УХВАЛА

27 березня 2023 року

м. Київ

cправа № 903/734/21

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Булгакової І. В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Волиньгаз" (далі - АТ "Волиньгаз")

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.01.2023

за позовом акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до АТ "Волиньгаз"

про стягнення 3 513 543,63 грн,

ВСТАНОВИВ:

АТ "Волиньгаз" 08.03.2023 (згідно з поштовою відміткою на конверті) подало до Касаційного господарського суду касаційну скаргу на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.01.2023 зі справи № 903/734/21.

Перевіривши матеріали поданої касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що остання підлягає залишенню без руху, виходячи з такого.

Відповідно до частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України, Кодекс) підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках :1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Приписами пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено, підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Зміст касаційної скарги свідчить, що скаржник оскаржує постанову суду апеляційної інстанції від 30.01.2023 з підстав з порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права у випадку передбаченому пунктами 1, 2 та 3 частини другої статті 287 ГПК України, а саме:

- судом апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови не було враховано преюдиційність висновків Верховного Суду, викладених в ухвалі від 08.06.2021 у справі №903/904/19 про закриття касаційного провадження щодо відмови у стягненні заборгованості за добові небаланси згідно з цим же договором, неприведеним у відповідність до вимог Типового договору;

- необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 15.07.2022 у справі № 921/184/21, від 30.08.2022 № 918/772/21 та від 02.08.2022 у справі №922/3303/21, що передбачено пунктом 2 частини другої статті 287 ГПК України.

- неправильне застосування, зокрема, статті 32 Закону України "Про Ринок природного газу", статей 6,11, 628, 901 Цивільного кодексу України, п. 11 постанови НКРЕКП від 27.12.2017 №1437 "Про затвердження змін до деяких постанов НКРПКП щодо впровадження добового балансування на ринку природного газу та процедур розробки, подання і Затвердження Плану розвитку газотранспортної системи на наступні 10 років", пункту 1 глави 3 розділу І, пункту 8 глави 1 розділу ХІ, пункту 3 глави 1 розділу ІХ, пункту 1 та 2 глави 2 розділу ІХ Кодексу ГТС за умови відсутності у договорі транспортування природного газу, затвердженого змінами постановою НКРЕКП від 22.04.2019 №580, умов порядку отримання доступу до потужності, замовлення потужності, визначення вартості та порядок розрахунку договірної потужності та чи призводить це до стягнення заборгованості з Оператора ГРМ за умови непередбаченої договором формули розрахунку заборгованості при відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування вказаних норм у подібних правовідносинах.

Однак Суд звертає увагу скаржника, що з огляду на зміст наведених вимог процесуального закону при касаційному оскарженні судових рішень з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 287 цього Кодексу, скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права (пункт, частина, стаття) судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного саме у постанові Верховного Суду.

Натомість скаржник, посилаючись на неврахування висновків Верховного Суду як на підставу касаційного оскарження судового рішення, зазначає ухвалу від 08.06.2021 у справі № 903/904/19 про закриття касаційного провадження, тоді як пунктом 1 згаданої норми перебачено, що такий висновок має буде викладений саме в постанові Верховного Суду.

При цьому зазначення у касаційній скарзі про неврахування висновків Верховного Суду під час ухвалення оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції як підставу касаційного оскарження судового рішення скаржником наведено також без посилання на конкретні норми права (пункт, частина, стаття) щодо застосування яких, на думку скаржника, такий висновок не був врахований судом апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення, що також не може бути належним обґрунтуванням наведеної підстави касаційного оскарження у розумінні частини другої статті 287 ГПК України.

Крім того, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду. Тобто, для цілей зазначеної статті висновок про застосування норми права: повинен бути викладений у постанові Верховного Суду, а також цей висновок повинен бути застосований апеляційним судом при прийнятті оскаржуваного судового рішення; скаржник має обґрунтувати необхідність відступлення від такого правового висновку.

Однак зазначення скаржником цієї підстави касаційного оскарження судових рішень зводиться лише до незгоди із застосуванням апеляційним господарським судом норм матеріального права та наданням судом оцінки, зокрема, обставинам щодо не підписання актів наданих послуг, проте касаційна скарга не містить належного обґрунтування необхідності відступлення саме від висновків, викладених у наведених постановах Верховного Суду, як і не зазначено формулювання застосованого судом апеляційної інстанції висновку щодо застосування якої саме норми права (пункт частина стаття), з яким не погоджується скаржник, а також не зазначено змістовного обґрунтування мотивів такого відступлення, у зв`язку з чим скарга не відповідає вимогам пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України.

Водночас Суд зауважує, що у тексті оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції не міститься посилання на зазначені скаржником у касаційній скарзі постанови Верховного Суду від 15.07.2022 у справі № 921/184/21 та від 30.08.2022 у справі № 918/772/21 взагалі, у зв`язку з чим посилання скаржника на згадану підставу касаційного оскарження в цій частині також є необґрунтованим.

З огляду на викладене, Суд доходить висновку, що касаційна скарга оформлена з порушенням вимог статті 290 ГПК України, оскільки не містить чіткого обґрунтування підстав, на яких подається касаційна скарга .

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Отже, суд касаційної інстанції зазначає, що АТ "Волиньгаз" необхідно усунути недоліки касаційної скарги, а саме:

- уточнити підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України та зазначити саме постанову Верховного Суду, в якій викладено висновок щодо застосування норми права (зазначити пункт, частину, статтю), який (висновок), на думку скаржника, не був врахований судом апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення;

а також обґрунтувати належним чином наведену скаржником підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 2 частини другої статті 287 цього Кодексу, із формулюванням застосованого судом апеляційної інстанції самого висновку Верховного Суду, викладеного у постанові, щодо застосування норми права (вказати чітко пункт, частину, статтю), з яким (висновком) не погоджується скаржник, а також належним чином обґрунтувати мотиви та необхідність відступлення саме від висновку Верховного Суду щодо застосування такої норми.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що неусунення названих недоліків протягом установленого строку матиме наслідком повернення касаційної скарги відповідно до частини четвертої статті 174 ГПК України.

З урахуванням наведеного касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Волиньгаз" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.01.2023 зі справи № 903/734/21 залишити без руху.

2. Надати акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Волиньгаз" строк для усунення недоліків касаційної скарги, який становить не більше 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху. Повідомити скаржника про можливість подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду документи про усунення недоліків через систему "Електронний суд" або поштою за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

3. Роз`яснити акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Волиньгаз", що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду І. Булгакова