УХВАЛА

м. Київ

03.04.2023Справа № 910/4755/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" до Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації про відшкодування 71 457 614,36 грн.

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, відповідачем за яким визначено іноземну державну - Російську Федерацію в особі Міністерства юстиції Російської Федерації.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається Законом.

Відповідно до ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

За змістом ч. 3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції. Аналогічна норма міститься в ч. 1 ст. 20 ГПК України.

Спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, якщо він: не підвідомчий господарському суду, тобто предмет спору не охоплюється статтею 20 ГПК України; за предметною ознакою підвідомчий господарському суду, але одна зі сторін не може бути учасником господарського процесу.

Сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу (ч. 1 ст. 45 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Таким чином, положення ГПК України не передбачають участі держави, у т.ч. іноземної, в якості сторони судового процесу в порядку господарського судочинства.

Цивільний процесуальний кодекс України (далі - ЦПК України) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (стаття 1 ЦПК України).

За ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Порядок розгляду справ за участю іноземних осіб загальними судами визначено в розділі XI ЦПК України.

У відповідності до ст. 496 ЦПК України іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації (далі - іноземні особи) мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

З викладеного вбачається, що іноземна держава може бути стороною судового процесу в порядку цивільного судочинства.

Оскільки подана позовна заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, у відкритті провадження у справі відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 175, 232-235 ГПК України

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" до Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації відмовити.

Роз`яснити позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції місцевого загального суду за правилами цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в порядку розділу IV ГПК України.

Суддя С.О. Чебикіна