ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2023 р. м. Рівне Справа № 918/1072/22

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В., при секретарі судового засідання Мельник В.Я. розглянувши у загальному позовному провадженні матеріали справи

за позовом Об`єднання співвласників Багатоквартирного будинку "Дім-Богоявленська №14" (33022, м. Рівне, вул. Богоявленська, 14, код ЄДРПОУ 44327755)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Чистота та порядок" (33005, м. Рівне, вул. Боярка, 40А, код ЄДРПОУ 40427376)

про зобов`язання вчинити дії

В судовому засіданні приймали участь:

від позивача:не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Об`єднання співвласників Багатоквартирного будинку "Дім-Богоявленська №14" звернулося в Господарський суд Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ""Управляюча компанія "Чистота та порядок" в якому просить зобов`язати ТОВ «Управляюча компанія «Чистота і порядок» (Код ) передати ОСББ «Дім-Богоявленська №14» (Код ) наступні документи:

- щодо технічного стану об`єкта, у тому числі: план земельної ділянки з усіма будинками та спорудами, що на ній розташовані, виготовлений відповідно до вимог Інструкції з топографічного знімання у масштабах 1:5000, 1:2000, 1:1000 та 1:500 (ГКНТА-2.04-02-98), затвердженої наказом Головного управління геодезії, картографії та кадастру при Кабінеті Міністрів України від 09.04.1998 N 56, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 23.06.1998 за N 393/2833 та рішенням про відведення земельної ділянки під забудову; технічні паспорти на житловий будинок та паспорт земельної ділянки; проектно-кошторисну документацію та виконавчі креслення на кожний будинок та споруду об`єкта' щодо підключення об`єкту до мереж централізованого постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо та електропостачання, централізованого опалення тощо; акт технічного стану об`єкта на момент приймання-передачі; схеми внутрішньобудинкових мереж централізованого постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізованого опалення тощо; виконавчі креслення контурів заземлення (для споруд, які мають заземлення); кошториси, описи робіт з поточного та капітального ремонту: акти технічного огляду; журнали заявок мешканців об`єкта; протоколи виміру опору ізоляції електромереж; протоколи огляду системи вентиляції;

- щодо бухгалтерського обліку та передбаченої законодавством звітності за об`єктом: правовідносин попереднього балансоутримувача чи особи, що здійснювала управління будинком, з юридичними або фізичними особами у сфері надання та оплати житлово- комунальних послуг, найму, оренди та користування приміщеннями об`єкта; планових заходів за попередній та на поточний роки, необхідних для утримання об`єкта відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил та для збереження належного технічного стану будівельних елементів, конструкцій та мереж об`єкта; передати всі наявні копії ключів від усіх службових, допоміжних, технічних і т.д. приміщень будинку.

Даний позов обгрунтовує наступним. 01 квітня 2020 року між співвласниками будинку, який знаходиться за адресою: Богоявленська, буд.14, м. Рівне та ТОВ «Управляюча компанія «Чистота і порядок» було укладено Типовий договір №144 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. 20 травня 2021 року відбулися установчі збори об`єднання співвласників багатоквартирного будинку за адресою: м. Рівне, вул. Богоявленська, 14, на яких було прийнято рішення про створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дім- Богоявленська №14» (далі - ОСББ «Дім-Богоявленська №14») та реєстрацію його Статуту, що було висвітлено в Протоколі №1 від 20 травня 2021 року, відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

14 червня 2021 року ОСББ «Дім-Богоявленська №14» було зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та присвоєно код ЄДРПОУ - 44327755, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №38 від 15 червня 2021 року, керівник ОСББ «Дім- Богоявленська №14» - Оліфер Сергій Анатолійович.

17 червня 2021 року відбулися загальні збори ОСББ «Дім-Богоявленська №14», на яких було прийнято рішення про розірвання Типового договору №144 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 01 квітня 2020 року, що було висвітлено в Протоколі №2 від 17 червня 2021 року.

30 червня 2021 року було повідомлено ТОВ «Управляюча компанія «Чистота і порядок» про те, що співвласниками багатоквартирного будинку №14 по вул. Богоявленська в м. Рівне було прийнято рішення про зміну форми управління будинком та створено ОСББ «Дім-Богоявленська №14», що підтверджується повідомлення вх.№209 від 30 червня 2021 року.

Також, було зазначено, що з 01 вересня 2021 року ОСББ «Дім-Богоявленська №14» буде самостійно обслуговувати даний будинок, тому необхідно передати усю технічну документацію щодо будинку.

Згодом, на дане повідомлення було надано відповідь №544 від 06 серпня 2021 року, де було зазначено, що нібито 02 серпня 2021 року до Відповідача звернулися мешканці будинку №14 по вул. Богоявленська в м. Рівне, із заявою з проханням не розривати Типовий договір №144 та не передавати будинок в управління ОСББ. Проте, до відповіді не було долучено жодної заяви мешканців, яка б підтверджувала дані твердження.

03 листопада 2021 року ОСББ «Дім-Богоявленська №14» було підготовлено лист- претензію до ТОВ «Управляюча компанія «Чистота і порядок» з аналогічною вимогою.

На даний лист-претензію Відповідачем було надано відповідь №731/2 від 07 листопада 2021 року.

19 жовтня 2022 року засобами поштового зв`язку на адресу Відповідача було надіслано претензію, де зазначено усі обставини та норми права згадані вище, крім того наявна вимога передати технічну документацію на будинок №14.

Як вбачається з трекінгу поштових відправлень, 20 жовтня 2022 року ТОВ «Управляюча компанія «Чистота і порядок» було отримано даний лист. Однак, вказаний лист ОСББ «Дім-Богоявленська №14» був залишений ТОВ «Управляюча компанія «Чистота і порядок» без відповіді та без задоволення.

ТОВ «Управляюча компанія «Чистота і порядок» так і не було розірвано Типовий договір №144 та не передано технічну документацію на будинок №14 по вул. Богоявленська в м, Рівне.

Позивач вважає, що утримання будинку та відмова у передачі Відповідачем технічної та іншої передбаченої законодавством документації на спірні будинки Позивачу є порушенням чинного законодавства.

Ухвалою суду від 19 грудня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено розгляд справи у підготовчому засіданні.

14.02.2023 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду від Відповідача надійшов відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечує. При цьому зазначає наступне. 17 червня 2021 року відбулися загальні збори ОСББ "Дім-Богоявленська №14", на яких було прийнято рішення про розірвання Типового договору №144 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 01 квітня 2020 року, що було висвітлено в Протоколі №2 від 17 червня 2021 року. Відповідач зазначає, що у вказаному протоколі відсутня інформація про те, що співвласниками багатоквартирного будинку за адресою місто Рівне, вулиця Богоявленяська, 14 було прийнято рішення розірвати Договір, не зафіксовано також вказаним протоколом і рішення співвласників про зміну форми управління будинком або про обрання іншого управителя, рішення "перейти на самообслуговування та управління в ОСББ «Дім-Богоявленська №14»" не відповідає приписам ні Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" ні Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".

Відповідач зазначає, що ОСББ "Дім-Богоявленська №14" не може бути управителем, так як відповідно до статті 1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Відповідач вважає, що рішення співвласників багатоквартирного будинку про передачу функції з управління багатоквартирним будинком для ОСББ яке такі власники самі ж створили є таким, що прийняте всупереч чинному законодавству України.

Те що Відповідач є управителем Будинку свідчать також заяви мешканців Будинку, копії яких приєднані до позову.

Однак враховуючи звернення Позивача із листами з вимогою передати технічну документацію Відповідач, керуючись частиною третьою статті 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" скликав збори співвласників Будинку, які, відповідно до частини другої вказаної статті прийняли рішення про продовження дії Договору, про що повідомили Відповідача відповідною заявою, копія і якої додається до відзиву.

22.02.2023 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду від Позивача надійшла відповідь на відзив, в якій заперечення відповідача вважає безпідставними та необгрунтованими, позовні вимоги підтримує повністю.

Ухвалою суду від 07.03.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання 28.03.2023 року не з`явились представники позивача та відповідача. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності повноважного представника. Від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду на іншу дату, у зв`язку із зайнятістю представника в іншому судовому процесі.

Відповідно до ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до п.2 ч. 3 ст.202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки. Представник відповідача повторно не з`явився в судове засідання.

Крім того, суд зазначає, що з повістки-повідомлення від 07.03.2023 року у справі №460/24957/22, яка додана відповідачем до клопотання, не вбачається, що саме його представник буде брати участь у цьому засіданні.

Відтак причини неявки у судове засідання представника відповідача, які наведені останнім, не є поважними.

За вказаних обставин суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представників сторін.

Крім того, суд зазначає, що 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Президентом України підписаний Указ № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який підтримано Верховною Радою. Воєнний стан в Україні введено з 5:30 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 2212-IX від 21.04.2022 року Верховна Рада України затвердила Указ Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 2738-IX від 16.11.2022 року Верховна Рада України затвердила Указ Президента України від 07 листопада 2022 року №341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 2263-IX від 22.05.2022 року Верховна Рада України затвердила Указ Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №8419 від 07.02.2023 року Верховна Рада України затвердила Указ Президента України від 06 лютого 2023 року №58/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Статтею 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" встановлено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

За приписами ст. 10 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" встановлено, що у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.

При цьому, статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами У країни може бути, змінено територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місце знаходження судів.

Отже, навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану конституційні права на судовий захист не можуть бути обмежені.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками судового процесу, з`ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідивши докази у справі, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому господарський суд керувався наступним.

01 квітня 2020 року між співвласниками будинку, який знаходиться за адресою: Богоявленська, буд.14, м. Рівне та Товариством з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Чистота і порядок» було укладено Типовий договір №144 (далі Договір) про надання послуги з управління багатоквартирним будинком.

В пункті 33 Типового договору зазначено, що якщо протягом строку дії цього договору співвласники приймають рішення про зміну форми управління будинком або про обрання іншого управителя, цей договір достроково припиняється через два місяці з дати отримання управителем повідомлення від співвласників (уповноваженої ними особи) про таке рішення.

Пунктом 35 Типового договору передбачено, що у разі припинення дії договору не пізніше дня, що настає за днем припинення дії договору, управитель передає новому управителю багатоквартирного будинку чи особі, уповноваженій співвласниками або об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку: наявну технічну документацію на такий будинок; інформацію про виконані роботи з технічного обслуговування і ремонту конструктивних елементів багатоквартирного будинку та інженерних систем за строк дії договору, але не більше трьох останніх років; інформацію про виникнення аварійних ситуацій і технічних несправностей у розрізі конструктивних елементів та інженерних систем за строк дії договору, але не більше трьох останніх років; дані бухгалтерського обліку доходів та витрат на утримання багатоквартирного будинку за строк дії договору, але не більше трьох останніх років; майно, передане управителю будинку за рішенням співвласників.

20 травня 2021 року відбулися установчі збори об`єднання співвласників багатоквартирного будинку за адресою м. Рівне, вул. Богоявленська, 14, на яких було прийнято рішення про створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дім-Богоявленська №14» (далі ОСББ «Дім-Богоявленська №14») та реєстрацію його Статуту, що було висвітлено в Протоколі №1 від 20 травня 2021 року, відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

14 червня 2021 року ОСББ «Дім-Богоявленська №14» було зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та присвоєно , що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №38 від 15 червня 2021 року.

17 червня 2021 року відбулися загальні збори ОСББ «Дім-Богоявленська №14», на яких було прийнято рішення про розірвання Типового договору №144 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 01 квітня 2020 року, що було висвітлено в Протоколі №2 від 17 червня 2021 року.

30 червня 2021 року було повідомлено ТОВ «Управляюча компанія «Чистота і порядок» про те, що співвласниками багатоквартирного будинку №14 по вул. Богоявленська в м. Рівне було прийнято рішення про зміну форми управління будинком та створено ОСББ «Дім-Богоявленська №14», що підтверджується повідомлення вх.№209 від 30 червня 2021 року.

Також, було зазначено, що з 01 вересня 2021 року ОСББ «Дім-Богоявленська №14» буде самостійно обслуговувати даний будинок, тому необхідно передати усю технічну документацію щодо будинку.

Згодом, на дане повідомлення було надано відповідь №544 від 06 серпня 2021 року, де зазначається, що 02 серпня 2021 року до Відповідача звернулися мешканці будинку №14 по вул. Богоявленська в м. Рівне, із заявою з проханням не розривати Типовий договір №144 та не передавати будинок в управління ОСББ.

03 листопада 2021 року ОСББ «Дім-Богоявленська №14» було підготовлено лист-претензію до ТОВ «Управляюча компанія «Чистота і порядок» з аналогічною вимогою.

На даний лист-претензію Відповідачем було надано відповідь №731/2 від 07 листопада 2021 року.

19 жовтня 2022 року засобами поштового зв`язку на адресу Відповідача було надіслано претензію, де зазначено усі обставини та норми права згадані вище, крім того наявна вимога передати технічну документацію на будинок №14.

Як вбачається з трекінгу поштових відправлень, 20 жовтня 2022 року ТОВ «Управляюча компанія «Чистота і порядок» було отримано даний лист.

Однак, вказаний лист ОСББ «Дім-Богоявленська №14» був залишений ТОВ «Управляюча компанія «Чистота і порядок» без відповіді та без задоволення.

ТОВ «Управляюча компанія «Чистота і порядок» так і не було розірвано Типовий договір №144 та не передано технічну документацію на будинок №14 по вул. Богоявленська в м. Рівне.

Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Пунктом 8 ч.1 ст.1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що управління багатоквартирним будинком - вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку.

За приписами ч.6 ст.5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» у разі зміни форми управління багатоквартирним будинком особа, яка здійснювала управління, повинна передати наявну в неї технічну та іншу передбачену законодавством документацію на будинок особі, визначеній співвласниками такого будинку.

У разі зміни управителя попередній управитель повинен передати наявну в нього технічну та іншу передбачену законодавством документацію на будинок новому управителю.

Частиною 1 ст.9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками.

Статтею 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» зазначено, що співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків.

За приписами абзацу 2 частини 5 статті 13 вказаного Закону у випадку призначення управителя на конкурсних засадах виконавчим органом місцевої ради, на території якої розташований багатоквартирний будинок договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком строком на один рік від імені співвласників підписує уповноважена особа виконавчого органу відповідної місцевої ради, за рішенням якого призначено управителя.

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.07.2019 у справі №910/6167/18 викладено правову позицію: передбачений частиною вісімнадцятою статті 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" обов`язок попереднього балансоутримувача будинку з передачі документації на будинок об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку виникає у нього з дня державної реєстрації об`єднання та не залежить від прийняття об`єднанням рішення про передачу йому функцій з управління будинком та про прийняття будинку на баланс, оскільки будь-яких інших умов, крім державної реєстрації об`єднання, для передачі документації від попереднього балансоутримувача Законом не визначено.

При цьому обставини фактичної наявності або відсутності такої документації у відповідача не мають істотного значення для вирішення даної категорії спорів, оскільки відповідно до частини 5 статті 5 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" така документація повинна була бути передана замовником будівництва або попереднім власником будинку відповідачу, а у випадку відсутності документації на багатоквартирний будинок він відповідно до вимог частини 19 статті 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" зобов`язаний відновити її за власний рахунок. Вказаний правовий висновок підтримано в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.11.2019 у справі №917/1208/18, від 11.06.2019 у справі №921/753/16-г/11, від 16.01.2020 у справі №910/3215/19, від 29.01.2020 у справі №910/5065/19, від 04.11.2020 у справі №916/1094/19, від 25.11.2020 у справі №916/3000/19, від 20.04.2021 у справі №910/16107/19, від 21.04.2021 у справі №904/1653/20.

Таким чином, у даних правовідносинах, у зв`язку зі зміною форми управління багатоквартирним будинком, шляхом створення в ньому об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, як юридичної особи, створеної власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна, обов`язок особи, яка здійснювала управління багатоквартирним будинком до створення об`єднання, передати йому технічну документацію на будинок виникає саме в силу спеціального закону - частини вісімнадцятої статті 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" та при відсутності будь-яких інших умов, крім державної реєстрації об`єднання.

Судом встановлено та матеріалами справи стверджено, що на виконання рішення Виконавчого комітету Рівненської міської ради були укладені договори про надання послуг з управління багатоквартирними будинками, які зазначалися вище по тексту, зазначені договори були укладені у відповідності до процедури визначеної чинним законодавством, на момент розгляду справи ніким не оспорені та не скасовані.

Постановою Кабінету Міністрів України від 5 вересня 2018 р. № 712 затверджено типовий договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, в пункті 33 якого також зазначено, що якщо протягом строку дії цього договору співвласники приймають рішення про зміну форми управління будинком або про обрання іншого управителя, цей договір достроково припиняється через два місяці з дати отримання управителем повідомлення від співвласників (уповноваженої ними особи) про таке рішення.

З зазначеного вбачається, що договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком може бути достроково розірвано тільки при умові прийняття співвласниками рішення щодо зміни форми управління будинком або про обрання іншого управителя.

Відповідно до пункту 33 Договорів, приписів статті 651 Цивільного кодексу України статті 11 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", Постанови Кабінету Міністрів України від 05 вересня 2018 р. № 712 право достроково розірвати Договори мають лише співвласники багатоквартирних будинків попередивши про це управителя, призначеного на конкурсних засадах, не пізніш як за два місяці до дня розірвання договору.

З вказаного вище законодавства вбачається, що під час дії договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від імені співвласників уповноваженою особою виконавчого органу відповідної місцевої ради з управителем, який призначається на конкурсних засадах, такий договір може бути достроково розірвано лише на підставі рішення співвласників про обрання іншого управителя ніж того який був призначений на конкурсних засадах. При цьому співвласники такого будинку зобов`язані попередити про таке рішення управителя, який був призначений на конкурсних засадах не пізніш як за два місяці до дня розірвання договору.

З огляду на вищенаведене, договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком укладений 01 квітня 2020 року між співвласниками будинку №14 по вул. Богоявленська в м. Рівне та ТОВ "Управляюча Компанія "Чистота і Порядок" втратив чинність та є розірваним, оскільки співвласники вказаного будинку на загальних зборах прийняли рішення про розірвання договору із Відповідачем та письмово попередили про це управителя ТОВ "Управляюча Компанія "Чистота і Порядок", призначеного на конкурсних засадах, не пізніш як за два місяці до дня розірвання договору.

Відтак, враховуючи створення співвласниками багатоквартирного будинку №14 по вул. Богоявленська в м. Рівне об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дім Богоявленська №14»; державної реєстрації даного ОСББ, а також обізнаність Відповідача про створення ОСББ та вимоги передати технічну документацію на будинок; невиконання Відповідачем цієї вимог, з урахуванням правового висновку об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеного в постанові від 05.07.2019 у справі N 910/6167/18, суд констатує, що у Позивача виникло право витребувати у попереднього управителя будинком, яким є Відповідач, документацію на підставі частин 18, 19 статті 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", а у Відповідача виник обов`язок передати документацію на будинок.

Заперечення відповідача, наведені у відзиві спростовуються всім вищенаведеним, і, відповідно є безпідставними та необгрунтованими.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

За приписами ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 126 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Отже, відшкодування судових витрат здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, та надання цією стороною необхідних доказів або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Така заява про відшкодування (компенсацію, стягнення, розподіл) судових витрат, про намір подати докази на підтвердження витрат після ухвалення рішення в будь-якому випадку має бути подана (зроблена) до закінчення судових дебатів у справі.

При цьому перевірка поданих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом лише у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.01.2019 р. у справі №927/26/18).

Відповідно до п.9 ч.3 ст.162 ГПК України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

За змістом частин 1, 3 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Судом встановлено, що у позовній заяві позивачем подано орієнтовний розрахунок судових витрат, а саме: судові витрати по справі складають судовий збір та витрати на правову допомогу, що орієнтовно становить 8 000 грн 00 коп.

02 вересня 2022 року між АБ «САВОНІК та Партнери» та ОСББ «Дім-Богоявленська №14» було підписано договір про надання правової допомоги відповідно до умов якого, Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати Клієнту правову допомогу щодо правового досудового та судового супроводу справи за позовом ОСББ «Дім-Богоявленська №14» до ТОВ «Управляюча компанія «Чистота і порядок» про зобов`язання вчинити певні дії.

Пунктом 3.1 даного Договору визначено, що за надання правової допомоги гонорар складає 8 000 грн.

Поряд з цим, при поданні позовної заяви по даній справі було зазначено, що орієнтовний розмір витрат на професійну правову допомогу становить 8000 (вісім тисяч) грн.

Відповідно до Розрахунку витрат, пов`язаних з правовою допомогою стороні, загальна сума витрат на професійну правову допомогу становить 8000 (вісім тисяч) грн.

17 жовтня 2022 року ОСББ «Дім-Богоявленська №14» було сплачено аванс за правові послуги згідно Договору про надання правової допомоги від 02 вересня 2022 року, що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 17 жовтня 2022 року.

21 березня 2023 року ОСББ «Дім-Богоявленська №14» було сплачено кошти за правові послуги згідно Договору про надання правової допомоги від 02 вересня 2022 року, що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 21 березня 2023 року.

27 березня 2023 року між сторонами даного Договору було підписано Акт приймання-передачі наданих послуг, пов`язаних з наданням правової допомоги стороні, відповідно до якого було вказано, що послуги, передбачені Договором про надання правової допомоги від 02 вересня 2023 року надані АБ «САВОНІК та Партнери» у встановлений термін, у повному обсязі та із дотриманням інших умов згаданого вище Договору.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За умовами п. 3 ч. 1 , ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема: судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Статтею 123 ГПК України визначено види судових витрат. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Судом встановлено, що позовна заява містить попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат позивача, де зазначено, що орієнтовний розмір понесених судових витрат на правничу допомогу адвоката складає 8 000 грн 00 коп.

Частинами 1-3 ст. 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 126 ГПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статтею 123 ГПК України визначено види судових витрат.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п.9 ч.3 ст.162 ГПК України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У положеннях ГПК України закріплено вимогу до кожної із сторін процесу подавати до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи (стаття 124 ГПК). Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є обов`язковою складовою позовної заяви, оскільки з огляду на положення ч.ч. 5-7 ст. 129 ГПК попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат враховується судом під час вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Суд зазначає, що подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує дотримання принципу змагальності, сприяє обізнаності іншої сторони про приблизну суму судових витрат, яка може бути покладена на неї за результатами розгляду справи, надає можливість іншій стороні підготуватися до спростування чи доведення неспівмірності судових витрат, остаточний розмір яких, проте, може визначатись та доводитись в процесі розгляду справи та не відповідати розміру, вказаному у попередньому розрахунку.

Судом встановлено, що позовна заява містить попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат позивача, де зазначено, що такий розрахунок складається із суми сплаченого судового збору та витрат на професійну правничу допомогу адвоката у орієнтовному розмірі 8 000 грн 00 коп.

У заяві про стягнення витрат на правничу допомогу представник позивача не збільшив суму витрат, яку вказував як орієнтовну та заявив до стягнення з відповідача судові витрати на професійну (правничу) допомогу адвоката у розмірі 8 000 грн 00 коп.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно зі ст. 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини "Гурепка проти України № 2" наголошено, що принцип рівності сторін - один зі складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, за змістом якого кожна сторона повинна мати розумну можливість обстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її у суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Згідно з ст. 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд встановив, що витрати, які поніс позивач, сплативши за Договором про надання правничої допомоги є витратами на професійну правничу допомогу відповідно до ст. ст. 123, 126, 129 ГПК України, при цьому згідно з ст. ст. 126, 129 ГПК України - стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує за рахунок іншої сторони витрати на професійну правничу допомогу.

Процесуальним законом від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права, а достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, навіть без обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії (правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 16.05.2019 р. у справі №823/2638/18 та від 09.07.2019 р. у справі №923/726/18).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях у справах "Двойних проти України", "Гімайдуліна і інших проти України", "East/West Alliance Limited" проти України", "Баришевський проти України" зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України) (наведене узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.10.2020 року у справі № 911/735/19).

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених судових вимог.

Відтак суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги.

У відповідності до пункту 4 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Поняття і види доказів викладені у статті 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання(ст. 79 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищезазначене та те, що Позивач довів належними та допустимими доказами факт невиконання Відповідачем вимог Законів України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" та "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" щодо передання технічної та іншої передбаченої законодавством документації на будинок, а Відповідач вказаного не спростував, то, відповідно, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Статтею 240 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Відповідно до цієї ж статті датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відтак датою ухвалення даного рішення є дата складення його повного тексту.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236-241, Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВІРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Чистота та порядок" (33005, м. Рівне, вул. Боярка, 40А, код ЄДРПОУ 40427376) передати Об`єднанню співвласників Багатоквартирного будинку "Дім-Богоявленська №14" (33022, м. Рівне, вул. Богоявленська, 14, код ЄДРПОУ 44327755) наступні документи:

- щодо технічного стану об`єкта, у тому числі: план земельної ділянки з усіма будинками та спорудами, що на ній розташовані, виготовлений відповідно до вимог Інструкції з топографічного знімання у масштабах 1:5000, 1:2000, 1:1000 та 1:500 (ГКНТА-2.04-02-98), затвердженої наказом Головного управління геодезії, картографії та кадастру при Кабінеті Міністрів України від 09.04.1998 N 56, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 23.06.1998 за N 393/2833 та рішенням про відведення земельної ділянки під забудову; технічні паспорти на житловий будинок та паспорт земельної ділянки; проектно-кошторисну документацію та виконавчі креслення на кожний будинок та споруду об`єкта' щодо підключення об`єкту до мереж централізованого постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо та електропостачання, централізованого опалення тощо; акт технічного стану об`єкта на момент приймання-передачі; схеми внутрішньобудинкових мереж централізованого постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізованого опалення тощо; виконавчі креслення контурів заземлення (для споруд, які мають заземлення); кошториси, описи робіт з поточного та капітального ремонту: акти технічного огляду; журнали заявок мешканців об`єкта; протоколи виміру опору ізоляції електромереж; протоколи огляду системи вентиляції;

- щодо бухгалтерського обліку та передбаченої законодавством звітності за об`єктом: правовідносин попереднього балансоутримувача чи особи, що здійснювала управління будинком, з юридичними або фізичними особами у сфері надання та оплати житлово- комунальних послуг, найму, оренди та користування приміщеннями об`єкта; планових заходів за попередній та на поточний роки, необхідних для утримання об`єкта відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил та для збереження належного технічного стану будівельних елементів, конструкцій та мереж об`єкта; передати всі наявні копії ключів від усіх службових, допоміжних, технічних і т.д. приміщень будинку.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Чистота та порядок" (33005, м. Рівне, вул. Боярка, 40А, ) на користь Об`єднання співвласників Багатоквартирного будинку "Дім-Богоявленська №14" (33022, м. Рівне, вул. Богоявленська, 14, код ЄДРПОУ 44327755) 2481 грн. 00 коп. судового збору та 8000 грн.00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Марач В.В.