ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2023 р. Справа№ 910/15043/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Пантелієнка В.О.

Грека Б.М.

за участю секретаря судового засідання: Сивак М.С.

у присутності представників сторін:

від ТОВ "Комплекс Агромарс": Герасименко М.В. - на підставі ордера

від приватного виконавця Телявського А.М.: Коваль Р.О. - на підставі ордера

від ТОВ "Сева Санте Анімаль Україна": Шпортило Я.І. - за довіреністю

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.12.2021

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс"

на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича у зведених виконавчих провадженнях №66915348, 67046230

стягувач-1 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Симедіка уа",

стягувач-2 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Мережа сервісних

станцій "Тідісі-Дальнобой",

стягувач-3 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Сева Санте Анімаль

Україна",

стягувач-4 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Євровет",

стягувач-5 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Універсал сервіс Україна"

в межах справи №910/15043/21 (суддя Мандичев Д.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Буддевелопмент Київ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс"

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.12.2021 року у справі №910/15043/21 відмовлено у задоволенні скарги ТОВ "Комплекс Агромарс" на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського А.М. у зведених виконавчих провадженнях №66915348, 67046230.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ТОВ "Комплекс Агромарс" звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.12.2021 року у справі №910/15043/21 та прийняти нове рішення, яким задовольнити скаргу ТОВ "Комплекс Агромарс" на рішення, дії/бездіяльність приватного виконавця Телявського А.М. повністю.

За наслідками розгляду заявлених в апеляційній скарзі вимог постановою Північного апеляційного господарського суду від 31.08.2022 року (головуючий суддя Сотніков С.В., судді: Отрюх Б.В., Гарник Л.Л.) апеляційну скаргу ТОВ "Комплекс Агромарс" задоволено, ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.12.2021 року скасовано; прийнято нове рішення, яким скаргу ТОВ "Комплекс Агромарс" на рішення/дії/бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича у зведених виконавчих провадженнях №66915348, 67046230 задоволено частково; визнано неправомірними дії та бездіяльність приватного виконавця Телявського А.М. щодо:

- права боржника погодити із стягувачем вартість арештованого майна;

- права запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу;

- порушення черговості звернення стягнення на майно боржника;

- порушення розміру та обсягу звернення стягнення на майно боржника;

- порушення порядку повідомлення про результати оцінки та виставлення майна на реалізацію.

Скасовано постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника в межах виконавчих проваджень №66915348 та №67046230 від 04.10.2021, 06.10.2021 та 08.10.2021.

Зобов`язано приватного виконавця Телявського А.М. повернути майно ТОВ "Комплекс Агромарс", що було описане та арештоване за постановами про опис та арешт майна (коштів) боржника в межах виконавчих проваджень №66915348 та №67046230 від 04.10.2021, 06.10.2021 та 08.10.2021, а саме:

1.Племінна птахоферма "Вища Дубечня", загальна площа: 16723,6 кв. м, яка знаходиться за адресою: Київська обл., Вишгородський район, с. Вища Дубечня, вулиця Лебедина, 1;

2.Транспортний засіб: DAF FT CF 85.460 рік випуску: 2016, тип: ВАНТАЖНИЙ, колір БІЛИЙ, номер кузова: НОМЕР_1 , ДНЗ: НОМЕР_2 ;

3.Транспортний засіб: причіп SCHMITZ SKO 24L, рік випуску: 2012, тип: НАПІВПРИЧІП, колір БІЛИЙ, номер кузова: НОМЕР_3 , ДНЗ: НОМЕР_4 ;

4.Транспортний засіб: DAF FT CF 85.460, Рік виробництва: 2013, Колір: БІЛИЙ, VIN: НОМЕР_5 , ДНЗ: НОМЕР_6 ;

5.Транспортний засіб: причіп SCHMITZ SKO 24L, Рік виробництва: 2012, Колір: БІЛИЙ, VIN: НОМЕР_7 , ДНЗ: НОМЕР_8 ;

6.Транспортний засіб: DAF FT CF 85.410, рік виробництва: 2012, Колір: БІЛИЙ, VIN: НОМЕР_9 , ДНЗ: НОМЕР_10 ;

7.Транспортний засіб: причіп SCHMITZ SKO 24L, рік виробництва: 2012, Колір: БІЛИЙ, VIN: НОМЕР_11 , ДНЗ: НОМЕР_12 ;

8.Транспортний засіб: DAF FT CF 85.460, Категорія ТЗ: ВАНТАЖНИЙ, Рік виробництва ТЗ: 2017, Колір ТЗ: БІЛИЙ, VIN: НОМЕР_13 , Номер шасі: НОМЕР_13 , Номерний знак: НОМЕР_14 ;

9.Транспортний засіб: DAF FT CF 85.410, 2012 року випуску, тип транспортного засобу: ВАНТАЖНИЙ, колір БІЛИЙ, VIN (номер кузова): НОМЕР_15 , номер державної реєстрації: НОМЕР_16 ;

10.Транспортний засіб: DAF FT CF 85.410, рік випуску 2012, тип ВАНТАЖНИЙ, колір БІЛИЙ, номер кузова НОМЕР_17 , ДНЗ: НОМЕР_18 ;

11.Транспортний засіб: DAF LF 55.220, 2007 року випуску, тип транспортного засобу: ВАНТАЖНИЙ, колір БІЛИЙ, VIN (номер кузова): НОМЕР_19 , номер державної реєстрації: НОМЕР_20 ;

12.Транспортний засіб: DAF FТХF 105.460Т, 2008 року випуску, тип транспортного засобу: ВАНТАЖНИЙ, колір БІЛИЙ, VIN (номер кузова): НОМЕР_21 , номер державної реєстрації: НОМЕР_22 ;

13.Транспортний засіб: DAF TE 47 XS, категорія ТЗ: ВАНТАЖНИЙ, рік виробництва ТЗ: 1997, VIN: НОМЕР_23 , Номер шасі: НОМЕР_23 , Номерний знак: НОМЕР_24 ;

14.Транспортний засіб: ГАЗ 31023 рік випуску:1998, тип: ЛЕГКОВИЙ, колір БІЛИЙ, номер кузова: НОМЕР_25 , ДНЗ: НОМЕР_26 .

В решті вимог скарги ТОВ "Комплекс Агромарс" на рішення/дії/ бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського А.М. у зведених виконавчих провадженнях №№66915348,67046230 відмовлено.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.12.2022 року касаційні скарги Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського А.М. та ТОВ "Сева Санте Анімаль Україна" задоволено частково. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 31.08.2022 року у справі №910/15043/21 скасовано, справу №910/15043/21 у скасованій частині передано на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.01.2023 року вказану справу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Копитова О.С., Доманська М.Л.

Ухвалою суду від 18.01.2023 року вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження справу №910/15043/21 за апеляційною скаргою ТОВ "Комплекс Агромарс" на ухвалу господарського суду міста Києва від 08.12.2021 року за скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Телявського А.М. у зведених виконавчих провадженнях №66915348, 67046230, запропоновано учасникам провадження у справі надати суду пояснення по суті спору з урахуванням позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 14.12.2022 року по справі №910/15023/21, та призначено справу до розгляду на 31.01.2023 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

До початку судового засідання через відділ документального забезпечення суду від представника ТОВ "Сева Санте Анімаль Україна" надійшли пояснення по справі, а від представника скаржника - клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Судове засідання, призначене на 31.01.2023 року, не відбулось у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги у місті Києві.

Після усунення обставин, що зумовили зняття справи з розгляду, ухвалою суду від 31.01.2023 року розгляд справи призначено на 28.02.2023 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

27.02.2023 року через відділ документального забезпечення суду від представника боржника надійшли письмові пояснення щодо підстав та вимог апеляційної скарги з урахуванням висновків Верховного Суду за результатами касаційного перегляду справи.

У зв`язку з перебуванням суддів Доманської М.Л. та Копитової О.С. у відпустці протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 27.02.2023 року для розгляду справи №910/15043/21 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М. судді: Грек Б.М., Пантелієнко В.О.

Ухвалою суду від 28.02.2023 вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження справу №910/15043/21 за апеляційною скаргою ТОВ "Комплекс Агромарс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.12.2021 року за скаргою ТОВ "Комплекс Агромарс" на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського А.М. у зведених виконавчих провадженнях №66915348, 67046230.

В судовому засіданні 28.02.2023 року протокольною ухвалою суду оголошено перерву у справі до 16.03.2023 року на підставі ст. 216 ГПК України.

Представник скаржника в судовому засіданні 16.03.2023 року вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.12.2021 року у справі №910/15043/21 та прийняти нове рішення, яким задовольнити скаргу ТОВ "Комплекс Агромарс" на рішення, дії/бездіяльність приватного виконавця Телявського А.М. повністю.

Представники приватного виконавця Телявського А.М. та стягувача ТОВ "Сева Санте Анімаль Україна" проти вимог скаржника, викладених в апеляційній скарзі, заперечували, просили залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

16.03.2023 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення присутніх представників учасників провадження у справі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга ТОВ "Комплекс Агромарс" підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Разом з тим, 21.04.2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 року №2597-VIII, який введено в дію 21.10.2019 року, відтак в даному випадку застосуванню підлягають положення Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ).

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.10.2021 року відкрито провадження у справі №910/15043/21 про банкрутство ТОВ "Комплекс Агромарс" за заявою ТОВ "Буддевелопмент Київ", визнано грошові вимоги кредитора до боржника у розмірі 158 570 465,96 грн., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів ТОВ "Комплекс Агромарс" та процедуру розпорядження його майном, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Сердюк М.М.

Після відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Комплекс Агромарс" боржник у жовтні 2021 року звернувся до Господарського суду міста Києва зі скаргами на дії/бездіяльність приватного виконавця Телявського А.М., які ухвалою господарського суду міста Києва від 10.11.2021 об`єднані в одне провадження, в яких, з урахуванням поданих скаржником 08.11.2021 року уточнень, просив суд:

1. Визнати неправомірними дії та бездіяльність приватного виконавця Телявського А.М. щодо:

- не надання матеріалів справи зведеного виконавчого провадження №66915348 та №67046230;

- порушення права боржника на укладення мирової угоди щодо порядку виконання судового рішення, права боржника погодити із стягувачем вартість арештованого майна, право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу;

- порушення черговості звернення стягнення на майно боржника;

- порушення розміру та обсягу звернення стягнення на майно боржника;

- порушення порядку повідомлення про результати оцінки та виставлення майна на реалізацію;

- порушення при складенні звіту про оцінку;

2. Скасувати постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника в межах виконавчих проваджень №66915348 та №67046230 від 04.10.2021, 06.10.2021 та 08.10.2021 року.

3. Зобов`язати приватного виконавця Телявського А.М. повернути майно ТОВ "Комплекс Агромарс", що було описане та арештоване постановами про опис та арешт майна (коштів) боржника в межах виконавчих проваджень №66915348 та №67046230 від 04.10.2021, 06.10.2021 та 08.10.2021.

4. Визнати неправомірними дії та бездіяльність приватного виконавця Телявського А.М. щодо визначення вартості майна та використання Звітів про оцінку майна, складених за його результатами за переліком (вказаного у скарзі);

5. Визнати такою, що не відповідає чинному законодавству України оцінку майна (відповідно до переліку);

6. Заборонити приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Телявському А.М. використання Звітів про оцінку майна (відповідно до переліку);

7. Зупинити реалізацію майна ТОВ "Комплекс Агромарс" та зобов`язати ДП "СЕТАМ" зупинити проведення електронних торгів (аукціону) за лотами (відповідно до переліку);

8. Заборонити ДП "СЕТАМ", державним та приватним виконавцям з моменту порушення провадження у справі про банкрутство (з 13.10.2021) виставляти на реалізацію та проводити торги рухомим та нерухомим майном ТОВ "Комплекс Агромарс";

9. Визнати неправомірними дії приватного виконавця Телявського А.М., які були вчинені в межах виконавчого провадження №66915348, у частині передачі на реалізацію на електронних торгах належного ТОВ "Комплекс Агромарс" рухомого та нерухомого майна за переліком (вказаного у скарзі).

У поданій скарзі ТОВ "Комплекс Агромарс" стверджує, що приватний виконавець систематично вчиняв дії, які суперечать вимогам чинного законодавства та свідчать про упередженість та нерозумність вчинення дій у виконавчому провадженні.

На переконання боржника, у виконавчому провадженні були порушені його права на укладення мирової угоди щодо порядку виконання судового рішення (частина 2 статті 19 Закону України "Про виконавче провадження"), право боржника за погодженням із стягувачем передати йому арештоване майно (частина 8 статті 26 Закону), право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу (частина 5 статті 48 Закону), право визначити вартість майна боржника за взаємною згодою зі сторонами виконавчого провадження (частина 1 статті 57 Закону).

Не забезпечивши наведені права боржника у виконавчому провадженні, приватний виконавець передав все описане та арештоване майно на реалізацію, про що свідчать публікації оголошень від 05.10.2021, 06.10.2021 та 13.10.2021 про продаж майна на офіційному вебсайті ДП "СЕТАМ".

За твердженням боржника, приватний виконавець порушив вимоги ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" щодо черговості стягнення на майно боржника, враховуючи, що у власності боржника перебуває достатньо майна на суму, що перевищує 20 млн. грн., яке не задіяне у виробничій діяльності підприємства та на яке повинно бути першочергово звернуто стягнення.

Боржник також вказував на порушення частини 6 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" щодо звернення стягнення на майно боржника в розмірі, необхідному для виконання за виконавчим документом. Так, у провадженні приватного виконавця перебувало зведене виконавче провадження на суму 21 961 072,93 грн., в той час як вартість описаного та виставленого на реалізацію майна становить більше 152 млн. грн.

Крім того, не дотримавшись порядку та строків погодження вартості арештованого майна сторонами виконавчого провадження, що встановлений ст.57 Закону України "Про виконавче провадження", приватний виконавець самостійно провів оцінку арештованого майна та виставив його на продаж.

Також, боржник зазначав про допущені приватним виконавцем порушення при складанні звіту про оцінку арештованого майна та порушення його права на оскарження проведеної оцінки, що виявилась у подальшій передачі на примусову реалізацію арештованого майна.

За наслідками розгляду заявлених у скарзі вимог, ухвалою господарського суду міста Києва від 08.12.2021 року у даній справі відмовлено у задоволенні скарги ТОВ "Комплекс Агромарс" на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського А.М. у зведених виконавчих провадженнях №66915348, 67046230 з підстав дотримання приватним виконавцем вимог закону при проведені виконавчих дій.

Приймаючи дану ухвалу, місцевий господарський суд виходив з того, що чинне законодавство не містить заборони накладення державним виконавцем арешту одночасно на грошові кошти на інше майно боржника з метою забезпечення примусового виконання судового рішення. У цьому випадку в першу чергу здійснюється примусове списання грошових коштів, а за їх відсутності у достатньому для виконання рішення обсязі - відбувається вилучення та примусова реалізація виявленого майна боржника. При цьому, враховуючи динамічність руху грошових коштів на рахунках боржника, черговість здійснення таких виконавчих дій визначається державним виконавцем самостійно, з урахуванням конкретних обставин, у тому числі фінансового стану боржника. Таким чином, накладення у цьому випадку арешту на майно одночасно з накладенням арешту на кошти не суперечить приписам Закону України "Про виконавче провадження".

Також суд першої інстанції вказав, що в матеріалах зведеного виконавчого провадження міститься листи стягувача про недосягнення згоди з боржником щодо вартості описаного майна та призначення суб`єкта оціночної діяльності у виконавчому провадженні, а за відсутності доказів визначення вартості майна боржника за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження, твердження скаржника про порушення його права на узгодження вартості майна із стягувачами є недоведеними та безпідставними.

Відхиляючи доводи боржника про порушення приватним виконавцем порядку повідомлення про результати оцінки та виставлення майна на реалізацію, суд першої інстанції вказав на матеріали зведеного виконавчого провадження №67047215, які містять докази направлення 05.10.2021, 11.10.2021 та 12.10.2021 скаржнику інформації про визначення вартості описаного майна боржника.

Відхиляючи вимогу боржника про визнання такою, що не відповідає чинному законодавству України оцінку майна, з огляду на її заниження та проведеною за відсутністю всіх необхідних відомостей щодо об`єктів оцінювання, помилкового застосування порівняльного методичного підходу при складанні звіту, замість дохідного підходу, місцевий господарський суд дійшов висновку, що звіти про оцінку майна містять всі необхідні відомості, згідно з пунктом 56 Національного стандарту №1, а належним способом спростування результатів оцінки є рецензування звіту, який не поданий боржником.

Боржник з даною ухвалою не погоджується та в поданій апеляційній скарзі посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм матеріального права.

Викладені в апеляційній скарзі доводи апеляційної скарги фактично ідентичні доводам поданої суду першої інстанції скарги.

Переглядаючи в апеляційному порядку на новому розгляді законність винесення ухвали суду та враховуючи вказівки Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладені у постанові від 14.12.2022 року, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції та вбачає підстави для скасування оскаржуваної ухвали з прийняттям нового рішення про часткове задоволення скарги ТОВ "Комплекс Агромарс" з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Аналогічне право на оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця закріплене в статті 339 ГПК України, відповідно до якої сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Отже можливість оскарження до суду дій або бездіяльності державних/ приватних виконавців є гарантією прав сторін виконавчого провадження.

При цьому відповідно до наведених норм закону сторони виконавчого провадження мають право оскаржити до суду як кожне окреме рішення, дію чи бездіяльність виконавця щодо виконання судового рішення, так і сукупність певних рішень, дій чи бездіяльності виконавця, які на думку скаржника порушують його права, свободи чи інтереси. Заборони на оскарження якихось рішень, дій чи бездіяльності виконавця чинне законодавство не містить.

Завданням господарського судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує господарське судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим.

Порядок примусового виконання судових рішень і рішень інших органів, зокрема врегульовано Законом України "Про виконавче провадження" (далі - Закон).

Статтею 1 Закону визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В силу приписів п.5 ч.1 ст.2 Закону, виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад справедливості, неупередженості та об`єктивності).

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (частина 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Законодавцем передбачений чіткий порядок здійснення дій у виконавчому провадження

Положеннями статті 18 вказаного Закону визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Таким чином, під час розгляду скарг на дії/бездіяльність, судам необхідно, серед іншого, перевіряти законність вчинення/невчинення останнім відповідних дій, тобто досліджувати діяльність виконавця на предмет її відповідності положенням законодавства.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, постановою приватного виконавця Телявського А.М. від 23.09.2021 року відкрито виконавче провадження №66915348 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва №910/998/21 від 15.09.2021 року про стягнення з ТОВ "Комплекс Агромарс" на користь ТОВ "Симедіка УА" 5 840 569,51 грн. - основного боргу та 87 608,54 грн. - судового збору.

23.09.2021 приватний виконавець виніс постанову про арешт коштів боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 6 521 341,62 грн.

23.09.2021 приватний виконавець прийняв постанову про арешт майна боржника, відповідно до якої вирішено накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника в межах суми стягнення 6 521 341,62 грн.

23.09.2021 приватний виконавець здійснив запит до Державної податкової служби про рахунки боржника та запит до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів.

24.09.2021 приватний виконавець сформував та направив у банки платіжні вимоги щодо безспірного стягнення грошових коштів з рахунків боржника у банківських установах.

04.10.2021 року у відповідь на відповідний запит від Міністерства внутрішніх справ приватному виконавцю було надано відповідну інформацію.

04.10.2021 приватний виконавець виніс 6 постанов про опис та арешт майна (коштів) боржника, відповідно до яких було описано та накладено арешт на транспортні засоби та нерухоме майно, належні боржнику, а саме:

1. Племінна птахоферма "Вища Дубечня", загальна площа: 16723,6 кв. м, яка знаходиться за адресою: Київська обл., Вишгородський район, с. Вища Дубечня, вулиця Лебедина, 1;

2. Транспортний засіб: DAF LF 55.220, 2007 року випуску, тип транспортного засобу: ВАНТАЖНИЙ, колір БІЛИЙ, VIN (номер кузова): НОМЕР_19 , номер державної реєстрації: НОМЕР_20 ;

3. Транспортний засіб: DAF FT CF 85.410, 2012 року випуску, тип транспортного засобу: ВАНТАЖНИЙ, колір БІЛИЙ, VIN (номер кузова): НОМЕР_15 , номер державної реєстрації: НОМЕР_16 ;

4. Транспортний засіб: ГАЗ 31023 рік випуску:1998, тип: ЛЕГКОВИЙ, колір БІЛИЙ, номер кузова: НОМЕР_25 , ДНЗ: НОМЕР_26 ;

5. Транспортний засіб: DAF FТХF 105.460Т, 2008 року випуску, тип транспортного засобу: ВАНТАЖНИЙ, колір БІЛИЙ, VIN (номер кузова): НОМЕР_21 , номер державної реєстрації: НОМЕР_22 ;

6. Транспортний засіб: причіп SCHMITZ SKO 24L, рік випуску: 2012, тип: НАПІВПРИЧІП, колір БІЛИЙ, номер кузова: НОМЕР_3 , ДНЗ: НОМЕР_4 ;

7. Транспортний засіб: DAF FT CF 85.460 рік випуску: 2016, тип: ВАНТАЖНИЙ, колір БІЛИЙ, номер кузова: НОМЕР_1 , ДНЗ: НОМЕР_2 .

04.10.2021 стягувач ТОВ "Симедіка УА" подав приватному виконавцю заяву про недосягнення згоди з боржником щодо вартості описаного майна та призначення суб`єкта оціночної діяльності.

04.10.2021 приватний виконавець виніс постанову про призначення ТОВ "Приватна експертна служба" суб`єктом оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

05.10.2021 ТОВ "Приватна експертна служба" були складені звіти про оцінку майна боржника.

05.10.2021 приватний виконавець надіслав боржнику повідомлення про результати визначення вартості майна рекомендованими поштовими відправленнями.

05.10.2021 приватний виконавець подав до ДП "СЕТАМ" заявки на реалізацію майна боржника, що було описане та арештоване на підставі постанов від 04.10.2021.

Крім того, 05.10.2021 року приватним виконавцем відкрито виконавче провадження №67046230 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 30.07.2021 №910/20888/20 про стягнення з ТОВ "Комплекс Агромарс" на користь ТОВ "Мережа сервісних станцій "ТІДІСІ-ДАЛЬНОБОЙ" 1 520 506,00 грн. основного боргу, 71 787,82 грн. пені, 17 946,96 грн. процентів річних, 42 947,68 грн. втрат від інфляції та 24 797,82 грн. витрат по сплаті судового збору.

Постановою від 05.10.2021 року у виконавчому провадженні №66915348 об`єднано виконавчі провадження №66915348, №67046230 у зведене виконавче провадження №67047215.

06.10.2021 приватний виконавець виніс 2 постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника, відповідно до яких було описано та накладено арешт на транспортні засоби, належні боржнику, а саме:

1. Транспортний засіб: DAF FT CF 85.410, рік виробництва: 2012, Колір: БІЛИЙ, VIN: НОМЕР_9 , ДНЗ: НОМЕР_10 ;

2. Транспортний засіб: причіп SCHMITZ SKO 24L, рік виробництва: 2012, Колір: БІЛИЙ, VIN: НОМЕР_11 , ДНЗ: НОМЕР_12 .

3. Транспортний засіб: DAF FT CF 85.460, Рік виробництва: 2013, Колір: БІЛИЙ, VIN: НОМЕР_5 , ДНЗ: НОМЕР_6 ;

4. Транспортний засіб: причіп SCHMITZ SKO 24L, Рік виробництва: 2012, Колір: БІЛИЙ, VIN: НОМЕР_7 , ДНЗ: НОМЕР_8 .

06.10.2021 приватний виконавець отримав від АБ "Укргазбанк" лист від 28.09.2021 року №БТ-12761 про прийняття до виконання постанови про арешт коштів боржника, у якому повідомив про залишок грошових коштів на рахунках на загальну суму 5 459 621,92 грн.

Постановою від 07.10.2021 відкрито виконавче провадження №67086051 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва №910/999/21 від 23.07.2021 року про стягнення з ТОВ "Комплекс Агромарс" на користь ТОВ "Сева Санте Анімаль Україна" 10 901 093,35 грн. основного боргу, 751 665,89 грн. пені, 339 467,14 грн. інфляційного збільшення боргу, 205 389,63 грн. 3% річних, 25 000,00 грн. витрат на правову (правничу) допомогу та 182 964,24 грн. судового збору.

Постановою від 08.10.2021 відкрито виконавче провадження №67088819 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 21.05.2021 №910/20499/20 про стягнення з ТОВ "Комплекс Агромарс" на користь ТОВ "Евровет" боргу у розмірі 3 124 239,96 грн., 3% річних у розмірі 88 107,76 грн., інфляційних у розмірі 162639,82 грн., пені у розмірі 156 212,00 грн. та судового збору розмірі 52967,99 грн.

08.10.2021 виконавчі провадження №67088819 та №67086051 приєднані до зведеного виконавчого провадження №67047215.

08.10.2021 приватний виконавець виніс 2 постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника, відповідно до яких було описано та накладено арешт на транспортні засоби, належні боржнику, а саме:

1. Транспортний засіб: DAF FT CF 85.460, Категорія ТЗ: ВАНТАЖНИЙ, Рік виробництва ТЗ: 2017, Колір ТЗ: БІЛИЙ, VIN: НОМЕР_13 , Номер шасі: НОМЕР_13 , Номерний знак: НОМЕР_14 ;

2. Транспортний засіб: DAF FT CF 85.410, рік випуску 2012, тип ВАНТАЖНИЙ, колір БІЛИЙ, номер кузова НОМЕР_17 , ДНЗ: НОМЕР_18 .

11.10.2021 приватний виконавець виніс постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, відповідно до яких було описано та накладено арешт на транспортний засіб, належний боржнику: Транспортний засіб: DAF TE 47 XS, категорія ТЗ: ВАНТАЖНИЙ, рік виробництва ТЗ: 1997, VIN: НОМЕР_23 , Номер шасі: НОМЕР_23 , Номерний знак: НОМЕР_24 .

11.10.2021 стягувач ТОВ "Симедіка УА" подав приватному виконавцю заяву про недосягнення згоди з боржником щодо вартості майна, яке було описане 06.10.2021, 08.10.2021, 11.10.2021 та призначення суб`єкта оціночної діяльності.

Постановами від 11.10.2021 року приватний виконавець призначив ТОВ "Приватна експертна служба" суб`єктом оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

11.10.2021 та 12.10.2021 ТОВ "Приватна експертна служба" були складені звіти про оцінку майна боржника.

12.10.2021 приватний виконавець надіслав боржнику повідомлення про результати визначення вартості майна рекомендованими поштовими відправленнями №358.

12.10.2021 приватний виконавець подав до ДП "СЕТАМ" заявки на реалізацію майна боржника, що було описане та арештоване на підставі постанов від 06.10.2021, 08.10.2021, 11.10.2021.

Крім того, постановою від 12.10.2021 року було відкрито виконавче провадження №67137666 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва №910/7366/21 від 02.07.2021 про стягнення з ТОВ "Комплекс Агромарс" на користь ТОВ "Універсал сервіс Україна" заборгованості у розмірі 42 920,10 та судовий збір у розмірі 227,00 грн.

13.10.2021 року виконавче провадження №67137666 було приєднано до зведеного виконавчого провадження №67047215.

Таким чином, колегією суддів встановлено, що постановами про опис та арешт майна (коштів) боржника від 04.10.2021, від 06.10.2021, від 08.10.2021 та 11.10.2021 було описане та арештоване, а в подальшому передано на реалізацію наступне майно (далі - Перелік майна):

1. Племінна птахоферма "Вища Дубечня", загальна площа: 16723,6 кв. м, яка знаходиться за адресою: Київська обл., Вишгородський район, с. Вища Дубечня, вулиця Лебедина, 1;

2. Транспортний засіб: DAF FT CF 85.460 рік випуску: 2016, тип: ВАНТАЖНИЙ, колір БІЛИЙ, номер кузова: НОМЕР_1 , ДНЗ: НОМЕР_2 ;

3. Транспортний засіб: причіп SCHMITZ SKO 24L, рік випуску: 2012, тип: НАПІВПРИЧІП, колір БІЛИЙ, номер кузова: НОМЕР_3 , ДНЗ: НОМЕР_4 ;

4. Транспортний засіб: DAF FT CF 85.460, Рік виробництва: 2013, Колір: БІЛИЙ , VIN: НОМЕР_5 , ДНЗ: НОМЕР_6 ;

5. Транспортний засіб: причіп SCHMITZ SKO 24L, Рік виробництва: 2012, Колір: БІЛИЙ, VIN: НОМЕР_7 , ДНЗ: НОМЕР_8 ;

6. Транспортний засіб: DAF FT CF 85.410, рік виробництва: 2012, Колір: БІЛИЙ, VIN: НОМЕР_9 , ДНЗ: НОМЕР_10 ;

7. Транспортний засіб: причіп SCHMITZ SKO 24L, рік виробництва: 2012, Колір: БІЛИЙ, VIN: НОМЕР_11 , ДНЗ: НОМЕР_12 ;

8. Транспортний засіб: DAF FT CF 85.460, Категорія ТЗ: ВАНТАЖНИЙ, Рік виробництва ТЗ: 2017, Колір ТЗ: БІЛИЙ, VIN: НОМЕР_13 , Номер шасі: НОМЕР_13 , Номерний знак: НОМЕР_14 ;

9. Транспортний засіб: DAF FT CF 85.410, 2012 року випуску, тип транспортного засобу: ВАНТАЖНИЙ, колір БІЛИЙ, VIN (номер кузова): НОМЕР_15 , номер державної реєстрації: НОМЕР_16 ;

10. Транспортний засіб: DAF FT CF 85.410, рік випуску 2012, тип ВАНТАЖНИЙ, колір БІЛИЙ, номер кузова НОМЕР_17 , ДНЗ: НОМЕР_18 ;

11. Транспортний засіб: DAF LF 55.220, 2007 року випуску, тип транспортного засобу: ВАНТАЖНИЙ, колір БІЛИЙ, VIN (номер кузова): НОМЕР_19 , номер державної реєстрації: НОМЕР_20 ;

12. Транспортний засіб: DAF FТХF 105.460Т, 2008 року випуску, тип транспортного засобу: ВАНТАЖНИЙ, колір БІЛИЙ, VIN (номер кузова): НОМЕР_21 , номер державної реєстрації: НОМЕР_22 ;

13. Транспортний засіб: DAF TE 47 XS, категорія ТЗ: ВАНТАЖНИЙ, рік виробництва ТЗ: 1997, VIN: НОМЕР_23 , Номер шасі: НОМЕР_23 , Номерний знак: НОМЕР_24 ;

14. Транспортний засіб: ГАЗ 31023 рік випуску:1998, тип: ЛЕГКОВИЙ, колір БІЛИЙ, номер кузова: НОМЕР_25 , ДНЗ: НОМЕР_26 .

13.10.2021 приватний виконавець отримав від боржника повідомлення про відкриття провадження у справі №910/15043/21 про банкрутство ТОВ "Комплекс Агромарс" відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 13.10.2021.

18.10.2021 року приватний виконавець прийняв постанови про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях №№66915348, 67086051, 67088819 у зв`язку з відкриттям провадження у справі про банкрутство до закінчення зазначених обставин, окрім, проведення процедури звернення стягнення на майно боржника, що перебуває на примусовій реалізації (Організатор торгів - Державне підприємство "СЕТАМ", на веб-сайті електронних торгів https://setam.net.ua/).

Вважаючи вищенаведені дії приватного виконавця Телявського А.М. такими, що суперечать вимогам чинного законодавства, а свої права, як боржника у виконавчому провадженні, порушеними відповідними діями приватного виконавця, ТОВ "Комплекс Агромарс" звернулось до суду першої інстанції у межах справи про банкрутство з даною скаргою.

При цьому, жодних заперечень щодо розгляду судом поданої боржником скарги саме в межах справи про банкрутство сторонами висловлено не було.

Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно з приписами частини першої статті 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Метою апеляційного перегляду справи є перевірка правильності й законності рішення суду першої інстанції, а способом досягнення цієї мети - розгляд справи повторно. (Близька за змістом правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 29.07.2021 у справі №904/3526/20, від 09.02.2022 у справі №17/169-07, від 02.06.2022 у справі №905/1732/20, від 07.06.2022 у справі №922/605/15, від 08.11.2022 у справі №922/2315/16, від 29.11.2022 у справі №15/81, від 31.01.2023 у справі №903/64/22, від 28.02.2023 у справі №914/1661/20).

Отже, оскільки судом було розглянуто скаргу по суті заявлених в ній вимог та зроблено висновки про відмову у її задоволенні, суд апеляційної інстанції, користуючись правами суду першої інстанції, в межах повноважень, наданих апеляційному господарському суду процесуальним законом, з метою здійснення апеляційного перегляду та дотримання принципів справедливості та балансу інтересів, має дослідити всі наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності з наданням їм належної правової оцінки, тобто розглянути справу повторно.

Щодо належного повідомлення боржника про відкриті відносно нього виконавчі провадження та права боржника на ознайомлення з матеріалами виконавчих проваджень

Частиною 1 статті 19 Закону встановлено, що сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Згідно з частиною 1 ст. 28 Закону копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Матеріалами справи підтверджується, що постанову про відкриття виконавчого провадження №66915348 від 23.09.2021 було надіслано приватним виконавцем Телявським А.М. боржнику 23.09.2021 рекомендованим поштовим відправленням №247 з повідомленням про вручення за вказаною у виконавчому документі адресою боржника та отримано останнім 27.09.2021, про що свідчать наявні у справі копії списку згрупованих рекомендованих поштових відправлень від 08.10.2021, фіскального чеку відділення поштового зв`язку та витяг з офіційного сайту Укрпошти.

Також, рекомендованими поштовим відправленням від 05.10.2021 року №246 боржнику направлено постанову про відкриття виконавчого провадження №67046230 від 05.10.2021 року та отримано останнім 07.10.2021, що підтверджується відповідними копіями списку згрупованих рекомендованих поштових відправлень від 05.10.2021, фіскального чеку відділення поштового зв`язку та витяг з офіційного сайту Укрпошти.

Таким чином, доводи скаржника щодо неповідомлення його про відкриті відносно нього виконавчі провадження є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

При цьому, твердження апелянта про те, що матеріали справи не містять доказів отримання ТОВ "Комплекс Агромарс" будь-яких постанов та інших документів виконавчого провадження, не заслуговують на увагу та судом відхиляються, оскільки саме лише направлення відповідних документів виконавчого провадження на адресу боржника, в силу приписів Закону України "Про виконавче провадження", свідчить про його належне повідомлення про початок примусового виконання рішень, а отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника поштової кореспонденції.

Крім того, судом також враховано, що при описі та арешті частини майна боржника 04.10.2021, 06.10.2021 та 08.10.2021 були присутні або представник ТОВ "Комплекс Агромарс" Святецький Д.В. або генеральний директор боржника Зазуля І.М., підписи яких містяться в постановах про опис та арешт майна боржника. Наведене додатково підтверджує про обізнаність скаржника про наявність відкритого відносно нього виконавчого провадження.

Таким чином, належним чином повідомлений про відкриття стосовно ТОВ "Комплекс Агромарс" виконавчого провадження боржник, як учасник такого виконавчого провадження, не був позбавлений права ознайомитись з відповідними матеріалами на підставі положень статті 19 Закону.

Окрім наведеного, апеляційним судом враховано наявність в матеріалах виконавчого провадження адвокатського запиту від 05.10.2021 щодо надання інформації про стан виконавчого провадження №66915348, на який приватним виконавцем листом від 11.10.2021, направленим засобами поштового зв`язку, було надано вичерпну відповідь із зазначенням ходу виконавчого провадження. Також додаткового повідомлено представника боржника про можливість ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження як в мережі Інтернет, так і в офісі приватного виконавця.

Жодних доказів як звернення боржника до приватного виконавця з проханням ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження, так і відмови виконавця надати йому такі матеріали, апелянтом не надано, у справі відсутні та судом не встановлено.

Отже, колегія суддів не вбачає порушень прав ТОВ "Комплекс Агромарс" в цій частині, а тому скарга боржника з таких мотивів задоволенню не підлягає.

Щодо порушення часу проведення виконавчих дій

Відповідно до прописів ст. 29 Закону, виконавчі дії проводяться виконавцем у робочі дні, не раніше шостої і не пізніше двадцять другої години, якщо інше не передбачено цією статтею. Конкретний час проведення виконавчих дій визначається виконавцем.

Виконавчі дії в неробочі та святкові дні, встановлені законом, проводяться у час, передбачений частиною першою цієї статті, у разі якщо зволікання неможливе або якщо такі дії не можуть бути проведені в інші дні з вини боржника.

Проведення виконавчих дій в інший час, ніж передбачено частиною першою цієї статті, допускається, якщо невиконання рішення створює загрозу життю чи здоров`ю громадян або якщо виконавчі дії, розпочаті до двадцять другої години, необхідно продовжити.

Так, за твердженням апелянта, приватним виконавцем Телявським А.М. 06.10.2021 року було проведено виконавчі дії і винесено постанову про опис та арешт транспортних засобів пізніше двадцять другої години.

Водночас, жодних доказів на підтвердження викладених обставин апелянтом до скарги не надано, матеріали справи не містять та судом апеляційної інстанції не встановлено, будь-яких заперечень або зауважень щодо проведення виконавчих дій присутнім під час опису та арешту транспортних засобів 06.10.2021 року генеральними директором боржника Зазулею І.М. не висловлено, а тому апеляційна скарга в цій частині також є безпідставною.

Щодо порушення права боржника на укладення мирової угоди

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" сторони у процесі виконання рішення відповідно до процесуального законодавства мають право укласти мирову угоду, що затверджується (визнається) судом, який видав виконавчий документ.

Конструкція вищевказаної норми Закону не містить жодних вимог щодо часу укладення мирової угоди сторонами. Окрім того, мирову угоду у виконавчому провадженні має затвердити суд, який видав виконавчий документ.

Крім того, судова колегія зазначає, що питання укладення мирової угоди в процесі виконання судового рішення регулюється ст. 330 ГПК України, згідно якої мирова угода, укладена між сторонами, або заява про відмову стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному або приватному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її для затвердження до суду, який видав виконавчий документ.

Питання затвердження мирової угоди у процесі виконання рішення, задоволення заяви про відмову стягувача від примусового виконання рішення вирішується судом протягом десяти днів з дня надходження до суду відповідної заяви, про що постановляється ухвала.

Суд має право відмовити у затвердженні мирової угоди у процесі виконання рішення з підстав, визначених статтею 192 цього Кодексу, а у задоволенні заяви про відмову від примусового виконання рішення - з підстав, визначених статтею 191 цього Кодексу.

Таким чином, мирова угода укладається на будь-якій стадії виконання судового рішення, а тому відкриття виконавчого провадження не позбавляє боржника права та можливості скористатись відповідним процесуальним правом.

Більш того, як вбачається з матеріалів справи, боржник скористався своїм правом та до скарги долучив лист від 06.10.2021 №06/10/2, адресований стягувачам ТОВ "Симедіка уа" та ТОВ "Мережа сервісних станцій "Тідісі-Дальнобой", з проханням провести перемовини щодо можливості укладення мирової угоди з метою досягнення згоди між сторонами та примирення сторін виконавчого провадження №66915348 від 23.09.2021, №67046230 від 05.10.2021, що свідчить про недоведеність порушеного права боржника в цій частині, та, як наслідок, відсутність підстав для задоволення скарги з наведених мотивів.

Щодо права запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу

Порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника передбачено статтею 48 Закону і полягає в арешті майна боржника, його вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Згідно з частинами п`ятою, шостою статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Згідно з частиною першої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом пункту 3 частини п`ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" боржник зобов`язується за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Як встановлено судом, постанова приватного виконавця від 23.09.2021 року про відкриття виконавчого провадження №66915348 містила вказівку на обов`язок боржника подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника.

Водночас, з наявних у справі матеріалів виконавчого провадження вбачається невиконання боржником відповідного обов`язку та ненадання виконавцю декларації про його доходи та майно, що в свою чергу, спростовує твердження скаржника про порушення його права запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу.

Щодо визначення вартості майна та використання звітів про оцінку майна, складених за їх результатами за переліком майна, права боржника погодити із стягувачем вартість арештованого майна

Правила, за якими має здійснюватися визначення вартості майна боржника та його оцінка, встановлені ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження".

Частини перша та друга цієї статті передбачають, що визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

Згідно із ч. 3 ст. 57 Закону у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна (ч. 4 ст. 57 Закону).

Аналіз статті 57 Закону дозволяє дійти висновку, що вартість майна боржника визначається за згодою сторін, про досягнення якої вони мають повідомити виконавця у встановленому порядку.

При цьому, у випадку відсутності згоди сторін у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника щодо вартості майна та письмового не повідомлення виконавця про визначену ними вартість майна, для завдань виконавчого провадження вартість майна боржника може бути визначена двома шляхами: 1) виконавець самостійно визначає вартість майна за ринковими цінами, які діють на день визначення; 2) залучення для оцінки майна суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання.

Слід також наголосили, що зміст наведеної норми чітко визначає момент, з якого починається відлік десятиденного строку, протягом якого сторони виконавчого провадження можуть досягти згоди щодо вартості майна боржника. Цим моментом є винесення виконавцем постанови саме про арешт майна боржника.

При цьому, зазначені положення не зобов`язують виконавця самостійно з`ясовувати, чи досягли сторони між собою згоди щодо вартості майна боржника та керуватись для визначення вартості майна боржника лише повідомленням про намір досягнути такої згоди в майбутньому (Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 10.08.2022 року у справі №2-2262/12).

Зі змісту вказаних вище норм вбачається, що державний виконавець після прийняття рішення про визначення результатів оцінки майна має повідомити про таке рішення сторін виконавчого провадження.

В свою чергу, сторони у разі незгоди з оцінкою майна, визначеною державним виконавцем, можуть подати заперечення щодо такої оцінки чи оскаржити вказане рішення суб`єктам владних повноважень до суду.

У відповідності до ч. 5 ст. 57 Закону виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Як вбачається з матеріалів справи, в матеріалах виконавчого провадження міститься лише заява стягувача ТОВ "Симедіка уа" від 04.10.2021 року про недосягнення згоди з боржником щодо вартості описаного 04.10.2021 року майна та призначення суб`єкта оціночної діяльності.

Аналогічні заяви щодо майна, описаного 08.10.2021 та 11.10.2021 року, надійшли 11.10.2021 року на адресу приватного виконавця від стягувачів ТОВ "Євровет", ТОВ "Симедіка уа", ТОВ "Мережа сервісних станцій "Тідісі-Дальнобой", ТОВ "Сева Санте Анімаль Україна".

Проте, жодних доказів про звернення стягувачів до боржника до вказаних заяв надано не було. Так само як і відсутні у справі заяви (звернення) від боржника про неможливість досягнення згоди щодо вартості описаного майна, а також будь-які пояснення боржника стосовно даного питання.

Отже, за висновками апеляційного суду, самі лише заяви стягувачів про відсутність наміру досягти згоди з боржником щодо вартості майна за відсутності пояснень/заяви з цього приводу самого боржника не може вважатись недосягненням згоди сторонами виконавчого провадження щодо вартості такого майна у розумінні положень ст. 57 зазначеного Закону та бути підставою для самостійного визначення вартості майна виконавцем.

Враховуючи наявні у справі докази, колегія суддів дійшла висновку про порушення приватним виконавцем встановлених Законом строків для досягнення згоди сторонами виконавчого провадження щодо вартості майна.

До того ж, судом встановлено, що 04.10.2021 року приватний виконавець Телявський А.М. виніс постанови про призначення ТОВ "Приватна експертна служба" суб`єктом оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні №66915348.

Аналогічні постанови про призначення ТОВ "Приватна експертна служба" суб`єктом оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні №66915348 щодо оцінки майна, описаного 06.10.2021, 08.10.2021 та 11.10.2021 року, винесено виконавцем 11.10.2021.

Звіти про оцінку майна боржника, описаного та арештованого 04.10.2021 року, складені ТОВ "Приватна експертна служба" 04.10.2021 року (стосовно транспортних засобів) та 05.10.2021 року (стосовно нерухомого майна), надані приватному виконавцю 05.10.2021 року, який в той же день направив їх боржнику, а також подав заявки на реалізацію арештованого майна.

Водночас, звіти про оцінку майна боржника, описаного та арештованого 06.10.2021, 08.10.2021 та 11.10.2021 року, складені ТОВ "Приватна експертна служба" 11.10.2021 року, надані приватному виконавцю 11.10.2021 року, який вже 12.10.2021 року направив їх боржнику, а також подав заявки на реалізацію арештованого майна.

При цьому, апеляційним судом враховано, що арешт та опис майна боржника, призначення суб`єкта оціночної діяльності, огляд об`єктів рухомого та нерухомого майна, складання звітів про його оцінку (у кількості 13 шт. транспортних засобів та 1 об`єкту нерухомого майна), надсилання боржнику відомостей про таку оцінку та виставлення нерухомого майна на реалізацію відбулося протягом кількох днів (04.-05.10.2021 та 06-12.10.2021), що вочевидь несумісне із вимогами щодо розумних строків, які дозволяють забезпечити належний баланс між інтересами стягувача і боржника.

Подібної позиції також дотримується Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у своїй постанові у справі №922/82/21 від 27.05.2022.

Враховуючи певну тривалість часу, необхідного для проведення незалежної оцінки арештованого майна боржника та складання відповідних звітів, які займають кілька томів матеріалів справи, проведення огляду 13 транспортних засобів та 1 об`єкту нерухомого майна, відсутність всіх необхідних характеристик транспортних засобів, зокрема, пробігу, неповідомлення боржника про необхідність надання допуску для проведення оцінки, з урахуванням того, що вказані звіти були направлені боржнику в день скерування заявок на реалізацію майна, а також беручи до уваги порушення приватним виконавцем строків для досягнення згоди сторонами виконавчого провадження щодо вартості майна, колегія суддів приходить до висновку про визнання неправомірними дій приватного виконавця як щодо призначення суб`єкта оціночної діяльності, так і визначення вартості майна та використання звітів про оцінку майна, складених за їх результатами, а тому скарга в зазначеній частині з наведених мотивів є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо порушення черговості звернення стягнення на майно боржника та порушення розміру та обсягу звернення стягнення на майно боржника

Відповідно до частин 1, 2 статті 48 Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Одночасно, частиною 5 статті 48 Закону визначено, що у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

В силу приписів статті 50 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Відповідно до положень ч.ч. 1-2 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в податкових органах, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача. Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

В ч. 5 ст. 52 Закону закріплено, що у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.

Згідно ч. 6 ст. 52 Закону у разі якщо на зазначене у частині п`ятій цієї статті майно накладається арешт, воно реалізується в такій черговості:

1)майно, що безпосередньо не використовується у виробництві (предмети інтер`єру офісів, готова продукція та товари тощо);

2)об`єкти нерухомого майна, верстати, обладнання, інші основні засоби, а також сировина і матеріали, призначені для використання у виробництві.

З системного аналізу вищезазначених норм законодавства, вбачається встановлена послідовність стягнення заборгованості в межах виконавчого провадження за рахунок різних джерел, а саме спочатку за рахунок коштів, а лише у разі їх відсутності чи недостатності - за рахунок іншого майна, що належить боржнику. Відтак, законодавчо закріплено пріоритет погашення боргу в межах виконавчих проваджень за рахунок саме коштів, а не майна боржника.

При цьому, судова колегія зауважує, що законом не заборонено накладення виконавцем арешту одночасно на грошові кошти та майно боржника, однак накладення арешту на майно (кошти) боржника (для забезпечення реального виконання рішень) та звернення стягнення на майно є різними виконавчими діями, відповідно такі дії мають різні правові наслідки.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що 04.10.2021, 06.10.2021, 08.10.2021 та 11.10.2021 в межах виконавчого провадження №66915348 приватним виконавцем Телявським А.М. винесено 11 постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника, відповідно до яких було описано та накладено арешт на належні боржнику транспортні засоби та нерухоме майно.

Крім того, постановою від 23.09.2021 року про арешт майна боржника приватним виконавцем у межах виконавчого провадження №66915348 накладено арешт на кошти боржника в межах суми стягнення 6 521 341,62 грн.; постановою від 05.10.2021 про арешт майна боржника приватним виконавцем у межах виконавчого провадження №67046230, яке об`єднано з виконавчим провадженням №66915348 у зведене виконавче провадження №67047215, накладено арешт на кошти боржника в межах суми стягнення 1 846 130,67 грн.; постановою від 08.10.2021 про арешт майна боржника приватним виконавцем у межах виконавчого провадження №66915348 накладено арешт на кошти боржника в межах суми стягнення 16 157 861,24 грн.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби від 23.09.2021 приватним виконавцем Телявським А.М. встановлено наявність у боржника відкритих рахунків у банківських установах, у зв`язку з чим сформовано та скеровано платіжні вимоги щодо безспірного стягнення коштів з рахунку боржника на погашення вимог виконавчого документа до банківських установ.

Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт.

На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Отже, накладення арешту на майно (кошти) боржника (для забезпечення реального виконання рішення) та звернення стягнення на майно боржника є різними виконавчими діями, відповідно, такі дії мають різні правові наслідки.

З наданих матеріалів зведеного виконавчого провадження колегією суддів встановлено, що на постанову приватного виконавця про арешт коштів боржника від 23.09.2021 року, спрямованих на адресу банківських установ, виконавець отримав наступні відповіді:

- від АТ "Перший український міжнародний банк" (лист від 29.09.2021 отримано приватним виконавцем 11.10.2021) про те, що станом на день прийняття постанови до виконання на арештованих рахунках відсутні кошти для виконання арешту;

- від АТ "Кредтвест Банк" (лист від 04.10.2021 отримано приватним виконавцем 11.10.2021), що залишок коштів на рахунках становить 0,17 грн.;

- від АТ "Ощадбанк" (лист від 01.10.2021 отримано приватним виконавцем 11.10.2021) про те, що станом на день прийняття постанови до виконання на арештованих рахунках відсутні кошти для виконання арешту;

- від АБ "Південний" (лист від 30.09.2021 отримано приватним виконавцем 07.10.2021), що залишок коштів на рахунках становить 0,0 грн.;

- від АТ "Альфа-Банк" (лист від 28.09.2021 отримано приватним виконавцем 23.10.2021) про те, що постанова виконавця від 23.09.2021 прийнята банком до виконання 28.09.2021 і станом на день прийняття постанови до виконання на арештованих рахунках відсутні кошти для виконання арешту;

- від АБ "Укргазбанк" (лист від 28.09.2021 отримано приватним виконавцем 06.10.2021) про те, що постанова про арешт коштів боржника прийнята банком до виконання 27.09.2021 року.

Відтак, в матеріалах справи наявні докази, що приватному виконавцю стало відомо про відсутність коштів для безспірного списання коштів з рахунків боржника на погашення вимог в межах відкритого виконавчого провадження лише 23.10.2021, коли ним було отримано останню з наявних відповідей банків. При цьому, перша відповідь від АБ "Укргазбанк" надійшла лише 06.10.2021.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновків, що лише після встановлення обставин, які свідчать про відсутність грошових коштів у боржника, приватний виконавець має право вчиняти інші дії з примусового виконання виконавчого документа, зокрема, звертати стягнення на інше майно боржника, при цьому з урахуванням черговості згідно з ч. 6 ст. 52 Закону та прав Боржника, передбачених ч. 8 ст. 26 Закону та ч. 5 ст. 48 Закону.

Однак, не дочекавшись виконання платіжних вимог та відповідей від банків, тобто за відсутності доказів вважати, що у боржника недостатньо коштів для покриття вимог стягувачів, приватний виконавець вже 05.10.2021 та 12.10.2021 виставив майно на реалізацію шляхом подання відповідних заяв, чим порушив право боржника на передачу стягувачу в рахунок погашення боргу майно або самостійно реалізувати таке майно та передати кошти стягувачам.

Разом з тим, в наявних матеріалах зведеного виконавчого провадження відсутні докази вжиття приватним виконавцем заходів щодо виявлення коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, та іншого майно, на яке згідно з законом звертається стягнення першочергово.

При цьому, доводи приватного виконавця про те, що у разі відсутності грошових коштів на рахунках боржника черговість реалізації виявленого майна боржника визначається приватним виконавцем самостійно, колегією суддів відхиляються, оскільки в даному випадку приватний виконавець розпочав процедуру звернення стягнення на рухоме майно боржника до отримання інформації з банківських установ про неможливість виконання платіжних вимог.

Таким чином, колегія суддів вважає, що дії державного виконавця щодо звернення стягнення на майно, шляхом виставлення на реалізацію рухомого майна боржника до виявлення та звернення стягнення на кошти боржника та іншого майна, на яке згідно з законом звертається стягнення першочергово є неправомірними та такими, що суперечать вимогам закону. (Аналогічних висновків дійшов Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 11.04.2018 року у справі №917/1000/13).

За встановлених вище обставин, дослідивши обставини недотримання приватним виконавцем права боржника за погодженням із стягувачем передати йому в рахунок погашення боргу майно або реалізувати таке майно та передати кошти стягувачам, за відсутності доказів вжиття приватним виконавцем заходів щодо виявлення коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, та іншого майно, на яке згідно з законом звертається стягнення першочергово, що передбачено статтею 48 Закону, перехід до реалізації транспортних засобів та нерухомого майна, про опис та арешт яких приватним виконавцем було винесено постанови від 04.10.2021, 06.10.2021, 08.10.2021 та 11.10.2021, свідчить про порушення встановленого Законом України "Про виконавче провадження" порядку черговості звернення стягнення на майно боржника.

Більш того, зі змісту заявок від 05.10.2021 на реалізацію 6 транспортних засобів та 1 об`єкту нерухомого майна боржника вбачається, що в межах виконавчого провадження стягненню підлягає 5 928 178,05 грн. (без урахування грошової винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження), в той час як приватним виконавцем Телявським А.М. було описано, арештовано та передано на реалізацію майно боржника ринковою вартістю 22 693 272,00 грн., що підтверджується наявними у справі звітами про експертну грошову оцінку, чим, в свою чергу також порушено розмір та обсяг звернення стягнення на майно боржника.

Отже, судом апеляційної інстанції встановлено обґрунтованість скарги ТОВ "Комплекс Агромарс" щодо порушення приватним виконавцем черговості, розміру та обсягу звернення стягнення на майно боржника, а тому така скарга в наведеній частині також підлягає задоволенню.

Щодо порушення порядку повідомлення про результати оцінки та виставлення майна на реалізацію

За частиною 2 статті 57 Закону, у разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

Відповідно до частини 3 статті 57 Закону у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Як було зазначено вище, апеляційним судом встановлено порушення приватним виконавцем встановлених Законом строків для досягнення згоди сторонами виконавчого провадження щодо вартості майна та, як наслідок, визнано неправомірними дій приватного виконавця щодо як щодо призначення суб`єкта оціночної діяльності, так і визначення вартості майна та використання звітів про оцінку майна, складених за їх результатами,

Крім того, відповідно до частини 5 статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Водночас, в абзаці першому пункту 3 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна, що затверджено наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2831/5 (чинного на дату спірних правовідносин), закріплено, що виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення сторін із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу.

Зі змісту вказаних вище норм вбачається, що державний виконавець після прийняття рішення про визначення результатів оцінки майна має повідомити про таке рішення сторін виконавчого провадження.

В свою чергу, сторони у разі незгоди з оцінкою майна, визначеною державним виконавцем, можуть подати заперечення щодо такої оцінки чи оскаржити вказане рішення суб`єктам владних повноважень до суду.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції з наявних у справі доказів встановлено, що 04.10.2021 року приватним виконавцем прийнято постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні; 05.10.2021 року ТОВ "Приватна експертна служба" складено звіти про оцінку майна боржника; листом від 05.10.2021 року приватним виконавцем направлено боржнику та стягувачам звіт про визначення вартості описаного майна боржника; 05.10.2021 року приватним виконавцем подано заявки на реалізацію майна, описаного та арештованого 04.10.2021.

Тобто, як свідчать матеріали справи, перехід до реалізації майна боржника (заявки на продаж майна боржника приватним виконавцем були оформлені 05.10.2021 року), відбувся в день направлення йому копій звітів про оцінку майна (лист від 05.10.2021 року), складених суб`єктом оціночної діяльності 05.10.2021 року.

Крім того, судом також встановлено, що 11.10.2021 та 12.10.2021 ТОВ "Приватна експертна служба" були складені звіти про оцінку майна боржника; 12.10.2021 приватний виконавець надіслав боржнику повідомлення про результати визначення вартості майна; 12.10.2021 приватний виконавець подав до ДП "СЕТАМ" заявки на реалізацію майна боржника, що було описане та арештоване на підставі постанов від 06.10.2021, 08.10.2021, 11.10.2021.

Отже, в даному випадку перехід до реалізації майна боржника (заявки на продаж майна боржника приватним виконавцем були оформлені 12.10.2021), відбувся в день направлення йому копій звітів про оцінку майна (лист від 12.10.2021), складених суб`єктом оціночної діяльності 11-12.10.2021 року.

Колегія суддів зазначає, що хоча виставлення майна на реалізацію за своєю суттю не є складовою процесу визначення вартості чи оцінки майна боржника, а є наступною похідною дією від визначення вартості чи оцінки майна боржника, водночас, враховуючи певну тривалість часу, необхідного для отримання та ознайомлення зі звітами про оцінку майна та надання сторонами заперечень у разі їх наявності, а також беручи до уваги наявність встановлених порушень при визначенні вартості майна боржника та його оцінки, така дія приватного виконавця, за висновками суду, в даному випадку є передчасною, а отже неправомірною.

Отже, скарга ТОВ "Комплекс Агромарс" в наведеній частині також є обґрунтованою та підлягає задоволення.

Щодо скасування постанов про опис та арешт майна (коштів) боржника в межах виконавчих проваджень №66915348 та №67046230 від 04.10.2021 року, 06.10.2021 року, 08.10.2021 року та зобов`язання приватного виконавця Телявського А.М. повернути майно ТОВ "Комплекс Агромарс", що було описане та арештоване вказаними постановами

Відповідно до приписів частин 1, 2 та 5 статті 56 Закону арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

В даному випадку необхідно враховувати, що за приписами наведеної статті накладення арешту на майно (грошові кошти) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Водночас, слід наголосити, що сам по собі арешт майна боржника ще не означає обов`язковості його (майна) вилучення, реалізації або передачі стягувачу, оскільки у разі достатності для виконання рішення суду коштів боржника, які знаходяться на його рахунках або отримані від реалізації іншого майна, арешти з майна боржника знімаються. (Така правова позиція міститься у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.03.2018 у справі №910/18299/16).

Накладення арешту на майно (кошти) боржника для забезпечення реального виконання рішення) та звернення стягнення на майно боржника є різними виконавчими діями, відповідно такі дії мають різні правові наслідки.

За вказаних обставин, оскільки сам по собі арешт майна боржника ще не означає обов`язковості його (майна) вилучення та реалізації, а скаржником, в свою чергу, не доведено суду обставин порушення його прав винесенням таких постанов, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог скарги про скасування постанов приватного виконавця Телявського А.М. про опис та арешт майна (коштів) боржника в межах виконавчих проваджень №66915348 та №67046230 від 04.10.2021 року, 06.10.2021 року, 08.10.2021 року.

Водночас, згідно ч.7 ст.56 Закону України "Про виконавче провадження" вилучення арештованого майна з передачею його для реалізації здійснюється у строк, встановлений виконавцем, але не раніше ніж через п`ять робочих днів після накладення арешту. Продукти та інші речі, що швидко псуються, вилучаються і передаються для продажу негайно після накладення арешту.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено вище судом, 04.10.2021, 06.10.2021, 08.10.2021 в межах виконавчого провадження №66915348 приватним виконавцем Телявським А.М. винесено 10 постанов про опис та арешт майна (коштів) боржника, відповідно до яких було описано та накладено арешт на належні боржнику транспортні засоби у кількості 12 шт. та нерухоме майно, із передачею їх на відповідальне зберігання ДП "СЕТАМ" (6 транспортних засобів), ТОВ "Мережа сервісних станцій "Тідісі-Дальнобой" (6 транспортних засобів) та ТОВ "Симедіка уа" (нерухоме майно).

Зазначені постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника надіслані боржнику 05.10.2021, 06.10.2021 та 08.10.2021 відповідними рекомендованими листами.

05.10.2021 та 12.10.2021 приватним виконавцем подано до ДП "СЕТАМ" заявки на реалізацію майна боржника, що було описане та арештоване на підставі постанов від 04.10.2021, 06.10.2021, 08.10.2021, зареєстровані 05.10.2021 за №№6028, 6027, 6026, 6031, 6032, 6050 та 12.10.2021 за №№6173, 6160, 6172, 9171.

Крім того, в матеріалах справи містяться постанови приватного виконавця від 11.10.2021 року про передачу майна на зберігання іншому зберігачу, а також відповідні акти приймання-передачі, згідно яких описані та арештовані 06.10.2021 та 08.10.2021 транспортні засоби передані на відповідальне зберігання від ТОВ "МСС "Тідісі-Дальнобой" до ДП "СЕТАМ".

Відтак, опис рухомого майна було здійснено 04.10.2021, 06.10.2021 та 08.10.2021, а вже відповідно 05.10.2021 та 11.10.2021 вказане рухоме майно було передано на відповідальне зберігання до Київської філії ДП "СЕТАМ", що учасниками справи не спростовується.

Отже, у межах виконавчого провадження, за яким оскаржуються дії приватного виконавця Телявського А.М., встановлені вище обставини дають підстави для висновку про наявність факту вилучення арештованого майна з метою подальшої його реалізації через декілька днів після накладення арешту, чим порушено передбачений ч. 7 ст. 56 Закону мінімальний п`ятиденний строк.

Враховуючи вищевикладене, доведеними є протиправні дії приватного виконавця щодо вилучення арештованого майна з передачею його для реалізації у дводенний строк (у випадку реалізації арештованого 04.10.2021 майна згідно заявок від 05.10.2021), а також менш ніж за 5 днів (у випадку реалізації арештованого 06.10.2021 та 08.10.2021 майна згідно заявок від 12.10.2021), що є порушенням процедури здійснення стягнення у межах виконавчого провадження та є самостійною підставою для визнання протиправними дій приватного виконавця щодо вилучення та передачі майна на реалізацію, відтак колегія суддів дійшла висновку про задоволення вимоги скарги ТОВ "Комплекс Агромарс" в цій частині та повернення майна, що було описане та арештоване постановами від 04.10.2021, 06.10.2021, 08.10.2021.

При цьому, судова колегія не вбачає підстав для повернення боржнику транспортного засобу, описаного та арештованого 11.10.2021 року, оскільки скаржником такої вимоги у скарзі не заявлялось, а тому її задоволення в даному випадку означатиме порушення судом приписів ч. 2 ст. 237 ГПК України щодо недопустимості виходу суду за межі заявлених у скарзі вимог.

Щодо зупинення проведення електронних торгів, заборону виставляти на реалізацію та проводити торги рухомим та нерухомим майном боржника

Статтею 34 Закону України "Про виконавче провадження" врегульовано питання зупинення вчинення виконавчих дій, і це питання відноситься виключно до компетенції державного виконавця.

Відтак, зупинення передачі на реалізацію спірного майна належить до виключних повноважень виконавця під час виконавчого провадження.

Аналогічний висновок зроблений у постановах Верховного Суду від 04.06.2020 у справі №766/6997/18, від 07.04.2021 №753/3055/18.

Крім того, слід зазначити, що у межах розгляду скарги на дії або бездіяльність виконавця суд не має відповідних повноважень на встановлення заборони, зокрема, ДП "СЕТАМ", державним та приватним виконавцям виставляти на реалізацію та проводити торги майна боржника.

Так, згідно ч. 1 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Відповідно до ч. 3 ст.41 КУзПБ протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється, зокрема, стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах; забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій.

У відповідності до приписів абзацу 4 пункту 1 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в Систему інформаційного повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною).

Отже, 18.10.2021 року приватним виконавцем Телявським А.М. винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій в оспорюваному виконавчому провадженні №66915348 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження", окрім проведення процедури звернення стягнення на майно боржника, що перебуває на примусовій реалізації (організатор торгів ДМ "СЕТАМ").

У той же час суд наголошує, що за положеннями статті 343 ГПК України повноваження суду в разі встановлення обґрунтованості скарги реалізовуються шляхом визнання оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності неправомірними і зобов`язанням державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, положеннями чинного процесуального законодавства не передбачено в межах розгляду скарги забороняти іншим особам вчиняти певні дії, зокрема, виставляти на реалізацію та проводити торги майна боржника.

Окрім того, колегією суддів також враховано, що ухвалою Північного апеляційного господарського суду 08.12.2021 року у справі №910/15043/21 про банкрутство ТОВ "Комплекс Агромарс", в редакції постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.06.2022 року, вжито заходи забезпечення вимог кредиторів боржника відповідно до ст. 40 Кодексу України з процедур банкрутства та, зокрема, зупинено стягнення на підставі виконавчих документів у виконавчому провадженні №66915348 приватного виконавця Телявського А.М.

За вказаних вище обставин у їх сукупності, вимоги скарги про зупинення реалізації майна та зобов`язання ДП "СЕТАМ" зупинити проведення електронних торгів, заборону виставляти на реалізацію та проводити торги рухомим та нерухомим майном боржника належить відхилити.

Щодо перебування боржника в процедурі банкрутства та впливу зазначеного на процедуру виконавчого провадження

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.10.2021 року у справі №910/15043/21 відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "Комплекс Агромарс", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном боржника. Справа перебуває на стадії розпорядження майном боржника.

Відносно боржника діє спеціальний передбачений Кодексом України з процедур банкрутства правовий режим, який в тому числі полягає у збереженні активів боржника задля їх спрямування під час реалізації на погашення конкурсної маси боржника та забезпечення справедливого балансу між інтересами кредиторів і боржника, а також максимального погашення пасиву боржника за рахунок його активів.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Кодексу України з процедур банкрутства під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, здійснення аналізу його фінансового стану, а також визначення наступної процедури (санації чи ліквідації). Про призначення розпорядника майна господарський суд постановляє ухвалу.

Кодексом України з процедур банкрутства визначено, що завданням цих процедур є відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів.

З урахуванням викладеного, процедура розпорядження майном у справі про банкрутство покликана встановити ефективний контроль та управління над майном боржника з метою відновлення його платоспроможності та задоволення вимог кредиторів.

Відтак, виявлені порушення у виконавчому провадженні №67093447 становлять ризик для ефективного збереження майна боржника, його оцінки та подальшого управління ним на стадії розпорядження майном та створює очевидні перешкоди для належного задоволення прав кредиторів за рахунок такого майна на підставі та в порядку, визначеними Кодексом України з процедур банкрутства.

Суд наголошує, що провадження у справах про банкрутство є самостійним видом судового провадження і характеризується особливим процесуальним порядком розгляду справ, специфічністю цілей і завдань, особливим суб`єктним складом, тривалістю судового провадження, що істотно відрізняють це провадження від позовного. З моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника.

На переконання суду, з огляду на положення процесуального закону, у справах позовного провадження господарський суд, здійснюючи правосуддя, зв`язаний принципами диспозитивності та змагальності сторін, водночас у справах про банкрутство поряд з іншими принципами правового регулювання відносин неплатоспроможності суттєве значення має принцип судового контролю у відносинах неплатоспроможності та банкрутства.

Цей принцип полягає, серед іншого, у судовому контролі за дотриманням інтересів кредиторів стосовно збереження об`єктів конкурсної маси та інтересів боржника щодо обґрунтованості грошових претензій кредиторів, а також за збереженням балансу інтересів сторін, у тому числі під час продажу майна банкрута з метою реалізації за найвищу ціну та відповідно до встановленої КУзПБ процедури.

У межах дотримання наведеного принципу з відкриттям провадження у справі про неплатоспроможність боржника, зважаючи на відсутність нормативного врегулювання співвідношення процедур виконавчого провадження та процедур банкрутства, з огляду на мету та цілі КУзПБ, такими, що відповідають положенням чинного законодавства України, можна вважати лише ті дії державного виконавця щодо звернення стягнення на майно боржника, які були дозволені (санкціоновані) судовим рішенням (ухвалою суду) в межах справи про банкрутство.

Тобто, у цій справі правомірними можна вважати ті дії щодо звернення стягнення на майно боржника, які будуть здійснені в межах провадження у справі про банкрутство (аналогічні висновки відображені у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.09.2021 року у справі №905/1923/15, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.12.2022 року у справі №914/2350/18 (914/608/20) та у постанові Верховного Суду від 26.01.2023 року у справі №910/21981/16).

Таким чином, колегія суддів вважає, що розгляд скарги боржника у межах справи про банкрутство на рішення, дії та бездіяльність приватного виконавця Телявського А.М. щодо порушень законодавства, яке регулює порядок здійснення виконавчого провадження, в даному випадку спрямоване на забезпечення інтересів як ТОВ "Комплекс Агромарс", так і його кредиторів.

Місцевий господарський суд, приймаючи оскаржувану ухвалу, наведених вище фактичних обставин справи, які встановлені судом апеляційної інстанції, не врахував, чим допустив неповне дослідження обставин справи та порушення норм матеріального права, що в свою чергу призвело до ухвалення помилкового рішення про відмову у задоволенні скарги на дії приватного виконавця.

В силу положень процесуального законодавства та численної практики Верховного Суду судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Крім того, відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Хаджинастасиу проти Греції", національні суди повинні зазначати з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується їхнє рішення, що, серед іншого дає стороні можливість ефективно скористатися наявним у неї правом на апеляцію; у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти російської федерації" зазначено, що ще одним завданням вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України").

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Трофимчук проти України" зазначив, що, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Враховуючи вищевикладене, судом апеляційної інстанції в повній мірі досліджено та надано оцінку наявним у справі доказам, обставинам справи і доводам скаржника та встановлено неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права під час прийняття оскаржуваної ухвали.

Інші доводи скаржника судом апеляційної інстанції відхиляються як такі, що не впливають на суть прийнятого судового рішення і не потребують детальної відповіді з огляду на прийняте судом рішення у справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

В силу положень ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є нез`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За викладених обставин, повно і всебічно дослідивши обставини справи на підставі наявних у справі доказів, належним чином перевіривши законність вчинення/невчинення виконавцем дій з дослідженням діяльності виконавця на предмет її відповідності положенням законодавства, розглянувши заявлені скаржником підстави неправомірних дій виконавця та виконавши вказівки Верховного Суду, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що доводи скаржника частково знайшли своє підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку, а відтак дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ТОВ "Комплекс Агромарс", скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 08.12.2021 року у справі №910/15043/21 з прийняттям нового рішення про часткове задоволення скарги боржника на рішення/дії/бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Телявського А.М. у зведених виконавчих провадженнях №№66915348, 67046230.

Керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 281-284 ГПК України та Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.12.2021 року у справі №910/15043/21 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" на рішення/дії/бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича у зведених виконавчих провадженнях №№66915348, 67046230 задовольнити частково.

4. Визнати неправомірними дії та бездіяльність приватного виконавця Телявського А.М. щодо:

- права боржника погодити із стягувачем вартість арештованого майна;

- порушення черговості, розміру та обсягу звернення стягнення на майно боржника;

- порушення порядку повідомлення про результати оцінки та виставлення майна на реалізацію.

5. Зобов`язати приватного виконавця Телявського А.М. повернути майно боржнику, що було описане та арештоване за постановами про опис та арешт майна (коштів) боржника в межах виконавчих проваджень №66915348 та №67046230 від 04.10.2021, 06.10.2021 та 08.10.2021, а саме:

1. Племінна птахоферма "Вища Дубечня", загальна площа: 16723,6 кв. м, яка знаходиться за адресою: Київська обл., Вишгородський район, с. Вища Дубечня, вулиця Лебедина, 1;

2. Транспортний засіб: DAF FT CF 85.460 рік випуску: 2016, тип: ВАНТАЖНИЙ, колір БІЛИЙ, номер кузова: НОМЕР_1 , ДНЗ: НОМЕР_2 ;

3. Транспортний засіб: причіп SCHMITZ SKO 24L, рік випуску: 2012, тип: НАПІВПРИЧІП, колір БІЛИЙ, номер кузова: НОМЕР_3 , ДНЗ: НОМЕР_4 ;

4. Транспортний засіб: DAF FT CF 85.460, Рік виробництва: 2013, Колір: БІЛИЙ, VIN: НОМЕР_5 , ДНЗ: НОМЕР_6 ;

5. Транспортний засіб: причіп SCHMITZ SKO 24L, Рік виробництва: 2012, Колір: БІЛИЙ, VIN: НОМЕР_7 , ДНЗ: НОМЕР_8 ;

6. Транспортний засіб: DAF FT CF 85.410, рік виробництва: 2012, Колір: БІЛИЙ, VIN: НОМЕР_9 , ДНЗ: НОМЕР_10 ;

7. Транспортний засіб: причіп SCHMITZ SKO 24L, рік виробництва: 2012, Колір: БІЛИЙ, VIN: НОМЕР_11 , ДНЗ: НОМЕР_12 ;

8. Транспортний засіб: DAF FT CF 85.460, Категорія ТЗ: ВАНТАЖНИЙ, Рік виробництва ТЗ: 2017, Колір ТЗ: БІЛИЙ, VIN: НОМЕР_13 , Номер шасі: НОМЕР_13 , Номерний знак: НОМЕР_14 ;

9. Транспортний засіб: DAF FT CF 85.410, 2012 року випуску, тип транспортного засобу: ВАНТАЖНИЙ, колір БІЛИЙ, VIN (номер кузова): НОМЕР_15 , номер державної реєстрації: НОМЕР_16 ;

10. Транспортний засіб: DAF FT CF 85.410, рік випуску 2012, тип ВАНТАЖНИЙ, колір БІЛИЙ, номер кузова НОМЕР_17 , ДНЗ: НОМЕР_18 ;

11. Транспортний засіб: DAF LF 55.220, 2007 року випуску, тип транспортного засобу: ВАНТАЖНИЙ, колір БІЛИЙ, VIN (номер кузова): НОМЕР_19 , номер державної реєстрації: НОМЕР_20 ;

12. Транспортний засіб: DAF FТХF 105.460Т, 2008 року випуску, тип транспортного засобу: ВАНТАЖНИЙ, колір БІЛИЙ, VIN (номер кузова): НОМЕР_21 , номер державної реєстрації: НОМЕР_22 ;

13. Транспортний засіб: ГАЗ 31023 рік випуску:1998, тип: ЛЕГКОВИЙ, колір БІЛИЙ, номер кузова: НОМЕР_25 , ДНЗ: НОМЕР_26 .

6. В решті вимог скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" на рішення/дії/бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича у зведених виконавчих провадженнях №№66915348, 67046230 відмовити.

7. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

8. Матеріали справи повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови підписано 03.04.2023 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді В.О. Пантелієнко

Б.М. Грек