ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"21" березня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/3559/22
Господарський суд Одеської області у складі судді Гута С.Ф.,

при секретарі судового засідання Борисовій Н.В.,

розглядаючи справу № 916/3559/22

за позовом: Керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України

до відповідачів: Державного підприємства Міністерства оборони України ПІВДЕНЬВІЙСЬКБУД, Товариства з обмеженою відповідальністю БАСКО та Приватного підприємства АТЛАНТ

про визнання договору недійсним та витребування майна,

за участю представників учасників справи:

від прокуратури: Богатир В.К.,

від позивача: Дубчак Д.В.,

від відповідача 1: не з`явився,

від відповідача 2: Срібна Я.І.,

від відповідача 3: Сабліна Ю.С.

Встановив:

21.12.2022 р. від Керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону (далі Прокурор) в інтересах держави в особі Міністерства оборони України (далі Міністерство, Позивач) до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява до Державного підприємства Міністерства оборони України ПІВДЕНЬВІЙСЬКБУД (далі ДП МОУ ПІВДЕНЬВІЙСЬКБУД, Відповідач 1), Товариства з обмеженою відповідальністю БАСКО (далі ТОВ БАСКО, Відповідач 2) та Приватного підприємства АТЛАНТ (далі ПП АТЛАНТ, Відповідач 3), в якій просить:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових будівель складу прирейкового загальною площею 1150,3 кв.м., а саме будівлі контори літ. А, КПП літ. А1, склади літ. Б, В, Д, вагову літ. Б1, будівлі складу № 2 літ. Д1, рампи літ. І (В1), під`їзного шляху II, огорожі 1-9, мостіння IIІ-ІV, які розташовані на земельній ділянці площею 11214 кв.м., за адресою: м. Одеса, вул. Промислова, буд. 37/2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 7920683), укладений 24.11.2004 р. між Державним підприємством Міністерства оборони України ПІВДЕНЬВІЙСЬКБУД та Товариством з обмеженою відповідальністю БАСКО;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу 736/1000 частки нежитлових будівель складу прирейкового загальною площею 846,2 кв.м., а саме: літ. В приміщення складу 1,2,3,4; навіса літ. В, рампи, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Промислова, буд. 37/2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101), укладений 10.11.2008 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю БАСКО та засновником Приватного підприємства АТЛАНТ ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , громадянка Російської Федерації, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 );

- скасувати рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Одеської області Стукаленко Лариси Савеліївни про державну реєстрацію права власності від 24.11.2004 за № 4138 з одночасним припиненням 264/1000 частки права власності Товариства з обмеженою відповідальністю БАСКО на нежитлові будівлі складу прирейкового площею 304,1 кв.м., розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Промислова, буд. 37/2;

- скасувати рішення державного реєстратора Одеської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку Укрпошта Самодурової Наталії Валеріївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 32369091 від 15.11.2016 р. з одночасним припиненням 736/1000 частки права власності Приватного підприємства АТЛАНТ на нежитлові будівлі складу прирейкового площею 846,2 кв.м., розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Промислова, буд. 37/2;

- витребувати з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю БАСКО та Приватного підприємства АТЛАНТ на користь держави в особі Міністерства оборони України нежитлові будівлі складу прирейкового, а саме будівлю контори літ. А, КПП літ. А1, склади літ. Б, В, Д, вагову літ. Б 1, будівлю складу № 2 літ. Д1, рампу літ. І (В1), під`їзний шлях II, огорожу 1-9, мостіння ІІІ-ІV, загальною площею 1150,3 кв.м., розташовані на земельній ділянці площею 11214 кв.м. за адресою м. Одеса, вул. Промислова, буд. 37/2 (реєстраційні номери майна: 101 та 7920683) шляхом повернення за актами приймання-передачі вказаного майна Міністерству оборони України.

Обґрунтовуючи звернення з позовом до господарського суду Керівник Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону посилається на те, що станом на дату укладання оспорюваного договору купівлі-продажу дозвіл Міністерства оборони України на відчуження майна державних підприємств скасовано, відтак укладений договір купівлі-продажу суперечить приписам законодавства України, а відчужене на підставі договору майно має бути витребувано з чужого незаконного володіння із скасуванням відповідних рішень про державу реєстрацію прав та їх обтяжень.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2022 р. позовній заяві Керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 916/3559/22 та визначено суддю Господарського суду Одеської області Гута С.Ф. для розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.12.2022 р. прийнято позовну заяву Керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/3559/22, ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 24.01.2023 р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.01.2023 р. відкладено підготовче засідання на 14.02.2023 р.

14.02.2023 р. ТОВ БАСКО представлено до господарського суду клопотання про залишення позовної заяви без руху. Обґрунтовуючи наявність підстав для залишення позовної заяви без руху Відповідач 2 посилається серед іншого на те, що позовна заява містить 4 вимоги немайнового та 1 вимогу майнового (про витребування майна з чужого незаконного володіння) характеру, у той же час Відповідач 2 не погоджується із способом визначення Прокурором розміру судового збору за позовну вимогу майнового характеру.

Відповідач 2 посилається на те, що для розрахунку суми судового збору за позовну вимогу майнового характеру Прокурор використав зазначену в укладеному 24.11.2004 р. договору купівлі-продажу вартість майна 697808,40 грн, у той же час відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 10 розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п`ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру, а відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вирішуючи питання про грошові стягнення у справах за позовами про захист права приватної власності на майно, суди мають виходити з того, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору, проте Прокурором не погоджено з учасниками справи вартості спірного майна, а використана для розрахунку суми судового збору за позовну вимогу майнового характеру вартість майна не відповідає ринковій вартості майна станом на час розгляду спору.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.02.2023 р. продовжено строк підготовчого провадження у справі № 916/3559/22 на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 07.03.2023 р.

07.03.2023 р. Прокурором представлено заперечення на клопотання про залишення позовної заяви без руху, в якому наводить власні міркування стосовно викладеного у клопотанні ТОВ БАСКО, в яких серед іншого посилається на висновок Верховного Суду, викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.12.2022 р. у справі № 918/569/20.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.03.2023 р. відкладено підготовче засідання на 21.03.2023 р., у зв`язку із тим, що в ході судового засідання системою цивільної оборони у місті Одесі та Одеській області оголошено повітряну тривогу.

Присутніми в судовому засіданні 21.03.2023 р. представниками учасників справи висловлено свої позиції. ДП МОУ ПІВДЕНЬВІЙСЬКБУД про судове засідання повідомлялось в установленому законодавством порядку, участь представника в судовому засіданні не забезпечило. Крім того, 14.02.2023 р. ДП МОУ ПІВДЕНЬВІЙСЬКБУД звернулось до господарського суду із клопотанням про розгляд справи без участі представника.

Розглянувши матеріали справи, та заслухавши пояснення представників учасників справи, господарський суд дійшов наступних висновків.

Прокурором оскаржується укладений 24.11.2004 р. між Міністерство (Продавець) в особі керівника ДП МОУ ПІВДЕНЬВІЙСЬКБУД, який діє за Статутом та Дозвілом від 23.11.2004 р. № 10/2400, виданого на підставі Довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевчук З.М. 17.08.2004 р. за реєстр № 2369, та ТОВ БАСКО (Покупець) договір купівлі-продажу (Договір), за умовами пункту 1 якого Продавець продав, а Покупець купив належне Державі нерухоме майно нежилі будівлі складу, розташовані по вул. Промисловій, буд. 37/2, в м. Одесі. Нерухоме майно, що відчужується належать Державі на підставі Свідоцтва про право власності на нежилі будівлі ділянки малої механізації, видане Виконавчим комітетом Одеської міської ради 10.01.2003 р. за № 023519, зареєстрованого Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості 24.01.2003 р. в реєстр. кн. за № 23 неж, на стор. за № 13 за реєстраційним № 2984, які складаються в цілому: з будівлі контори літ. А, КПП літ. А1, склади літ. Б, В, Д, вагову літ. Б1, будівлі складу № 2 літ. Д1, рампи літ. І (В1), під`їзного шляху II, огорожі 1-9, мостіння IIІ-ІV, загальною площею 1150,3 кв.м., розташованих на земельній ділянці площею 11214 кв.м., відображених у витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого Комунальним підприємством «ОДЕСЬКЕ МІСЬКЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ ТА РЕЄСТРАЦІЇ ОБ`ЄКТІВ НЕРУХОМОСТІ» 15.10.2004 р. за № 5079251.

Продаж вищевказаних нежилих будівель вчиняється за 697808,40 грн, в т.ч. ПДВ 116301,4 грн, які Покупець зобов`язується перерахувати на рахунок Продавця № НОМЕР_2 в АКБ «ІМЕКСБАНК» в м. Одесі до 31.12.2004 р. (пункт 2 Договору).

Відповідно до відомостей, викладених у витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого Комунальним підприємством «ОДЕСЬКЕ МІСЬКЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ ТА РЕЄСТРАЦІЇ ОБ`ЄКТІВ НЕРУХОМОСТІ» 15.10.2004 р. за № 5079251 вартість відчужуваного майна становить 87209 грн.

Відповідно до звіту про оцінку нерухомого майна, зробленого Оціночною фірмою «ІНЮГ-ЕКСПЕРТИЗА» 11.10.2004 р., вартість майна, що відчужується складає 697808,40 грн, в т.ч. ПДВ 116301,40 грн (пункт 3 Договору).

Договір підписано представниками сторін, скріплено печатками контрагентів, посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Стукаленко Л.С. та зареєстровано в реєстрі за № 4138.

Пред`являючи позовну заяву Прокурором сплачено до Державного бюджету України 20391,13 грн судового збору відповідно до платіжного доручення від 14.12.2022 р. № 1362 (внутрішній номер 244916365), що підтверджується випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Із сплачених 20391,13 грн судового збору, Прокурором зазначено, що 9924,00 грн сплачено за 4 вимоги немайнового характеру (2481,00 грн * 4 = 9924,00 грн) та 10467,13 грн за 1 вимогу майнового характеру (697808,40 грн * 1,5% = 10467,13 грн).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 163 ГПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 7 Закону України ,,Про Державний бюджет України на 2022 рік …прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2022 року складає 2481,00 грн…

Підпунктом 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України „Про судовий збір визначено ставки судового збору у такому розмірі за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2019 р. у справі № 907/9/17, а саме пунктів 8.9-8.12 статті 162 та 163 чинної редакції ГПК України також містять положення, за яким у позовній заяві має зазначатися ціна позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються або оспорюються. Ціна позову визначається, зокрема, у позовах про стягнення грошових коштів сумою, яка стягується, або сумою, яка оспорюється за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безакцептному (безспірному) порядку.

За пунктом 3 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

За статтею 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців; у позовах про строкові платежі і видачі - сукупністю всіх платежів або видач, але не більше ніж за три роки; у позовах про безстрокові або довічні платежі і видачі - сукупністю платежів або видач за три роки; у позовах про зменшення або збільшення платежів або видач - сумою, на яку зменшуються або збільшуються платежі чи видачі, але не більше ніж за один рік; у позовах про припинення платежів або видач - сукупністю платежів або видач, що залишилися, але не більше ніж за один рік; у позовах про розірвання договору найму (оренди) або договору найму (оренди) житла - сукупністю платежів за користування майном або житлом протягом строку, що залишається до кінця дії договору, але не більше ніж за три роки; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Таким чином, наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову.

Під час розгляду цієї справи між сторонами після відкриття провадження у справі виник спір з приводу дійсної вартості спірного майна, з якого справляється судовий збір при зверненні до суду з позовною вимогою майнового характеру.

Заперечуючи щодо доводів ТОВ БАСКО Прокурор посилається на висновок Верховного Суду викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.12.2022 р. у справі № 918/569/20, відповідно до якого сума судового збору за звернення із вимогою майнового характеру (про визнання права власності на майно або його витребування) вираховується шляхом множення 1,5% на вартість майно, що відчужено.

Як зазначено, відповідно до звіту про оцінку нерухомого майна, зробленого Оціночною фірмою «ІНЮГ-ЕКСПЕРТИЗА» 11.10.2004 р., вартість майна, що відчужується складає 697808,40 грн (пункт 3 оспорюваного договору) та аналогічну сума визначена Прокурором для розрахунку суму судового збору за позовну вимогу майнового характеру.

У той же час, відповідно до пункту 23 Методики оцінки майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2003 р. № 1891 (в редакції чинної на дату укладення оспорюваного договору від 10.12.2003 р.) висновок про вартість майна, складений для цілей приватизації майна шляхом викупу або продажу конкурентними способами (для договору купівлі-продажу, оголошення умов продажу, у тому числі повторного продажу), дійсний протягом шестимісячного строку від дати його затвердження. Дія висновку про вартість майна продовжується наказом відповідного органу, який його затвердив, на строк, що не перевищує одного року від дати затвердження.

Враховуючи викладене, те, що вартість майна за оспорюваним договором визначено на підставі звіту про оцінку нерухомого майна від 11.10.2004 р., останній може бути дійсним протягом шестимісячного строку від дати його затвердження, те, що Прокурором представлено позов у 2022 р., господарський суд погоджується із ТОВ БАСКО з приводу наявності спору щодо дійсної вартості спірного майна, з якого справляється судовий збір при зверненні до суду з позовною вимогою майнового характеру.

Частиною 2 статті 163 ГПК України передбачено, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при розгляді справи.

Положення частини 3 статті 9 Закону України «Про судовий збір» передбачають, що кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади, а також на забезпечення архітектурної доступності приміщень судів, доступності інформації, що розміщується в суді, для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення.

Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 р. у справі "Пелевін проти України", право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеному у поставові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09.11.2022 р. у справі № 914/3659/21, правовий аналіз положень частини другої статті 163 ГПК України, абзацу 1 частини другої статті 6 Закону України "Про судовий збір" дає підстави для висновку, що якщо між сторонами після відкриття провадження у справі виникає спір з приводу дійсної вартості спірного майна, з якого справляється судовий збір при зверненні до суду з позовними вимогами майнового характеру, у суду відсутні правові підстави для залишення позовної заяви без руху з підстав, передбачених частиною одинадцятою статті 176 ГПК України, з огляду на те, що такі обставини входять до предмета доказування у даному спорі і встановлюються судом під час розгляду справи по суті на підставі поданих учасниками судового процесу доказів, тобто, такі обставини є предметом доказування у справі та оцінки судом відповідно до положень статей 73-79,86 ГПК України.

Приписами статті 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Згідно статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

У відповідності до вимог статті 99 ГПК України передбачено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Відповідно до викладеного у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» висновку, вирішуючи питання про грошові стягнення у справах за позовами про захист права приватної власності на майно, суди мають виходити з того, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза.

З огляду на викладене, те, що між учасниками справи після відкриття провадження у справі виник спір з приводу дійсної вартості спірного майна, з якого справляється судовий збір при зверненні до суду з позовною вимогою майнового характеру; те, що до матеріалів справи не представлено жодного висновку стосовно ринкової вартості майна, який є предметом оспорюваного договору, та яке Прокурор просить витребувати з незаконного володіння ТОВ БАСКО та ПП АТЛАНТ; те, що Прокурор позбавлений можливості замовити висновок про вартість майна, адже останнє перебуває у приватній власності Відповідачів 1 та 2; те, що для з`ясування вартості майна потрібні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, у зв`язку із чим господарський суд позбавлений можливості самостійно визначити суму недоплаченого судового збору; те, що кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади, а також на забезпечення архітектурної доступності приміщень судів, доступності інформації, що розміщується в суді, для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення; те, що висновок експерта є одним із доказів в розумінні ГПК України та на підставі якого можливо встановити дійсну вартість майна станом на час звернення Прокурора з позовом, господарський суд доходить до висновку про необхідність призначення у справі судової експертизи.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 р. № 4 Про деякі питання практики призначення судової експертизи, до актів законодавства, якими слід керуватись у вирішенні питань призначення судової експертизи в судовому процесі, відносяться, зокрема, Інструкція про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 08.10.98 р. № 53/5, з урахуванням науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, також затверджених згаданим наказом Міністерства юстиції України.

Відповідно до пункту 1.2.2 вищенаведеної Інструкції одним із основних видів (під видів) експертизи є інженерно-технічна, а саме оціночно-будівельна.

Відповідно до пункту 5.2.1 Інструкції до орієнтовний переліку вирішуваних оціночно-будівельною експертизою питань віднесено визначення вартості (вид вартості: ринкова, залишкова, ліквідаційна, вартість ліквідації, спеціальна, інвестиційна тощо) об`єкта нерухомого майна.

Частиною 1 статті 100 ГПК України визначено, що про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Таким чином, з метою повного та всебічного розгляду справи, з урахуванням необхідності встановлення обставин, що мають істотне значення при розгляді даної справи, у зв`язку з відсутністю у суду спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, суд вважає за необхідне призначити у справі № 916/3559/22 судово оціночно-будівельну експертизу, на розгляд якої поставити питання: «Яка ринкова вартість об`єкта нерухомого майна нежитлові будівлі складу прирейкового, а саме будівлю контори літ. А, КПП літ. А1, склади літ. Б, В, Д, вагову літ. Б 1, будівлю складу № 2 літ. Д1, рампу літ. І (В1), під`їзний шлях II, огорожу 1-9, мостіння ІІІ-ІV, загальною площею 1150,3 кв.м., розташовані на земельній ділянці площею 11214 кв.м. за адресою: м. Одеса, вул. Промислова, 37/2 (реєстраційні номери майна: 101 та 7920683) станом на 21.12.2022 р.».

Відповідно до частини 3 статті 99 ГПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

З огляду на викладене, господарський суд вважає за необхідне доручити проведення судової експертизи максимально наближеній Державній експертній організації Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (65026, м. Одеса, вул. Рішельєвська, буд. 8, Код ), також господарський суд вважає необхідним витрати за проведення експертизи покласти на Одеську спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері Південного регіону.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановленому пунктом 2 частини першої статті 228 цього Кодексу - на час проведення експертизи.

Враховуючи вищевикладене, з метою дотримання строків розгляду справи, визначених ГПК України, провадження у справі № 916/3559/22 підлягає зупиненню до закінчення проведення експертизи та повернення матеріалів справи до Господарського суду Одеської області.

Керуючись ст.ст.99, 100, п.8 ч.2 ст.182, п.2 ч.1 ст.228, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Призначити у справі № 916/3559/22 оціночно-будівельну експертизу, на розгляд якої поставити такі питання: «Яка ринкова вартість об`єкта нерухомого майна нежитлові будівлі складу прирейкового, а саме будівлю контори літ. А, КПП літ. А1, склади літ. Б, В, Д, вагову літ. Б 1, будівлю складу № 2 літ. Д1, рампу літ. І (В1), під`їзний шлях II, огорожу 1-9, мостіння ІІІ-ІV, загальною площею 1150,3 кв.м., розташовані на земельній ділянці площею 11214 кв.м. за адресою: м. Одеса, вул. Промислова, 37/2 (реєстраційні номери майна: 101 та 7920683) станом на 21.12.2022 р.».

2. Доручити проведення експертизи Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (65026, м. Одеса, вул. Рішельєвська, буд. 8, Код ).

3. Попередити судових експертів Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України про кримінальну відповідальність згідно ст.ст.384,385 Кримінального Кодексу України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків, та направити йому копію ухвали.

4. Запропонувати Одеській спеціалізованій прокуратурі у військовій та оборонній сфері Південного регіону здійснити оплату рахунку Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України за проведення експертизи та докази оплати надати до суду.

5. В розпорядження Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надати матеріали господарської справи № 916/3559/22.

6. Провадження у справі № 916/3559/22 зупинити до одержання результатів експертизи.

Ухвала набрала чинності 21.03.2023 р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання законної сили ухвали Господарського суду Одеської області.

Повний текст ухвали складено 27 березня 2023 р.

Суддя С.Ф. Гут