ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03.04.2023 Справа № 908/88/22

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Сушко Л.М. розглянувши заяву Головного управління ДПС у Харківській області, 61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46

до банкрута Товариства з додатковою відповідальністю Новоіванівський цукровий завод, 69069, м. Запоріжжя, вул. Каховська, 26,

ліквідатор Сиротенко Олександр Олександрович, 04070, м. Київ, Андріївський узвіз, 38, офіс 1

про визнання грошових вимог в розмірі 422 428,27 грн.

УСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 10.02.2022. відкрито провадження у справі №908/88/22 про банкрутство Товариства з додатковою відповідальністю Новоіванівський цукровий завод, 69069, м. Запоріжжя, вул. Каховська, 26, .

Постановою господарського суду Запорізької області від 02.12.2022. Товариство з додатковою відповідальністю Новоіванівський цукровий завод визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Сиротенко Олександра Олександровича.

01.03.2023. до господарського суду надійшла заява Головного управління ДПС у Харківській області з грошовими вимогами до банкрута в загальному розмірі 422 428,27 грн.

Статтею 45 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що до заяви кредитора в обов`язковому порядку додаються докази сплати судового збору.

Пунктом 10 частини 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір передбачено, що розмір ставки судового збору за подання до господарського суду заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення відкриття провадження у справі про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом становить 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України Про державний бюджет України за 2023 рік, з 01 січня 2023 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2684,00 грн.

Cума судового збору за подання до господарського суду заяви про визнання грошових вимог Головного управління ДПС у Харківській області до боржника має складати 2 розміри прожиткового мінімуму, а саме 5368,00 грн.

Заявником Головним управлінням ДПС у Харківській області до заяви з грошовими вимогами до боржника доказів сплати судового збору не додано.

За таких обставин господарський суд прийшов до висновку, що Головним управлінням ДПС у Харківській області була подана до суду заява без додержання вимог, викладених у ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою суду від 02.03.2023. повідомлено заявника Головне управління ДПС у Харківській області, 61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46 про наступні недоліки заяви з вимогами до боржника: не додано доказів сплати судового збору. Встановлено строк усунення недоліків до 13.03.2023.

13.03.2023. від Головного управління ДПС у Харківській області надійшла заява про усунення недоліків у якій зазначено наступне: Через наявність у ТДВ Новоіванівський цукровий завод заборгованості перед бюджетом у сумі 422 728,27 грн., у зв`язку з неплатоспроможністю вказаного боржника, визнання останнього банкрутом та неможливістю примусового стягнення з останнього податкового боргу в адміністративному порядку, в межах компетенції контролюючого органу, використало можливість для стягнення податкової заборгованості у процедурі банкрутства.

Так, 01.03.2023 за вих. № 2851/20-40-13-04-03 ТУ ДПС подало до суду заяву про кредиторські вимоги до боржника ТДВ Новоіванівський цукровий завод у сумі 422 728,27 гривень (основний платіж) для визнання їх ліквідатором та судом, а також включення ДО реєстру вимог кредиторів, а як наслідок Фактично примусового стягнення/погашення заборгованості підприємства ТДВ Новоіванівський цукровий завод перед бюджетом в рамках процедури банкрутства.

Тобто, у даному випадку контролюючий орган фактично вживає заходи щодо стягнення сум податкового боргу у процедурі банкрутства.

У зв`язку з набранням 25.11.2022 чинності Закону України Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законів України щодо приватизації державного і комунального майна, яке перебуває у податковій заставі, та забезпечення адміністрування погашення податкового боргу від 3 листопада 2022 року № 2719-ІХ, яким внесено зміни до частини 1 статті 5 Закону України Про судовий збір, а саме: доповнено пунктом 27 такого змісту: 27) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи - в частині стягнення сум податкового боргу, заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, ГУ ДПС звільнено від сплати судового збору у всіх судових інстанціях/

Враховуючи викладене вище, заявник просить суд врахувати зазначену інформацію та здійснити розгляд заяви про кредиторськи вимоги до боржника у справі №908/88/22 про банкрутство Товариства з додатковою відповідальністю Новоіванівський цукровий завод без сплати судового збору.

Розглянувши заяву про усунення недоліків, суд зазначає наступне: визначення податкового боргу наведено у п.14.1.175 статті 14 Податкового кодексу (ПК) України, відповідно до якого податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Підпунктом 14.1.152 п. 14.1 ст. 14 ПК України встановлено, що погашення податкового боргу - це зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

Порядок погашення податкового боргу і відповідні дії податкового органу визначаються главою 9 ПК України.

Так, відповідно до п. 87.2 ст. 87 ПК України, погашення податкового боргу платника податків здійснюється податковим органом за рахунок будь-якого майна такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до статті 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення. У разі якщо податковий борг виник за операціями, що виконувалися в межах договорів про спільну діяльність, у податкову заставу передається майно платника податків, який згідно з умовами договору був відповідальним за перерахування податків до бюджету та/або майно, яке внесене у спільну діяльність та/або є результатом спільної діяльності платників податків. У разі недостатності майна такого платника податків у податкову заставу передається майно інших учасників договору про спільну діяльність у розмірах, пропорційних їх участі у такій спільній діяльності.

Згідно із п. 89.1 ст. 89 ПК України, право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

За приписами п. 89.2 ст. 89 ПК України, право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

В свою чергу, відповідно до п. 89.3 ст. 89 ПК України, майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.

Порядок продажу майна, що перебуває у податковій заставі, врегульовано положеннями ст. 95 ПК України, відповідно до п. п. 95.1, 95.2, 95.3 якої контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

При цьому, процедура стягнення з платника податків податкового боргу за рахунок грошових коштів у судовому порядку передує виникненню права податкового органу на звернення до суду щодо надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі.

Таким чином, ПК України визначені обов`язкові умови (обставини), наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у податкового органу права на звернення до суду із даним позовом, а саме: наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів); сума заборгованості платника податків на момент звернення податкової служби до суду із позовом про надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна платника має бути узгодженою у встановленому законодавством порядку; відсутність коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків; наявність майна платника податків - боржника у податковій заставі.

Лише сукупність вказаних обставин наділяє податковий орган правом на звернення до суду із позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків.

При зверненні до суду з вимогою про надання дозволу на погашення заборгованості за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, податковий орган повинен обґрунтувати в першу чергу недостатність у такого платника грошових коштів - готівкових чи на рахунках у банку, достатніх для повного погашення його боргу перед бюджетом, а також зазначити, які заходи вжив податковий орган для того, щоб погасити борг платника за рахунок належних йому коштів та чим це підтверджується.

Аналогічний правовий висновок наведений у постанові Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18.11.2021 у справі № 200/8357/19-а.

Саме у процедурі стягнення податкового боргу чи заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Подання заяви конкурсного кредитора з вимогами до боржника в порядку ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, не є тотожним до процедур про стягнення податкового боргу чи заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що обумовлюються Податковим кодексом України.

Ні нормами Податкового кодексу України, ні нормами Кодексу України з процедур банкрутства, а ні Законом України "Про судовий збір" не звільнено заявника (кредитора) від сплати судового збору за подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, а так само і за подання заяви конкурсного кредитора з вимогами до боржника.

За таких обставин сплата судового збору податковим органом у справах про банкрутство здійснюється на загальних підставах у порядку, визначеному пунктом 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір".

Така позиція викладена у Постанові Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.03.2023. по справі №918/1049/22.

З огляду на вищевикладені обставини господарський суд вважає, що відсутні підстави для врахування того, що заявник звільняється від сплати судового збору за подання заяви з грошовими вимогами до боржника.

Згідно ст. 46 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви конкурсного кредитора здійснює перевірку її відповідності вимогам цього Кодексу. У разі якщо заяву конкурсного кредитора подано без дотримання вимог цього Кодексу, господарський суд письмово повідомляє заявника про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов`язаний їх усунути. Якщо конкурсний кредитор усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до суду. В іншому разі господарський суд постановляє ухвалу про повернення заяви.

Таким чином, заява Головного управління ДПС у Харківській області, 61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46 і додані до неї документи підлягають поверненню заявнику.

Пунктом 3 ст. 46 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що повернення заяви з підстав, передбачених цією статтею, не перешкоджає повторному зверненню до суду у цій же справі, якщо порушення усунуто в межах строку, встановленого частиною першою статті 45 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 2, 46 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Головного управління ДПС у Харківській області, 61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46 з грошовими вимогами до боржника у сумі 422 428,27 грн. і додані до неї документи повернути заявнику.

Додаток: на 38 аркушах.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 255, 256 ГПК України.

Ухвала складена та підписана 03.04.2023.

Суддя Л.М. Сушко