акту обстеження нежитлового приміщення в буд. 8а по вул. М. Коцюбинського в м. Києві, площею 403,6 кв.м. від 13.07.2022 встановлено використання та фактичне ведення господарської діяльності ТОВ «Інститут проблем терапії» в орендованому згідно договору № ЦОЗ/ТН-2017 від 19.01.2022 приміщенні.

Матеріали справи містять претензію позивача №565 від 10.08.2022 щодо сплати заборгованості по орендній платі за договором № ЦОЗ/ТН-2017 від 19.01.2022 у сумі 733 962,00 грн, штрафу у розмірі 22 018,86 грн, пені у розмірі 36 078,24 грн, заборгованості за комунальними послугами -293 960,47 грн, пені - 16 396,21 грн,, гарантійного платежу - 345 235,20 грн., яка була направлені на адресу відповідача, що підтверджується матеріалами справи.

У відповідь на вказану претензію відповідач направив на адресу позивача лист вих.№5 від 22.08.2022, у якому зазначив, що при набутті фізичної можливості повідомлення про тимчасове припинення господарської діяльності керівництвом ТОВ «Інститут проблем терапії» була направлена заява голові правління АТ «Укрзалізниця» та філії «Центр охорони здоров`я» АТ «Укрзалізниця» про те, що Торгово-промислова палата України листом від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 на підставі статей 14 та 141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 №671/97-ВР, Статуту ТПП України, засвідчила форс мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05.30 год. 24.02.2022 строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який в Україні продовжено до 25.05.2022. З урахуванням наведеного просив вирішити питання звільнення орендаря від сплати орендної плати за договором № ЦОЗ/ТН-2017 від 19.01.2022 на час дії воєнного стану в Державі.

Листом №789 від 08.11.2022 позивач повідомив відповідача, що призупинення в односторонньому порядку виконання умов договору є неможливим і суперечить положенням договорів та законам України. Наголошував, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона повинна довести, що ці обставини були форс-мажорними саме для даного випадку виконання зобовязання.

Доказів сплати заборгованості матеріали справи не містять.

З огляду на вказане позивач звернувся до суду з цим позовом та просив стягнути з відповідача заборгованість за договором оренди нерухомого майна № ЦОЗ/ТН-2017 від 19.01.2022 у розмірі: основний борг - 1 760 010,69 грн, пеня - 275 625,72 грн, штраф - 52 803,28 грн, гарантійний платіж - 210 235,20 грн, що разом складає 2 298 674,89 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору № ЦОЗ/ТН-2017 від 19.01.2022, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою є договором оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частинами 1, 4 ст. 286 Господарського кодексу України, визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, 19.01.2022 між сторонами укладено та підписано і скріплено печатками товариств акт приймання-передачі майна, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв відповідно до умов договору № ЦОЗ/ТН-2017 від 19.01.2022 за адресою: вул. Михайла Коцюбинського, 8а нежитлове приміщення другого поверху шестиповерхової будівлі дитячого стаціонару (літ. А1) Київської клінічної лікарні на залізничному транспорті №1, згідно з планом за поверхами. Загальна площа приміщень, прийнятих в оренду - 403,6 кв.м.

Судом встановлено, що позивачем надавалися відповідачу послуги оренди, що підтверджується наявними у матеріалами актами про надані послуги та виставленими рахунками.

Рахунки та оригінали актів за договором № ЦОЗ/ТН-2017 від 19.01.2022 передавалися ТОВ «Інститут проблем терапії» щомісячно, проте через відмову засвідчити отримання останніх, рахунки та оригінали актів за цим договором були направлені на адресу ТОВ «Інститут проблем терапії» листом вих. №571 від 15.08.2022, що підтверджується матеріалами справи.

Всього відповідачу було надано послуг з оренди на загальну суму 1 760 010,69 грн за період лютий - листопад 2022 року.

Згідно комісійного акту обстеження нежитлового приміщення в буд. 8а по вул. М. Коцюбинського в м. Києві, площею 403,6 кв.м. від 13.07.2022 встановлено використання та фактичне ведення господарської діяльності ТОВ «Інститут проблем терапії» в орендованому згідно договору № ЦОЗ/ТН-2017 від 19.01.2022 приміщенні.

Матеріали справи містять претензію позивача №565 від 10.08.2022 щодо сплати заборгованості по орендній платі за договором № ЦОЗ/ТН-2017 від 19.01.2022 у сумі 733 962,00 грн, штрафу у розмірі 22 018,86 грн, пені у розмірі 36 078,24 грн, заборгованості за комунальними послугами -293 960,47 грн, пені - 16 396,21 грн,, гарантійного платежу - 345 235,20 грн., яка була направлені на адресу відповідача, що підтверджується матеріалами справи.

У відповідь на вказану претензію відповідач направив на адресу позивача лист вих.№5 від 22.08.2022, у якому зазначив, що при набутті фізичної можливості повідомлення про тимчасове припинення господарської діяльності керівництвом ТОВ «Інститут проблем терапії» була направлена заява голові правління АТ «Укрзалізниця» та філії «Центр охорони здоров`я» АТ «Укрзалізниця» про те, що Торгово-промислова палата України листом від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 на підставі статей 14 та 141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 №671/97-ВР, Статуту ТПП України, засвідчила форс мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05.30 год. 24.02.2022 строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який в Україні продовжено до 25.05.2022. З урахуванням наведеного просив вирішити питання звільнення орендаря від сплати орендної плати за договором № ЦОЗ/ТН-2017 від 19.01.2022 на час дії воєнного стану в Державі.

Листом №789 від 08.11.2022 позивач повідомив відповідача, що призупинення в односторонньому порядку виконання умов договору є неможливим і суперечить положенням договорів та законам України. Наголошував, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона повинна довести, що ці обставини були форс-мажорними саме для даного випадку виконання зобовязання.

Отже, заперечуючи проти сплати орендних платежів відповідач зазначав про настання форс-мажорних обставин, у зв`язку з початком воєнної агресіє російської федерації проти України і введенням воєнного стану, у зв`язку із чим вважав, що він звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання.

Однак, суд з вказаним твердженням погодитися не може з огляду на наступне.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що одне лише передбачене законом віднесення введеного карантину до форс-мажорних обставин не свідчить про існування форс-мажору у конкретних правовідносинах сторін, де така обставина може стати форс-мажорною лише у випадку, якщо особа доведе, що конкретний обмежувальний захід, запроваджений в рамках карантину (надзвичайного стану, надзвичайної ситуації тощо), унеможливлює виконання конкретного договору (постанови Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №912/3323/20 (п.40), від 03.08.2022 у справі №914/374/21 (п.99).

У постановах Верховного Суду від 15.06.2018 у справі №915/531/17, від 26.05.2020 у справі №918/289/19, від 17.12.2020 у справі №913/785/17, наведено висновок щодо застосування ст.14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», відповідно до якого:

- ст.14-1 цього Закону визначено, що засвідчення дії непереборної сили шляхом видачі сертифікату про форс-мажорні обставини покладено на ТПП та уповноважені нею регіональні ТПП;

- форс-мажорні обставини не мають преюдиціального характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку виконання господарського зобов`язання;

- доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання; саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 19.08.2022 у справі №908/2287/17 зазначив, що сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами (подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 926/2343/16, від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18 та від 25.11.2021 у справі № 905/55/21). Адже визнання сертифіката торгово-промислової палати беззаперечним та достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) без надання судом оцінки іншим доказам суперечить принципу змагальності сторін судового процесу.

Крім того, відповідно до п. 10.1 договору передбачено, що жодна з сторін не несе відповідальності за повне або часткове невиконання будь-яких умов цього договору у разі настання наступних обставин: надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами, дії або бездіяльність державних органів та їх представників, обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: військові дії, оголошена та неоголошена війна, воєнний стан, хакерські атаки, акти тероризму, диверсії, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, епідемія, пандемія, циклон, ураган, буревій, повінь, пожежа, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха та інші випадки, передбаченні чинним законодавством України.

Відповідно до п. 10.2 договору сторони у п`ятиденний термін (строк) повинні сповістити одна одну про початок вказаних обставин, що в подальшому має бути підтверджено документом, виданим компетентним органом, але не більше 20 робочих днів з дати виникнення обставин. Строк дії обставин непереборної сили підтверджується документом, виданим Торгово-промисловою палатою України або іншим компетентним органом. Неповідомлення, а також несвоєчасне повідомлення про обставини непереборної сили позбавляє сторону права посилатися на них.

Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази повідомлення відповідачем позивача про настання форс-мажорних обставин. Сертифікат Торгово-промислової палати України, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, відповідачем не надавався ні позивачеві, ні суду.

Крім того, відповідно до п. 10.3 договору якщо період дії обставин непереборної сили перевищить 2 місяці, кожна із сторін має право розірвати договір повністю або частково шляхом направлення письмового повідомлення іншій стороні. Догорів вважається розірваним з дати отримання такого повідомленні.

Матеріали справи не містять доказів звернення відповідача до позивача з вимогою розірвати договір у зв`язку із настанням форс-мажорних обставин.

Більше того, згідно комісійного акту обстеження нежитлового приміщення в буд. 8а по вул. М. Коцюбинського в м. Києві, площею 403,6 кв.м. від 13.07.2022 встановлено використання та фактичне ведення господарської діяльності ТОВ «Інститут проблем терапії» в орендованому згідно договору № ЦОЗ/ТН-2017 від 19.01.2022 приміщенні.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр охорони здоров`я» АТ «Укрзалізниця» про стягнення з відповідача заборгованості за послуги оренди у розмірі 1 760 010,69 грн за період лютий - листопад 2022 року.

Крім того, за умовами п. 4.1 договору орендар зобов`язаний перерахувати на рахунок орендодавця гарантійний платіж у розмірі подвійної базової орендної плати, що у сумі становить 287 696,00 грн. без ПДВ, ПДВ 57 539,20 грн, разом включаючи ПДВ - 345 235,20 грн. (далі - гарантійний платіж) протягом 10 банківських днів з дати укладення цього договору, але у будь-якому разі не пізніше дня підписання сторонами акта приймання-передачі майна від орендодавця до орендаря.

У разі здійснення погашення орендодавцем за рахунок гарантійного платежу грошової заборгованості орендаря та/ або штрафних санкцій, орендар протягом 5 банківських днів з дати отримання від орендодавця відповідної вимоги зобов`язаний поповнити/ поновити гарантійний платіж до розміру, встановленого у п. 4.1 цього договору (п. 4.2 договору).

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами підписаний акт приймання-передачі майна від орендодавця до орендаря 19.01.2022, проте станом на листопад 2022 року гарантійний платіж на рахунок орендодавця перерахований не в повному обсязі, оскільки орендарем на рахунок орендодавця перераховано тільки 135 000,00 грн, залишок складає 210 235,20 грн.

Таким чином, з огляду на вказане вище у сукупності, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача гарантійного платежу у розмірі 210 235,20 грн також підлягають задоволенню.

За приписами ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується те, що відповідач, в порушення умов договору, у визначені строки оплату не провів, а отже є таким, що прострочив виконання зобов`язання.

В зв`язку з тим, що відповідач припустився прострочення по сплаті орендних платежів, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 275 625,72 грн та штраф у розмірі 52 803,28 грн.

Частиною 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 611 Цивільного кодексу України визначено, що одним з наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов`язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойка - це грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 2 ст. 549 Цивільного кодексу України встановлено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно із п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Розуміння господарських санкцій у Господарському кодексі України є дещо ширшим поняття цивільно-правової неустойки. Під штрафними санкціями тут розуміються також і грошові суми, які учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити в разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності. Неустойка в розумінні ст. 549 Цивільного кодексу України - це спосіб забезпечення та санкція за порушення саме приватноправових (цивільно-правових) зобов`язань.

При цьому, одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності і в межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.05.2018 у справі № 910/6046/16.

Пунктом 8.2 договору передбачено, що у разі порушення строків виконання грошових зобов`язань за цим договором, орендар сплачує пеню від суми простроченого зобовязання в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення грошового зобовязання.

У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість орендаря по її сплаті становить загалом більше ніж три місяці, орендар також зобов`язується сплатити штраф у розмірі 3% від суми заборгованості (п. 8.4 договору).

Отже, оскільки сторони самостійно передбачили додатково крім сплати пені ще й штраф, та враховуючи те, що положення вказаних пунктів Договору не суперечать нормам чинного законодавства, так як їх зміст встановлює механізм одноразового обчислення розміру штрафу на визначену договором суму, і є правовим наслідком прострочення сплати заборгованості, що не має нічого спільного із постійним нарахуванням пені за весь період неналежного виконання зобов`язання, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення пені та штрафу.

Здійснивши перерахунок пені та штрафу, з урахуванням умов договору, прострочення відповідачем сплати грошового зобов`язання та порядку розрахунків погодженого сторонами, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені та штрафу підлягають задоволенню повністю у розмірі 275 625,72 грн та 52 803,28 грн відповідно.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача.

Керуючись статтями 226, 233, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНСТИТУТ ПРОБЛЕМ ТЕРАПІЇ» (03055, місто Київ, проспект Перемоги, будинок 22, ) на користь Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» (03150, місто Київ, вулиця Єжи Ґедройця, будинок 5, ) основний боргу розмірі 1 760 010 (один мільйон сімсот шістдесят тисяч десять) грн 69 коп., пеню у розмірі 275 625 (двісті сімдесят п`ять тисяч шістсот двадцять п`ять) грн 72 коп., штраф у розмірі 52 803 (п`ятдесят дві тисячі вісімсот три) грн 28 коп., гарантійний платіж у розмірі 210 235 (двісті десять тисяч двісті тридцять п`ять) грн 20 коп., що разом складає 2 298 674 (два мільйона двісті дев`яносто вісім тисяч шістсот сімдесят чотири) грн 89 коп. та судовий збір у розмірі 34 480 (тридцять чотири тисячі чотириста вісімдесят) грн 14 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому статтею 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений статтею 256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому статтею 257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 27.03.2023

Суддя Владислав ДЕМИДОВ