ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2023м. ДніпроСправа № 904/4876/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бондарєва Е.М. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справу за позовом Закритого акціонерного товариства "Криворіжцемремонт" (50006, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, ідентифікаційний код 00290179) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "ВРС-Інжиніринг" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Глинки, буд. 2, офіс 4, ідентифікаційний код 37374555) про стягнення 308 860,00 грн. заборгованості за виконані роботи, 24 853,00 грн. 3% річних, 61 772,00 грн. пені, 124 817,37 грн. інфляційних втрат

СУТЬ СПОРУ:

Закрите акціонерне товариство "Криворіжцемремонт" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом №б/н від б/д про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "ВРС-Інжиніринг" заборгованість на загальну суму 520 302,37 грн., з яких:

- 308 860,00 грн. заборгованість за роботи виконані в грудні 2019 року;

- 24 853,00 грн. 3% річних за період з 04.02.2020 по 10.10.2022;

- 61 772,00 грн. пеня за період з 04.02.2020 по 10.10.2022;

- 124 817,37 грн. інфляційні втрати за період з лютого 2020 року по вересень 2022 року.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача судові витрати, а саме 7 804,54 грн. судового збору та витрати на правничу допомогу, на послуги з надсилання поштової кореспонденції та відрядження до міста Дніпро для участі представника позивача у розгляді справи орієнтовано на загальну суму 50 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору підряду №11/19 від 14.11.2019 щодо своєчасної та повної оплати за роботи виконані за Актом №1/12КР від 20.12.2019 виконаних робіт за грудень 2019 року у сумі 1 138 860,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №904/4876/22, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, яка направлялася за адресою відповідача, повернулась до суду з поштовою відміткою "за закінченням терміну зберігання".

За визначенням п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За загальними вимогами п. 91 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2009 № 270 (далі Правила), поштові відправлення, поштові перекази доставляються оператором поштового зв`язку адресатам на поштову адресу або видаються/виплачуються в об`єкті поштового зв`язку. Рекомендовані поштові відправлення підлягають доставки до дому (п. 92. Правил). Вручення рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка" в об`єкті поштового зв`язку не передбачено (п. 102 Правил).

У разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин, рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення (п. 116 Правил).

Здійснення зберігання рекомендованих листів із позначкою "Судова повістка", які не вручені під час доставки до дому із причин відсутності адресата, Правилами не передбачено, а отже, повернення такого повідомлення із зазначенням причини невручення "закінчення встановленого строку зберігання", суперечить вимогам Правил, та фактично відповідає причині повернення "у зв`язку з відсутністю адресата".

Аналізуючи зазначені вище положення Правил надання послуг поштового зв`язку, слід дійти висновку, що повернення судового рішення із проставленням у поштовому повідомленні відмітки про закінчення строку зберігання поштового відправлення, є підтвердженням відсутності особи - адресата за адресою, а отже, день проставлення такої відмітки в поштовому повідомленні, слід вважати днем вручення судового рішення в порядку, п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням вищенаведених обставин, суд дійшов висновку щодо належного повідомлення відповідачів про час розгляду справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.11.2022, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданим йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

14 листопада 2019 року між Закритим акціонерним товариством "Криворіжцемремонт" (далі - позивач, підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "ВРС-Інжиніринг" (далі - відповідач, замовник) укладено договір підряду №11/19 (далі - договір) відповідно до пункту 1.1 якого замовник доручив, а підрядник зобов`язався виконати: Роботи з капітального ремонту вагоноперекидача ВРС93-110. Роботи виконуються за адресою: Донецька область, Мар`їнський район, с. Вовчанка, вул.Нагорна, 1-А, ТОВ "ЦЗФ "Курахівська" термін виконання робіт 14 (чотирнадцять) календарних днів с дати передачі вагоноперекидача ВРС93-110 в ремонт.

Згідно з 1.2 договору замовник зобов`язується прийняти виконані роботи та сплатити за них ціну відповідно до пункту 3.1 договору, в терміни указані в пункті 3.5 договору.

Загальна вартість договору 1 140 000,00 грн., у тому числі ПДВ-20% - 190 000,00 грн. (п.3.1 договору).

Відповідно до п.3.5 договору розрахунок з підрядником за виконані роботи проводиться в наступному порядку:

- аванс в розмірі 50% вартості робіт по ремонту вагоноперекидача ВРС 93-110, що становить 570 000,00 грн., в тому числі ПДВ-20% - 95 000,00 грн., та є попередньою оплатою. Замовник сплачує на користь підрядника протягом 3 (трьох) банківських днів з дати після підписання договору;

- остаточний розрахунок за договором здійснюється замовником протягом 45 (сорока п`яти) календарних днів з дати підписання акту приймання-передачі виконаних робіт.

Датою початку робіт, є дата підписання договору, датою закінчення робіт є дата підписання замовником акту виконаних робіт, підтверджуючого, що всі роботи згідно договору були виконані підрядником і передані замовнику (п.4.2 договору).

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2020, а у частині виконання прийнятих на себе зобов`язань до повного їх виконання сторонами договору (п.10.1 договору).

Позивачем виставлені рахунки на оплату на загальну суму 1 138 860,00 грн.:

- №36 від 18.11.2019 на суму 570 000,00 грн.;

- №43 від 20.12.2019 на суму 568 860,00 грн.,

На виконання умов договору, позивачем виконані будівельні роботи за грудень 2019 року на суму 1 138 860,00 грн., що підтверджується Актом виконаних робіт №1/12КР від 20.12.2019, який підписаний обома сторонами та скріплений печатками сторін.

Відповідачем зобов`язання по оплаті не виконано частково на загальну суму 830 000,00 грн., що підтверджується банківськими виписами:

- від 21.11.2019 - 285 000,00 грн.;

- від 26.11.2019 - 285 000,00 грн.;

- від 12.01.2021 - 100 000,00 грн.;

- від 26.04.2021 - 50 000,00 грн.;

- від 03.06.2021 - 70 000,00 грн.;

- від 28.07.2021 - 40 000,00 грн.

Позивачем на адресу відповідача 30.08.2022 направлено досудову вимогу №11 від 29.08.2022, в якій просив негайно оплатити заборгованість у розмірі 308 860,00 грн. (а.с. 41-43 том 1).

Таким чином, внаслідок невиконання відповідачем зобов`язання щодо сплати заборгованості за виконані роботи позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 308 860,00 грн. заборгованості за роботи виконані в грудні 2019 року, 24 853,00 грн. 3% річних за період з 04.02.2020 по 10.10.2022, 61 772,00 грн. пені за період з 04.02.2020 по 10.10.2022 та 124 817,37 грн. інфляційних втрат за період з лютого 2020 року по вересень 2022 року.

Предметом доказування по справі є обставини укладення договору, строк дії договору, строки виконання робіт, вартість робіт за договором, умови оплати робіт, наявність актів виконаних робіт, наявність прострочення оплати робіт.

Згідно частини 1 статті 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, між сторонами склались правовідносини підряду.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

З урахуванням умов договору (п.3.5 договору) строк оплати виконаних робіт є таким, що настав - 03.02.2020 (45 календарних днів з 20.12.2019).

На час прийняття рішення, доказів оплати заборгованості у повному обсязі сторонами до матеріалів справи не надано.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 308 860,00 грн. заборгованості за роботи виконані за Актом виконаних робіт №1/12КР від 20.12.2019 підлягають задоволенню у повному обсязі.

За змістом частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку інфляційних втрат та 3% річних, зробленого позивачем, та встановлено, що вказаний розрахунок не містить помилки.

Враховуючи викладене, вимоги позивача в частині стягнення 3% річних у сумі 24 853,00 грн. за період з 04.02.2020 по 10.10.2022 та 124 817,37 грн. інфляційних втрат за період з лютого 2020 року по вересень 2022 року визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов`язання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст.548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 6.2 договору передбачено, що за несвоєчасне виконання своїх зобов`язань за договором (виконання платежів передбачених договором, а також оплати виконаних підрядником робіт), замовник сплачує підряднику пеню в розмірі 0,1% від суми заборгованості за кожен день прострочення, але не більш 20% від суми заборгованості.

Перевіривши розрахунок позивача, суд зазначає, що останнім не враховано положення ст. 232 Господарського кодексу України, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Оскільки положення договору не містять вказівки на встановлення іншого строку припинення нарахування пені, ніж встановленого в ст. 232 Господарського кодексу України, то нарахування штрафних санкцій припиняється зі сплином 6 місяців.

Таким чином, суд вбачає підстави для часткового задоволення даної вимоги у сумі 48 306,47 грн. за загальний період прострочення з 04.02.2020 по 04.08.2020.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1,2,3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У зв`язку з чим позовні вимоги підлягає задоволенню частково.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 2 480,36 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Закритого акціонерного товариства "Криворіжцемремонт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "ВРС-Інжиніринг" про стягнення 308 860,00 грн. заборгованості за виконані роботи, 24 853,00 грн. 3% річних, 61 772,00 грн. пені, 124 817,37 грн. інфляційних втрат задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "ВРС-Інжиніринг" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Глинки, буд. 2, офіс 4, ідентифікаційний код 37374555) на користь Закритого акціонерного товариства "Криворіжцемремонт" (50006, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, ідентифікаційний код 00290179) 308 860,00 грн. заборгованості за виконані роботи, 24 853,00 грн. 3% річних, 48 306,47 грн. пені, 124 817,37 грн. інфляційних втрат та витрати по сплату судового збору у сумі 7 602,55 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Е.М. Бондарєв