ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2023 року м.Дніпро справа № 904/1976/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Кощеєва І.М., Антоніка С.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2022 (суддя Фещенко Ю.В., повне рішення складено 29.08.2022) у справі №904/1976/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Чернігів", м. Чернігів

до Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі", м. Дніпро

про стягнення заборгованості в сумі 3 987 грн 76 коп.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Чернігів" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" на свою користь 3% річних в сумі 641,71 грн, інфляційних втрат в сумі 3 346,05 грн (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 12.08.2022).

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії від 28.12.2018, що полягає у неповерненні суми попередньої оплати, на яку в подальшому відповідачем послуги з розподілу електричної енергії надані не були.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2022 у справі №904/1976/22 позов задоволено частково; стягнуто з Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Чернігів" 3 346 грн 05 коп. інфляційних втрат, 560 грн 22 коп. 3% річних та 2 430 грн 30 коп. частини витрат по сплаті судового збору; в іншій частині позову відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване обгрунтованістю та правомірністю заявлених позовних вимог у задоволеній судом частині щодо стягнення інфляційних втрат за період травень 2022 року та 3% річних за період з 12.05.2022 по 05.07.2022.

Не погодившись з зазначеним рішенням, Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2022 у справі №904/1976/22 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

- судом першої інстанції не були досліджені правові підстави вимог позивача про повернення сплаченого за договором авансу і, як наслідок, правові підстави для стягнення 3% річних та інфляційних втрат;

- умовами договору не передбачено обов`язку Оператора системи розподілу здійснювати дострокове повернення суми надміру сплачених коштів (авансу) в період дії договору;

- обов`язок щодо повернення грошових коштів, отриманих як передоплата, не можна розцінювати як грошове зобов`язання в розумінні ст. 625 Цивільного кодексу України;

- судом першої інстанції не досліджено того, що договір не припинив свою дію, тому факт припинення позивачу надання послуг з розподілу електричної енергії з лютого 2022 року не свідчить про настання обов`язку повернення коштів по договору;

- на момент звернення з позовом до суду у позивача були відсутні правові підстави для дострокового та примусового стягнення з відповідача суми переплати в розмірі 123 927,96 грн;

- відповідач добровільно повернув позивачу суму переплати, що виключає нарахування та стягнення 3 % річних та інфляційних втрат.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.09.2022 року для розгляду апеляційної скарги визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя Орєшкіна Е.В., судді: Чус О.В., Кощеєв І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.09.2022 зазначеною колегією суддів витребувано з Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи №904/1976/22; вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, відкладено до надходження справи до суду.

28.09.2022 справа №904/1976/22 надійшла до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.10.2022 зазначеною колегією суддів відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2022 у справі №904/1976/22; визначено здійснювати розгляд апеляційної скарги в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

22.11.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Чернігів" до Центрального апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2022 у справі №904/1976/22 без змін.

Поданий відзив на апеляційну скаргу обгрунтований наступним:

- відповідачем підтверджені підстави повернення коштів у сумі 123 927,96 грн за зверненням позивача;

- з 01.02.2022 на час розгляду апеляційної скарги відповідачем не надаються послуги з розподілу електричної енергії;

- у листі №14412/1001 від 04.05.2022 відповідач не заперечував проти факту неповернення попередньої оплати за послуги з розподілу електричної енергії в сумі 123 927,96 грн;

- судом першої інстанції правомірно стягнуті 3% річних та інфляційні втрати.

31.03.2023 у зв`язку з відпусткою судді Чус О.В. по справі здійснений повторний автоматизований перерозподіл, за результатами якого її передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Орєшкної Е.В., суддів Кощеєва І.М., Антоніка С.Г.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що 28.12.2018 між Акціонерним товариством «ДТЕК Дніпровські електромережі» (Оператор системи розподілу) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Чернігів" (постачальник) укладений договір електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах публічного договору, розміщеного на сайті оператора системи розподілу Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» (надалі договір).

Відповідно до п. 2.1 договору Оператор системи надає послуги з розподілу/ передачі електричної енергії за сукупністю споживачів, які входять до групи постачальника згідно з реєстром за ЕІС кодами споживачів та їх точками вимірювання. Реєстр ведеться Оператором системи розподілу в електронному вигляді. Оператор системи розподілу забезпечує надання послуг з розподілу в обсязі, необхідному та достатньому для виконання постачальником функцій відповідного суб`єкта ринку електричної енергії та надання інших послуг, зокрема з відключення та підключення споживачів.

Постачальник здійснює придбання та оплату послуг з розподілу електричної енергії згідно з умовами глави 3 цього договору за сукупністю споживачів постачальника, які згідно з умовами договорів про постачання електричної енергії (комерційних пропозицій постачальника) здійснюють оплату послуг з розподілу електричної енергії у складі вартості (ціни) електричної енергії постачальника, та інших послуг Оператора системи розподілу згідно з порядком розрахунків, який є додатком №2 до цього договору.

Згідно п. 5.6 додатку №2 до договору постачальник до 25 числа місяця (включно), що передує розрахунковому періоду, здійснює попередню оплату вартості послуг з розподілу електричної енергії у розмірі 100% обсягу електроенергії, що підлягає розподілу, розрахованого у відповідності до п. 5.1 цього додатку, на поточний рахунок Оператора системи розподілу. Датою здійснення оплати за виставленими Оператором системи розподілу постачальнику платіжними документами є дата, на яку оплачена сума коштів зараховується на поточний рахунок Оператора системи розподілу.

Остаточна вартість послуг з розподілу визначається Оператором системи розподілу на підставі місячних обсягів надання послуги з розподілу постачальнику за класами напруги на відповідними тарифами (п.5.7 додатку №2 до договору).

Сума, яка була сплачена постачальником понад повну поточну оплату вартості розподілу електричної енергії за розрахунковий місяць, зараховується Оператором системи розподілу як погашення заборгованості за послугу з розподілу електричної енергії з найдавнішим терміном її виникнення, з урахуванням ПДВ. У випадку відсутності простроченої заборгованості сума, яка була сплачена постачальником в розрахунковому місяці понад повну поточну оплату вартості послуги з розподілу електричної енергії за розрахунковий період, зараховується Оператором системи розподілу як авансовий платіж на наступний розрахунковий період (п. 7 додатку №2 до договору).

Відповідно до платіжного доручення №10028 від 24.12.2021 позивачем було у повному обсязі оплачено рахунок № 54 від 21.12.2021 на суму 179 456 грн 10 коп., який було виставлено відповідачем на оплату авансового платежу за січень 2022 року.

При цьому у січні 2022 року відповідачем фактично було надано послуг з розподілу електричної енергії на суму 80 551 грн 93 коп., що підтверджується актом надання послуги з розподілу електричної енергії №51 від 31.01.2022.

За рахунок раніше здійсненої переплати та з урахуванням переплати за січень 2022 року станом на 31.01.2022 переплата позивача складала 123 927 грн 96 коп., що відображено у рахунку № 51 від 31.01.2022.

Листом за вих.№ 05.3/1103 від 23.02.2022 з посиланням на відсутність споживачів з 01.02.2022, які сплачують за послуги з розподілу електричної енергії відповідача через позивача, Товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Чернігів" просило відповідача повернути надлишково сплачені кошти в сумі 123 927 грн 96 коп. на його поточний рахунок.

Відповідач листом № 14412/1001 від 04.05.2022 надав відмову з посиланням на неможливість повернення коштів до припинення дії обставин непереборної сили, а саме: запровадження воєнного стану.

Враховуючи допущене відповідачем прострочення повернення суми попередньої оплати та на підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач звернувся з даним позовом до суду про стягнення попередньої оплати в сумі 123 927,96 грн, інфляційних втрат за травень 2022 в сумі 3 346 грн. 05 коп., а також 3% річних за період прострочення з 04.05.2022 по 05.07.2022 в сумі 641 грн. 71 коп.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач визнав та у добровільному порядку погасив суму основного боргу в розмірі 123 927 грн 96 коп., на підтвердження чого надав платіжне доручення № (#10) від 03.08.2022 на суму 123 927 грн. 96 коп. з призначенням платежу: "Повернення переплати за розподіл електричної енергії ТОВ «Енера Чернігів», о/р 92, згідно звернення".

Враховуючи викладене, позивачем 16.08.2022 була подана заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій він просив стягнути з відповідача на свою користь 3 346 грн 05 коп. інфляційних втрат, 641 грн 71 коп. 3% річних.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

З характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, вбачається, що вони є відносинами з надання послуг.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч.1 ст. 901 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України передбачено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок з доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки в договорі не було встановлено строку повернення попередньої оплати, то у даному випадку підлягають застосуванню положення частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України.

З огляду на недоведеність позивачем дати отримання відповідачем листа вих. № 05.3/1103 від 23.02.2022, який є вимогою в розумінні частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України, а також факт наявності в матеріалах справи відповіді на вказаний лист, яка датована 04.05.2022, суд першої інстанції дійшов до висновку, що відлік строку для повернення попередньої оплати в сумі 123 927 грн. 96 коп. слід розпочинати з 04.05.2022 та граничним строком для повернення грошових коштів в сумі 123 927 грн. 96 коп. є 11.05.2022.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

При цьому, з метою захисту законних прав та інтересів фізичних та юридичних осіб при укладанні різноманітних правочинів та договорів законодавство передбачає ряд способів, які сприяють виконанню зобов`язань - способи або види забезпечення виконання зобов`язань.

Правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов`язань передбачені, зокрема, приписами статей 549 - 552, 611, 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на викладене позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат на за період: травень 2022 року в сумі 3 346,05 грн задоволені судом в повному обсязі, 3% річних за період з 12.05.2022 по 05.07.2022 частково на суму 560,22 грн (з урахуванням дати виникнення заборгованості).

Доводи відповідача щодо неможливості виконання зобов`язання з повернення авансу з причин виникнення форс мажорних обставин не прийняті судом першої інстанції до уваги з огляду на недоведеність належними та допустимими доказами існування форс мажорних обставин у взаємовідносинах із позивачем по договору про надання послуг з розподілу електричної енергії від 28.12.2018, наявності причинно-наслідкового зв`язку між введенням 24.02.2022 в Україні воєнного стану та неможливістю виконання відповідачем своїх зобов`язань за вказаним договором.

Апеляційний господарський суд погоджується з висновками суду першої інстанції.

Доводи апелянта, що повернення суми попередньої оплати є поверненням суми авансу, а не грошовим зобов`язанням, є помилковими.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 918/631/19 викладено висновок, відповідно до якого виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (висновок про застосування норм права, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 910/12382/17) (п. 68 постанови).

За змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 Цивільного кодексу України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 11.04.2018 у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18) та від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18) (п. 73 постанови).

Таким чином правовідношення, в якому у сторони виникло зобов`язання повернути іншій стороні суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) є грошовим зобов`язанням, а тому відповідно на нього можуть нараховуватися інфляційні втрати та 3 % річних на підставі частини другої статті 625 цього Кодексу.

Позивачем зазначено, що з 01.02.2022 по день вирішення спору судом першої інстанції відповідачем послуги по договору не надаються (відповідачем цих доводів не спростовано), тому є безпідставними посилання відповідача на п. 7 додатку №2 до договору щодо відсутності підстав для повернення авансу.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд вважає рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2022 у справі №904/1976/22 таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області у даній справі відсутні.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору у справі покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282 - 284, 287-289 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2022 у справі №904/1976/22 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2022 у справі №904/1976/22 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покласти на апелянта - Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право, порядок та строк касаційного оскарження визначені ст. ст. 287 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя С.Г. Антонік

Суддя І.М. Кощеєв