ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
13.03.2023 м. Харків Справа № 905/220/23
Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,
В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Овіс трейд» звернулось до Господарського суду Донецької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з МПП «Лілія» 50 959,40 грн, з яких: 35 000 грн основний борг, 15 225 грн - інфляційні збитки, 734,40 грн - 3% річних.
В обґрунтування своєї вимоги заявник посилається на порушення боржником зобов`язань за договором купівлі-продажу товарів №13 від 20.11.2017 в частині оплати товару.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 150 ГПК України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 56 ГПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
У ч. 1 ст. 58, ч. 4 ст. 60 ГПК України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Рішенням Ради адвокатів України №41 від 12.04.2019 затверджено Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, яке встановлює єдині для всіх адвокатів України, адвокатських об`єднань/адвокатських бюро правила виготовлення, оформлення, зберігання, обліку ордерів. Ордер на надання правової допомоги - письмовий документ, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги у випадках і порядку, встановлених Законом України від 05.07.2012 №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та іншими законами України. В Україні встановлюється єдина, обов`язкова для всіх адвокатів, типова форма ордера, яку затверджує Рада адвокатів України (зразок в Додатку 1). Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням. Ордер, встановленої форми, є обов`язковим для прийняття усіма органами, установами, організаціями на підтвердження правомочності адвоката на вчинення дій, передбачених ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта (п.п. 1, 5, 11).
Ордер повинен містити зокрема такі реквізити як:
-назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Під назвою органу розуміється як безпосередньо назва конкретного органу так і назва групи органів визначених п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (наприклад, судові органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, органи досудового слідства, правоохоронні органи тощо) (пп. 12.4 п.12);
-підпис адвоката, який видав ордер, у разі здійснення ним індивідуальної діяльності (у графі «Адвокат») (пп. 12.10 п. 12).
Заява про видачу судового наказу підписана адвокатом Бевзюк О.О. На підтвердження її повноважень надано ордер серії ВІ № 1114747 від 01.03.2023, у графі «Назва органу, в якому надається правова допомога» якого зазначено «у Господарському суді Харківської області, Східному апеляційному господарському суді, Верховному суді», а у графі «Підпис адвоката» відсутній підпис адвоката, який видав ордер.
Отже, ордер серії ВІ № 1114747 від 01.03.2023 не може бути належним доказом на підтвердження повноважень Бевзюк О.О. на підписання від імені заявника та подання до Господарського суду Донецької області заяви про видачу судового наказу.
Також, у п. п. 3, 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України встановлено, що до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, а також інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.
На підтвердження своєї вимоги заявник надав до суду:
- договір купівлі-продажу товарів №13 від 20.11.2017 та додаткову угоду №1 від 01.04.2018 до нього,
- видаткові накладні №2235 від 17.02.2022 на суму 63 400 грн, №2236 від 17.02.2022 на суму 164 000 грн, №2238 від 17.02.2022 на суму 95 100 грн,
- податкові накладні №698 від 17.02.2022, №699 від 17.02.2022, №700 від 17.02.2022,
-акцизні накладні №1921 від 17.02.2022, №1920 від 17.02.2022, №1922 від 17.02.2022,
- виписку по рахунку з 05.01.2021 до 01.03.2023,
- акт звірки взаємних розрахунків за період з 05.01.2021 по 13.02.2023.
З договору купівлі-продажу товару №13 від 20.11.2017, який укладено між ТОВ «Овіс трейд» (продавець) та МПП «Лілія» (покупець) та на який заявник посилається в обґрунтування своєї вимоги, вбачається, що:
- передача кожної партії товару здійснюється лише за умови надходження авансового платежу (передоплати) усієї вартості партії товару на поточний рахунок продавця у визначені договором строки, якщо інше не передбачено у додатках (додаткових угодах) до договору (п. 2.3 договору),
- кількість товару у кожній партії зазначається сторонами у відповідній видатковій накладній або у відповідному акті приймання-передачі товару (п. 2.4 договору),
- факт поставки кожної партії товару в рамках договору може підтверджуватися або актами приймання-передачі, або видатковими накладними на переданий товар, підписаними уповноваженими представниками обох сторін. Датою поставки партії товару вважається дата, що вказана у видатковій накладній або в акті приймання-передачі товару (п. 2.5 договору),
- сторони погоджуються, що видаткова накладна (акт приймання-передачі) на передану партію товару є документом, який засвідчує факт її передачі у власність, а також остаточно узгоджені сторонами назву, кількість, ціну (вартість) партії товару. Кожна видаткова накладна (акт приймання-передачі) на передану партію товару є невід`ємною частиною договору (п. 2.6 договору),
-право власності на товар (партію товару) виникає у покупця з моменту його поставки та оформлення видаткової накладної (акту приймання-передачі) в порядку, передбаченому договором (п. 2.7 договору),
-ціна (вартість) кожної окремої партії товару узгоджується сторонами в такому порядку: продавець, виходячи з попередньої домовленості з покупцем, виставляє йому рахунок, в якому вказуються такі обов`язкові елементи: 1 посилання на дату та номер договору, 2 кількість та ціну товару, 3 місце зберігання, до якого замовив доставку покупець (за наявності), 4 банківські реквізити продавця, 5 термін дії рахунку. Якщо покупець здійснює повну або часткову оплату за рахунком, який був виставлений йому продавцем він таким чином підтверджує власну повну згоду з усіма суттєвими умовами договору, які були наведені у відповідному рахунку (здійснення платежу за рахунком сторони визнають акцептом оферти). Якщо інше не вказано у рахунку продавця він є дійсним до сплати на протязі дня його виставлення (п. 3.2 договору),
-покупець зобов`язаний здійснювати оплату вартості кожної партії товару на умовах 100% авансового платежу не пізніше дня, в якому отримано товар відповідно до видаткової накладної, якщо інше не передбачено у додатках (додаткових угодах) до договору. Невиконання цього обов`язку покупцем надає продавцю право відмовитися від виконання своїх обов`язків за договором повністю або частково (у тому числі відмовитися від передачі у власність товару). Партія товару, що була поставлена продавцем покупцю без часткової або повної передплати, підлягає повній та остаточній оплаті в термін, що не перевищує 2-х банківських днів від дати поставки, вказаній у видатковій накладній (п. 3.4 договору),
-оплата вартості товару здійснюється у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок продавця. Розрахунки за товар здійснюються в грошовій одиниці України гривні. Покупець зобов`язаний здійснити оплату кожної замовленої партії товару на підставі рахунку, виставленого продавцем протягом дня його виставлення (п. 3.6 договору),
-якщо постачання окремої партії товару здійснюється за домовленістю сторін без попередньої оплати покупцем грошових коштів за товар підписання покупцем видаткової накладної (акту приймання передачі) також підтверджує його власну повну згоду з усіма суттєвими умовами договору, які були наведені у відповідній видатковій накладній (акті приймання передачі), тобто також визнаються сторонами акцептом оферти продавця (п. 3.8 договору).
Між тим, до суду не подано підписані уповноваженими представниками обох сторін видаткові накладні (акти приймання-передачі), які засвідчують факт передачі боржнику товару (нафтопродукти, масла (мастила) та автохімію), а також остаточно узгоджені сторонами назву, кількість, ціну (вартість) товару за договором купівлі-продажу товару №13 від 20.11.2017.
Видаткові накладні №2235 від 17.02.2022 на суму 63 400 грн, №2236 від 17.02.2022 на суму 164 000 грн, №2238 від 17.02.2022 на суму 95 100 грн, як і акт звірки взаєморозрахунків за період з 05.01.2021 13.02.2023 (які підписані одноособово заявником), містять посилання на інший договір № 913 від 05.01.2022, тобто не стосуються відносин сторін за договором купівлі-продажу товару №13 від 20.11.2017.
Дві податкові накладні №699 від 17.02.2022, №700 від 17.02.2022 та акцизні накладні №1921 від 17.02.2022, №1920 від 17.02.2022, №1922 від 17.02.2022 (які не є первинними документами та самостійними доказами поставки товару) складені у зв`язку із здійсненням господарських операцій щодо поставок товару за зазначеними вище видатковими накладними №2235 від 17.02.2022 на суму 63 400 грн, №2236 від 17.02.2022 на суму 164 000 грн, №2238 від 17.02.2022 на суму 95 100 грн, тобто також не стосуються відносин сторін за договором купівлі-продажу товару №13 від 20.11.2017.
Третя податкова накладна №698 від 17.02.2022 складена у зв`язку із здійсненням певної господарської операції на суму 62 156 грн з урахуванням ПДВ, яку неможливо ідентифікувати та про яку у заяві про видачу судового наказу взагалі відсутні посилання.
Виписка по рахунку з 05.01.2021 до 01.03.2023, яка також подана до суду, не підтверджує здійснення боржником оплат саме за договором купівлі-продажу товару №13 від 20.11.2017, оскільки у графі «призначення платежу» містяться посилання на певні рахунки без зазначення договору. При цьому такі рахунки (які за змістом п. 3.2 договору мають містити обов`язкові елементи: дату та номер договору, кількість та ціну товару, місце зберігання, до якого замовив доставку покупець (за наявності), банківські реквізити продавця, термін дії рахунку) до суду не подано.
Отже, з огляду на не подання до суду доказів, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (щодо поставки боржнику товару за договором купівлі-продажу товару №13 від 20.11.2017 та наявності у нього боргу з оплати такого товару у розмірі 35 000 грн), із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою ним подано заяву про видачу судового наказу.
Суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу (п. п. 1, 8 ч.1 ст. 152 ГПК України).
За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову ТОВ «Овіс трейд» у видачі судового наказу про стягнення з МПП «Лілія» як основного боргу за договором купівлі-продажу №13 від 20.11.2017 у розмірі 35 000 грн, так і інфляційних втрат у розмірі 15 225 грн та 3% річних у розмірі 734,40 грн, які є похідними вимогами, на підставі п. п. 1, 8 ч.1 ст. 152 ГПК України.
Суд звертає увагу заявника на те, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 ГПК України).
Керуючись ст. ст. 152, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -
Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Овіс трейд» у видачі судового наказу про стягнення з Малого приватного підприємства «Лілія» 50 959,40 грн, з яких: 35 000 грн основний борг, 15 225 грн - інфляційні збитки, 734,40 грн - 3% річних,
Ухвала набирає законної сили 13.03.2023 та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені гл. 1 розд. IV Господарського процесуального кодексу України.
Повна ухвала складена 13.03.2023.

Суддя Л.В. Ніколаєва