ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2023 р. м. Київ Справа № 911/1625/22

Господарський суд Київської області у складі судді Мальованої Л.Я. за участю секретаря судового засідання Суткової Д.С. розглянувши справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська енергетична будівельна компанія", м. Київ

до Публічного акціонерного товариства "Центренерго", Київська обл., смт. Козин

про стягнення 4 427 280 грн. 00 коп.

Представники сторін:

позивача Брежницька О.С.;

відповідача Гаврись Я.Б.

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 4 427 280 грн. 00 коп., з яких: 3 743 588 грн. 00 коп. основного боргу, 284 307 грн. 56 коп. пені, 39 999 грн. 98 коп. 3% річних, 359 384 грн. 46 коп. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином грошові зобов`язання по договору про закупівлю (поставку) товарів № 121/57 від 14.12.2021 року.

28.10.2022 р. відповідачем поданий відзив на позов, в якому заперечує проти позовних вимог в повному обсязі, просить суд відмовити в позові, оскільки відповідно до п. 10.1. Договору, сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання Договору та виникли поза волею сторін (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна тощо). Також відповідач наголошує на тому, що перебуває у дуже скрутному фінансовому становищі, спричиненому військовими діями та нестабільною ситуацією на ринках електричної енергії.

16.11.2022 р. позивачем подана заява про збільшення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача 4 693 749 грн. 61 коп., з яких: 3 743 588 грн. 00 коп. основного боргу, 416 922 грн. 88 коп. пені, 61 846 грн. 13 коп. 3 % річних, 471 392 грн. 60 коп. інфляційних втрат, яка прийнята судом до розгляду згідно ухвали суду від 14.12.2022 р.

Також позивачем надана відповідь на відзив, в якому заперечує проти доводів відповідача, оскільки воєнний стан не звільняє сторін від виконання своїх обов`язків по договору. Відповідачем не було надано жодного доказу, що доводить причинно-наслідковий зв`язок між обставиною/подією та неможливістю виконання своїх зобов`язань по оплаті за договором. Також відповідач всупереч вимог п. 10.2. та п. 10.3. Договору взагалі не повідомляв будь-яким способом позивача про виникнення форс-мажорних обставин.

17.01.2023 р. відповідачем подано клопотання в якому просить суд зменшити штрафні санкції на 99 %, оскільки оплата штрафних санкцій в повному розмірі призведе до зменшення можливості ПАТ «Центренерго» забезпечувати енергетичну безпеку України, спрямовувати кошти на відновлення критичної інфраструктури, зокрема блоків та трансформаторів на електростанціях, виплату заробітних плат працівникам.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, просив суд в позові відмовити.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

14.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Київська енергетична будівельна компанія" (Постачальник) та Публічним акціонерним товариством "Центренерго" (Покупець) було укладено договір про закупівлю (поставку) товарів № 121/57, відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується поставити Покупцю товари (продукцію) згідно умов договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію, що поставляється відповідно до умов Договору.

Відповідно до п. 1.3. Договору найменування (номенклатура, асортимент), ціна, кількість, строки (графік) поставки та інші характеристики продукції зазначені в Додатках до Договору.

Згідно Додатку № 1 до Договору, Постачальник протягом 30 днів з моменту отримання письмової заявки Покупця, з можливістю дострокової поставки, здійснює поставку на умовах DDP (Трипільська ТЕС) відповідно до Правил «Інкотермс 2010» за реквізитами вантажоотримувача: Трипільська ТЕС ПАТ «Центренерго» 08720, м. Українка, Обухівського р-ну, Київської обл., у кількості трьох штук Продукції, а саме: 31730000-2 Електротехнічного обладнання (Ввід трансформаторний 330 кв), загальною вартістю 3 993 588 грн.

Умови розрахунків передбачені п. 3 Додатку № 1 до Договору, де зазначено: протягом 120 календарних днів після підписання Акту приймання-передачі продукції.

На виконання умов договору позивач 24.12.2021 р. поставив відповідачу товар на загальну суму 3 993 588 грн. 00 коп., що підтверджується актом приймання-передачі продукції від 30.12.2021 р., видатковою накладною № КЕ-0000055 від 24.12.2021 р., за який відповідач розрахувався частково, в сумі 250 000 грн. 00 коп.

01.08.2022 року позивач звернувся до відповідача з претензією № К/22-458, у якій повідомив, що борг перед Постачальником за поставлений товар складає 3 743 588 грн. 00 коп. та вимогою вжити заходів по погашенню заборгованості.

Дана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 3 743 588 грн. 00 коп. є обґрунтованими, а тому підлягають судом задоволенню.

Крім суми основного боргу позивач просить суд стягнути з відповідача 61 846 грн. 13 коп. 3 % річних та 471 392 грн. 60 коп. інфляційних втрат.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Враховуючи, що відповідач прострочив виконання зобов`язання з оплати поставленого товару, з нього на користь позивача на підставі ст. 625 ЦК України підлягає стягненню 61 846 грн. 13 коп. 3% річних та 471 392 грн. 60 коп. інфляційних втрат, які нараховані позивачем відповідно до вимог закону та умов договору.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача 416 922 грн. 88 коп. пені.

Статтею 230 ГК України визначено, що порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Відповідно до п. 9.6. Договору у випадку несвоєчасної оплати продукції Покупець сплачує Постачальникові неустойку у вигляді пені в розмірі однієї облікової ставки Національного банку України від ціни неоплаченої продукції.

Відповідно до ч. 4 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Враховуючи скрутне фінансове становище відповідача, суд вважає за доцільне зменшити розмір пені до 100 000 грн.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача суму витрат з надання правничої допомоги.

15.07.2022 року між позивачем (Клієнт) та Брежницькою Оксаною Сергіївною (Адвокат) був укладений договір про надання професійних послуг № 1, відповідно до п. 1.1 якого адвокат зобов`язується надати Клієнту професійні юридичні послуги (далі - Послуги), які визначені в п. 1.2. цього Договору, а Клієнт зобов`язується прийняти надані Послуги та оплатити їх своєчасно і в повному обсязі згідно з умовами цього Договору.

Згідно п. 1.2. Договору адвокат надає Клієнту Послуги, які Клієнт може періодично замовляти в письмовій чи усній формі, включно з, але не обмежуючись наступним:

- усні та письмові консультації та висновки з питань українського законодавства, включно з податковим, корпоративним, фінансовим, страховим, трудовим, антимонопольним, конкурентним та договірним законодавством, а також законодавством про цінні папери та право інтелектуальної власності;

- підготовка та аналіз юридичних документів, включно з контрактами, положеннями, угодами, заявами, процесуальними документами та іншими необхідними документами;

- представництво інтересів і захист прав Клієнта в усіх судах загальної юрисдикції та інших державних органах як в Україні, так і за її межами, в арбітражних судах, а також у переговорах з юридичними, фізичними особами та фізичними особами-підприємцями;

- забезпечення захисту прав, свобод і законних інтересів Клієнта у будь-якому статусі: підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого; потерпілого: особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні; особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію); особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;

- здійснення інших дій, необхідних або належних у зв`язку з вищезазначеними положеннями або запитаних Клієнтом.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ст. 26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За змістом ст. 126 ГПК України можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні п. 1 ст. 1 та ч. 1 ст. 6 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Витрати сторін, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених ст. 129 ГПК України.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Як вбачається із п. 5.1. Додаткової угоди № 4 від 25.10.2022 р. винагорода Адвокату за Послуги складається з професійної винагороди. Сторони домовились, що вартість послуг, передбачених п. 2 та п. 3 цієї Додаткової угоди складає 19 500 грн. 00 коп.

З огляду на вищевикладені обставини, суд вважає заявлену суму витрат на послуги адвоката в розмірі 19 500 грн. 00 коп. обґрунтованою та правомірною.

У зв`язку тим, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, що призвело до необхідності позивачу звертатися з позовом до суду та здійснювати додаткові витрати на сплату судового збору, суд, відповідно до свого права, передбаченого ч. 9 ст. 129 ГПК України, покладає на відповідача відшкодування позивачу судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13 73-92, 129, 238-240 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Центренерго» (08711, Київська обл., Обухівський р-н, смт. Козин, вул. Рудиківська, 49, код 22927045) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська енергетична будівельна компанія» (01013, м. Київ, вул. Промислова, 4-а, код 32878418) 3 743 588 (три мільйони сімсот сорок три тисячі п`ятсот вісімдесят вісім) грн. 00 коп. боргу, 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп. пені, 61 846 (шістдесят одну тисячу вісімсот сорок шість) грн. 13 коп. 3 % річних, 471 392 (чотириста сімдесят одну тисячу триста дев`яності дві) грн. 60 коп. інфляційних втрат, 19 500 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот) грн. витрат на професійну правничу допомогу, 65 652 (шістдесят п`ять тисяч шістсот п`ятдесят дві) грн. 43 коп. судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 30.03.2023 року.

Суддя Л.Я. Мальована