ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2023 р. м. Київ Справа № 911/2174/22

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, за участю секретаря судового засідання О.Некрасової, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Акціонерного товариства «Ю АР ДІ УКРАЇНСЬКІ ДОРОГИ», м. Хмельницький

до Приватного підприємства «АВТОМАГІСТРАЛЬ», Київська обл., Вишгородський р-н., с. Синяк

про стягнення заборгованості

за участю представників:

від позивача - О.М.Вінічук

від відповідача - не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Ю АР ДІ УКРАЇНСЬКІ ДОРОГИ» б/н від 20.10.2022 року (вх. №1878/22 від 28.10.2022) (далі - позивач) до Приватного підприємства «АВТОМАГІСТРАЛЬ» (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за Договором субпідряду №20/04/СП4 від 20.04.2021 року у сумі 2254353,24 грн., з яких 1769329,65 грн. основного боргу, 341262,49 грн. пені, 123110,84 грн. інфляційних втрат, 20650,26 грн. 3% річних.

Ухвалою суду від 04.11.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/2174/22 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 29.11.2022 року.

До суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву б/н від 27.11.2022 року (вх. №17231/22 від 28.11.2022), в якому відповідач проти позову заперечує та клопотання б/н від 28.11.2022 (вх. №17232/22 від 28.11.2022) про відкладення розгляду справи.

Позивач, повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання 29.11.2022 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою суду від 29.11.2022 року підготовче засідання відкладено на 20.12.2022 року.

До суду від позивача надійшло клопотання б/н від 29.11.2022 року (вх. №1733/22 від 29.11.2022) про відкладення підготовчого засідання.

Також від позивача надійшла відповідь на відзив б/н від 13.12.2022 року (вх. №1921/22 від 14.12.2022) .

До суду від позивача надійшла заява б/н від 16.12.2022 року (вх. №1950/22 від 19.12.2022) про долучення доказів у справі.

Також від позивача надійшло клопотання б/н від 19.12.2022 року (вх. №6910 від 20.12.2022) про зменшення позовних вимог.

До суду від відповідача надійшла заява б/н від 18.12.2022 року (вх. №18713/22 від 20.12.2022) про приєднання документів до матеріалів справи та відкладення розгляду справи.

Позивач, повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання 20.12.2022 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою суду від 20.12.2022 року продовжено строк підготовчого провадження у справі №911/2174/22 та відкладено підготовче засідання на 07.02.2023 року.

До суду від позивача надійшло клопотання б/н від 06.02.2023 року (вх. №991 від 07.02.2023) про зменшення позовних вимог.

Позивач, повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання 07.02.2023 року не з`явився.

Представник відповідача у судовому засіданні 07.02.2023 року просив суд відкласти підготовче засідання.

Ухвалою суду від 07.02.2023 року підготовче засідання відкладено на 28.02.2023 року.

До суду від відповідача надійшли заперечення б/н від 20.02.2023 року (вх. №3771/23 від 27.02.2023) на відповідь на відзив.

До суду від відповідача надійшла заява б/н від 28.02.2023 року (вх. №3813/23 від 28.02.2023) про розгляд справи без участі представника відповідача.

Ухвалою суду від 28.02.2023 року закрито підготовче провадження у справі №911/2174/22 та призначено розгляд справи по суті на 21.03.2023 року.

До суду від відповідача надійшла заява б/н від 17.03.2023 року (вх. №5236/23 від 17.03.2023) про відкладення розгляду справи.

Стосовно клопотання представника відповідача б/н від 17.03.2023 року (вх. №5236/23 від 17.03.2023) про відкладення розгляду справи, суд зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України, статтею 2 Господарського процесуального кодексу України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Статтею 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні одного з представників учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Приймаючи до уваги те, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, враховуючи наявність в матеріалах справи передбачених ГПК України заяв по суті справи, враховуючи неодноразові відкладення підготовчого засідання, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення підготовчого засідання.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання 21.03.2023 року не з`явився.

Представник позивача у судовому засіданні 21.03.2023 року позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити в повному обсязі.

Судом враховано, що ухвали Господарського суду Київської області направлялись учасникам справи на юридичні адреси згідно витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Крім того, ухвали суду у справі офіційно оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua. Інформацію про розгляд справи №911/2174/22 оприлюдено на сайті «Судова влада України».

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для повного, всебічного та об`єктивного розгляду спору по суті у судовому засіданні 21.03.2023 року, відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Приватним підприємством «Автомагістраль» (за договором - генеральний підрядник) та Приватним акціонерним товариством «Хмельницьке шляхово-будівельне управління №56» (змінено найменування на Акціонерне товариство «Ю АР ДІ УКРАЇНСЬКІ ДОРОГИ») (за договором - субпідрядник) 20.04.2021 року укладено Договір субпідряду №20/04/СП4 63710000-9. Послуги з обслуговування наземних видів транспорту (Послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення Житомирської області протяжністю 84,5 км) (далі - Договір), згідно умов п. 1.1. якого, Субпідрядник зобов`язується у порядку та на умовах, визначених цим Договором, надати послуги: 63710000-9. Послуги з обслуговування наземних видів транспорту. (Послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення Житомирської області протяжністю 84,5 км), за рахунок коштів державного бюджету та в обумовлений цим Договором термін. Генеральний підрядник зобов`язується прийняти надані згідно із цим договором та чинним законодавством України належним чином послуги після перевірки фізичних та вартісних показників та сплатити їх вартість по мірі надходження коштів, передбачених на ці цілі на його рахунок.

Згідно п. 1.4 Договору, послуги виконуються Субпідрядником згідно щомісячних планів-завдань або актів дефектів, а також окремо визначених доручень Генерального підрядника та інших первинних розпорядчих документів

Відповідно до п. 3.1 Договору, ціна цього Договору є договірною і становить орієнтовно 1441783,26 грн. з ПДВ. Суми взятих Генеральним підрядником зобов`язань за цим Договором можуть коригуватися протягом терміну дії Договору та в межах відповідно до планів фінансування, затверджених головним розпорядником бюджетних коштів (Службою автомобільних доріг у Житомирській області), що буде визначатися додатковими угодами.

Вартість послуг визначається, як фактична вартість виконаних і прийнятих Генеральним підрядником послуг (п. 3.6 Договору).

Згідно п. 4.1 Договору, розрахунки проводяться Генеральним підрядником Субпідряднику після підписання Сторонами «Актів приймання виконаних будівельних робіт» (форма №КБ-2в) і «Довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати» (форма №КБ-3), складених у відповідності з положенням чинних стандартів з ціноутворення, які складаються Субпідрядником і подаються для підписання Генеральному підряднику не пізніше як за 5 робочих днів до кінця звітного місяця, або поетапної оплати Генеральним підрядником наданих послуг. Генеральний підрядник може здійснювати подекадно проміжні платежі за надані послуги. Представник Генерального підрядника протягом п`яти робочих днів, відповідно до погодженого Сторонами Графіку здачі виконаних обсягів послуг, перевіряє надання послуг згідно представленого акту і підписує його в частині фактично наданих послуг, в межах виділених бюджетних асигнувань.

Розрахунки за надані послуги здійснюються в межах договірної ціни відповідно до п. 3.1.цього Договору та виділених коштів на оплату послуг згідно з планом фінансування, по мірі надходження коштів на рахунок Генерального підрядника з державного бюджету від головного(-их) розпорядника(-ів) (Служби автомобільних доріг у Житомирській області) та інших джерел фінансування (п. 4.3 Договору).

Відповідно до п. 4.17 Договору, приймання послуг здійснюється відповідно до фактичного періоду їх виконання, який визначається актами дефектів та первинними обліковими документами (журнали виконаних робіт, подорожні листи, наряд-завдання тощо). Оформлення календарних дат реєстрації форм (форми № КБ-2в та № КБ-3) буде здійснюватися відповідно до діючого порядку реєстрації вказаних форм, визначених Державною казначейською службою України.

Пунктом 5.2 Договору визначено, що послуги надаються протягом строку, вказаному у п. 11.1 з щомісячним або проміжним визначенням і прийняттям видів та обсягів послуг з експлуатаційного утримання автомобільної дороги загального користування державного значення Житомирської області.

Відповідно до пункту 5.11.1 Договору, здавання - приймання послуг здійснюється у відповідності до чинного законодавства, нормативних документів та умов Договору.

Згідно п. 5.11.3 Договору, протягом п`яти робочих днів після закінчення визначеного звітного періоду. Виконавець надає Замовнику: - акти приймання наданих послуг (форми №КБ-2в) з групуванням по розділам СОУ 42.1- 5:2013 (для експлуатаційного утримання); - довідки про вартість надання послуг та витрат (форми № КБ -3); - акти дефектів, кошториси та розрахунки до них; - відомості договірних цін, розрахунки до них та підтверджуючі документи.

Генеральний підрядник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за належним чином надані послуги в порядку, передбаченому розділом 4 цього Договору. Генеральний підрядник зобов`язаний приймати надані послуги згідно з Актом приймання виконаних робіт (ф. №КБ-2в) за умови дотримання Виконавцем пункту 2.1. Договору (п.п. 7.1.1, 7.1.2 Договору).

У п. 11.1 Договору сторони погодили, що цей Договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 20.04.2022 року включно, але в будь-якому разі до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань. Строк дії Договору може продовжуватись у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат Генерального підрядника за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в Договорі.

Як зазначено позивачем, комісією в складі, заступника начальника відділу якості, технічного контролю та нових технологій Служби автомобільних доріг в Житомирській області Борецького А.О., провідного інженера відділу якості, технічного контролю та нових технологій Служби автомобільних доріг в Житомирській області Черниша А.В., начальника відділу ремонту та експлуатаційного утримання автодоріг та штучних споруд Білоброва М.М., начальника відділу з експлуатаційного утримання доріг ПП «Автомагістраль» Ігнатенко О.А., головного інженера ПрАТ «Хмельницьке ШБУ № 56» Конопліцького А.І., складено наступні Дефектні акти: період виконання: з 01.01.2022 по 18.01.2022, об`єкт: а/д М-06 Київ-Чоп (на м. Будапешт через мм. Львів, Мукачеве і Ужгород) на ділянці км 103+357 - км 153+050, під`їзди до м. Житомир км 0+000 - км 2+834, км 0+000 - км 6+175, транспортні розв`язки 25,8 км. Перелік робіт: розподілення протиожеледних матеріалів по покриттю машиною для розподілення протиожеледних матеріалів; очищення дороги від снігу, який щойно випав та при патрульному очищені снігоочисником; прибирання автопавільйонів у зимовий період; прибирання автобусних зупинок; очищення доріг від снігу вручну; прибирання сміття з урн; вирівнювання опор дорожніх знаків та напрямних стовпчиків; період: 01.01.2022 по 18.01.2022, об`єкт: а/д М-06 Київ-Чоп (на м. Будапешт через мм. Львів, Мукачеве і Ужгород) на ділянці км 103+357 - км 153+050, під`їзди до м. Житомир км 0+000 - км 2+834, км 0+000 - км 6+175, транспортні розв`язки 25,8 км. Перелік робіт: чергування машин та машиністів при зимовому утриманні доріг; період: з 01.01.2022 по 18.01.2022,об`єкт а/д М-06 Київ-Чоп (нам. Будапешт через мм. Львів, Мукачеве і Ужгород) на ділянці км 103+357. Перелік робіт: просушування вибоїн за допомогою пальника-розігрівача; з використанням газу, ліквідація вибоїн асфальтобетонного покриття з розламуванням та обрубуванням країв площею ремонту до 1 м2 (аварійний ремонт холодною авсфальтобетонною сумішшю), ущільнення віброплитою при глибині вибоїни до 50 мм, навантаження матеріалів на транспортні засоби вручну, перевезення суміші холодної дрібнозернистої тип Б самоскидами.

Після проведення вказаних робіт Субпідрядником складено Акт приймання виконаних будівельних робіт за січень 2022 року на загальну суму 1388007,56 грн., Акт приймання виконаних будівельних робіт за січень 2022 року на загальну суму 2714,36 грн., Акт приймання виконаних будівельних робіт за січень 2022 року на загальну суму 300199,25 грн., Акт приймання виконаних будівельних робіт за січень 2022 року на загальну суму 78408,48 грн., Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат №1 на загальну суму 1769329,65 грн.

Враховуючи викладене, позивачем зазначено, що сума виконаних робіт субпідрядником та не оплачених генеральним підрядником становить 1769329,65 грн.

Пунктом 4.12. Договору передбачено, що бюджетні зобов`язання за Договором виникають у разі наявності та в межах бюджетних асигнувань, передбачених планом використання бюджетних коштів, а оплата здійснюється в межах фактичного надходження бюджетних коштів. У разі затримки бюджетного фінансування не з вини Генерального підрядника, оплата за надані послуги здійснюються протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати отримання Генеральним підрядником бюджетного фінансування на свій реєстраційний рахунок, а у разі зміни бюджетного фінансування Генеральний підрядник письмово повідомляє про це Субпідрядника.

Позивач вказує, що факт надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок Генерального підрядника є моментом настання строку виконання зобов`язання за цим Договором в розумінні п. 2 ч. 1 ст. 530 ЦК України, за наявності підписаних сторонами актів форми №КБ-2в та №КБ-3.

Так, факт надходження грошових коштів на рахунок відповідача від замовника - Служби автомобільних доріг у Житомирській області за надані послуги субпідрядником підтверджується відомостями по трансакції: - №227379284 від 27.01.2022 (дата оплати 31.01.2022), відповідно до якої Служба автомобільних доріг у Житомирській області з рахунку НОМЕР_1 перерахувала на рахунок ПП "Автомагістраль" НОМЕР_2 грошові кошти у сумі 7156 867,96 грн. з призначенням платежу: 3111020;2281; за над.посл.з експл.утрим.держ.а/д; КБ-2в №1 від 27.01.22 р., д.100 від 14.04.21, д/у№100/7/9 від 18.01.22р.; ПДВ-1192811,33; - №228180606 від 08.02.2022 (дата оплати 10.02.2022) відповідно до якої Служба автомобільних доріг у Житомирській області з рахунку НОМЕР_1 перерахувала на рахунок ПП "Автомагістраль" НОМЕР_2 грошові кошти у сумі 6715962,37 грн. з призначенням платежу: 3111020;2281;за над.посл.з експл.утрим.держ.а/д; КБ-2в№9 від 08.02.22 р., д.100 від 14.04.21, д/у№100/7/9 від 18.01.22р.; ПДВ-1119327,06.

Позивачем на адресу відповідача 16.05.2022 року надіслано лист із описом вкладення, в якому містились оригінали виконавчої документації, зокрема, Акти форми №КБ-2в та форми №КБ-3в, що підтверджується поштовим відправленням №870 та описом вкладення до листа від 24.05.2022 року. Вказані документи, що є підставою для здійснення оплати за Договором вручено ПП «Автомагістраль». Однак, зі слів позивача, вказаний лист залишено відповідачем без відповіді та реагування.

Позивачем на адресу відповідача 23.06.2022 року надіслано вимогу №293, згідно якої позивач просив відповідача виконати зобов`язання за Договором та перерахувати у строк до 29.06.2022 року включно на рахунок позивача наявну заборгованість за виконані роботи.

Відповідач листом №435 від 01.07.2022 року просив позивача надати належним чином оформлені документи, якими підтверджується обсяг виконаних позивачем робіт, а саме: відомості договірних цін, розрахунки до них та підтверджуючі документи (накладні на придбані матеріали, розрахунок фактичних витрат вартості експлуатації машин та механізмів, розрахунок відрахувань за 2-м блоком загальновиробничих витрат «Єдиний внесок на загальнообов`язкову державне соціальне страхування» з урахуванням працюючих інвалідів), які передбачені п.п. 4.1 та 5.11.3 Договору.

Позивачем 16.08.2022 року на адресу відповідача надіслано лист №492, яким відповідачу повторно надіслано виконавчу документацію, що раніше надавалась йому у робочому порядку за Договором, який отримано відповідачем 19.08.2022 року, що підтверджується інформацією «Укрпошта» за відправленням №145. Однак, відповідачем не надано зауважень до отриманих документів, заперечень щодо обсягів наданих послуг, при цьому, Акти приймання виконаних будівельних робіт та Довідку про вартість виконаних будівельних робіт відповідачем не підписано, надані послуги не оплачено. Враховуючи викладене, позивач зазначає, що послуги за вищевказаними актами вважаються прийнятими відповідачем.

Заперечуючи проти позову відповідач у відзиві зазначив, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України на всій території України починаючи з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, який в подальшому було продовжено відповідними Указами Президента України. На засвідчення існування в державі форс-мажорних обставин Торгово-промисловою палатою України 28.02.2022 року опубліковано відповідний загальнодоступний лист №2024/02.0-7.1. Головний офіс ПП «Автомагістраль», його територія та частина виробничих приміщень, які знаходяться у с. Синяк Бучанського району Київської області з 25.02.2022 по 03.04.2022 перебували під окупацією російських загарбників, у зв`язку із чим було пошкоджено приміщення офісу та викрадено транспортні засоби в кількості 27 одиниць, офісну оргтехніку, документи, сервер, допоміжне обладнання та різноманітне устаткування, чим заподіяно підприємству матеріальних збитків понад 50 млн.грн. За вказаними фактами порушено кримінальне провадження №000108 від 08.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України. Враховуючи відсутність доступу до приміщень та техніки, підприємство тривалий час не мало можливості повідомити контрагентів та податкові органи про настання форс-мажорних обставин. Крім того, основні замовники послуг та робіт - Служба автомобільних доріг у Житомирській області та Департамент регіонального розвитку Житомирської обласної державної (військової) адміністрації в односторонньому порядку розірвали існуючі договори, чим позбавили відповідача можливості здійснювати розрахунки з контрагентами. Вказане, на думку відповідача, свідчить про відсутність вини відповідача у зв`язку із настанням для ПП «Автомагістраль» форс-мажорних обставин, які об`єктивно унеможливили виконання договірних зобов`язань. У разі, якщо суд дійде висновку про обґрунтованість позовних вимог, відповідач просить суд зменшити розмір нарахованих 3% річних та інфляційних втрат до 1%.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (ст. 626 ЦК України).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Укладений між сторонами Договір субпідряду №20/04/СП4 від 20.04.2021 року за своєю правовою природою є договором підряду на проведення робіт, правовідносини за яким регулюються положеннями глави 61 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник (ч. 1 ст. 838 ЦК України).

Частинами 1, 3 ст. 843 ЦК України визначено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником (ч. 1 ст. 844 ЦК України).

Частиною 1 ст. 846 ЦК України передбачено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором (ст. 854 ЦК України).

Статтею 882 ЦК України встановлено, що замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Якщо замовник в порушення вимог ст.ст. 853, 882 ЦК України безпідставно ухиляється від прийняття робіт, не заявляючи про виявлені недоліки чи інші порушення, які унеможливили їх прийняття, то нездійснення ним оплати таких робіт є відповідно порушенням умов договору і вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, статті 193 Господарського кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.10.2018 у справі №910/2184/18, від 16.09.2019 у справі №921/254/18, від 15.10.2019 у справі №921/262/18.

При цьому, відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови замовника від підписання акта.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 02.02.2012 у справі №3-42гс12 та в постановах Верховного Суду від 27.03.2018 у справі №927/414/17, від 04.06.2018 у справі №908/3519/16, від 05.06.2018 у справі №910/16804/17, від 26.06.2018 у справі №902/1370/15, від 19.09.2018 у справі №905/1090/17, від 06.08.2018 у справі №911/662/17, від 19.06.2019 у справі №910/11191/18, від 18.07.2019 у справі №910/6491/18, від 21.08.2019 у справі №917/1489/18

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст. 530 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Матеріалами справи підтверджується виконання позивачем обумовлених Договором робіт на суму 1769329,65 грн. (акти приймання-передачі виконаних робіт та довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат №1). Однак, відповідачем, у встановлений п. 4.12 Договору строк, свої зобов`язання з оплати вартості виконаних робіт не виконано.

Позивачем до суду подано заяву про зменшення позовних вимог б/н від 06.02.2023 року (вх. №991 від 07.02.2023 року) у зв`язку зі сплатою відповідачем в процесі розгляду справи заборгованості у сумі 400000,00 грн. Тому, позивач просить стягнути з відповідача 1369329,65 грн. основного боргу, 214892,64 грн. пені, 41144,91 грн. інфляційних втрат, 12893,55 грн. 3% річних.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Зі змісту поданої позивачем заяви вбачається, що позивачем фактично зменшено заявлену до стягнення суму боргу до 1369329,65 грн., в той час, як збільшено період нарахування пені, відсотків та інфляційних втрат, що стало наслідком збільшення розміру таких вимог. Однак, зважаючи на те, що ціна позову згідно заяви є меншою ніж ціна позову у первісній редакції, відповідно, така заява вважається заявою про зменшення розміру позовних вимог.

Під час розгляду даної справи відповідачем не надано доказів оплати виконаних позивачем робіт у сумі 1369329,65 грн. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача 1369329,65 грн. основного боргу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 214892,64 грн. пені (нарахованої на заборгованість позивача у сумі: 1769329,65 грн. за період з 28.10.2022 по 29.11.2022 у розмірі 79983,40 грн.; у сумі 1569329,65 грн. за період з 30.11.2022 по 19.12.2022 у розмірі 42995,33 грн.; у сумі 1369329,65 грн. за період з 20.12.2022 по 06.02.2023 у розмірі 91913,91 грн.).

Також, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у сумі 12893,55 грн. (нарахованих на заборгованість позивача у сумі: 1769329,65 грн. за період з 28.10.2022 по 29.11.2022 у розмірі 4799,00 грн.; у сумі 1569329,65 грн. за період з 30.11.2022 по 19.12.2022 у розмірі 2579,72 грн.; у сумі 1369329,65 грн. за період з 20.12.2022 по 06.02.2023 у розмірі 5514,83 грн.) та інфляційних втрат у сумі 41144,91 грн. (нарахованих на заборгованість позивача у сумі: 1769329,65 грн. за період з 28.10.2022 по 29.11.2022 у розмірі 12385,31 грн.; у сумі 1569329,65 грн. за період з 30.11.2022 по 19.12.2022 у розмірі 10985,31 грн.; у сумі 1369329,65 грн. за період з 20.12.2022 по 06.02.2023 у розмірі 17801,29 грн.).

Частиною 1 ст. 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно п. 8.3 Договору, за несвоєчасне або неналежне виконання сторонами інших зобов`язань за Договором винна сторона сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період на який нараховується пеня, від суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання за кожний день прострочення.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені у сумі 214892,64 грн., судом встановлено, що такий розрахунок є арифметично вірним, обґрунтованим, а тому, вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних у сумі 12893,55 грн. та інфляційних втрат у сумі 41144,91 грн., судом встановлено, що наведений позивачем в позові розрахунок є арифметично вірним, обґрунтованим, та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Стосовно посилань відповідача на форс-мажорні обставини, що зумовили неможливість виконання відповідачем своїх зобов`язань у встановлений Договором строк та клопотання (яке міститься у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив) про зменшення штрафних санкцій суд зазначає наступне.

Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України, передбачено можливість зменшення за рішенням суду розміру неустойки, що стягується з боржника за порушення зобов`язання, якщо розмір неустойки значно перевищує розмір збитків. При цьому, відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

Статтею 233 ГК України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

При цьому, слід враховувати, що ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України направлені на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов`язання боржником.

Неустойка не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Зазначені норми законодавства ставлять право суду на зменшення неустойки в залежність від співвідношення її розміру і збитків.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи із інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначного прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 року №7-рп/2013, а також, у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі №913/89/18, від 04.12.2018 у справі №916/65/18, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі №904/5830/18, від 25.02.2020 у справі №903/322/19, від 07.04.2020 у справі №904/1936/19, від 12.05.2020 у справі №910/9767/19.

Крім того, суд враховує висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі №902/417/18, згідно яких, визначено, що стягувана позивачем з відповідача сума річних у визначеному за договором розмірі від несплаченої загальної вартості товару є відповідальністю сторони господарського договору за допущене нею правопорушення у сфері господарювання, тому, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до ст. 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника.

Зважаючи на викладене, суд враховує, що 1) відповідачем частково погашено основний борг у сумі 400000,00 грн., що свідчить про вжиття відповідачем заходів до виконання зобов`язання за договором, 2) загальна сума пені та 3% річних є значними, 3) в матеріалах справи відсутні прямі докази понесення позивачем збитків внаслідок порушення відповідачем свого зобов`язання за Договором.

Крім того, загальновідомо, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан з 24.02.2022, який продовжено згідно зі змінами, внесеними, зокрема, Указом №58/2023 від 06.02.2023 з 05:30 19.02.2023 строком на 90 діб.

Наслідки вказаної агресії, яка ще триває, негативно відобразилися на усіх без виключення сферах господарської діяльності та вплинули на діяльність суб`єктів господарювання, особливо тих, які її здійснювали (здійснюють) на території ведення активних бойових дій.

Суд враховує, що порушення відповідачем зобов`язань мало місце до початку військової агресії, проте наведене не нівелює права суду за наявності наведених обставин станом на дату розгляду спору зменшити розмір неустойки.

Враховуючи надане законом право суду на зменшення розміру штрафних санкцій, приймаючи до уваги суттєвий розмір заявленої АТ «Ю АР ДІ УКРАЇНСЬКІ ДОРОГИ» пені та 3% річних, а також, таку істотну обставину, як введення в Україні воєнного стану, що вплинуло на ефективність та можливість ведення господарської діяльності відповідачем, керуючись приписами ч. 3 ст. 551 ЦК України, ч.1 ст. 233 ГК України, та принципом збалансованості інтересів сторін, суд вважає за правомірне зменшити розмір нарахованої позивачем пені та 3% річних на 50%.

Відповідно, стягненню підлягають 107446,32 грн. пені, 6446,77 грн. 3% річних, а в решті стягнення слід відмовити.

Також, суд зазначає, що у ч. 2 ст. 625 ЦК України зазначено, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Таким чином, відсутні підстави для зменшення інфляційних нарахувань у сумі 41144,91 грн. оскільки, чинне законодавство цього не передбачає (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі №902/417/18, від 19.06.2019 року у справі №703/2718/16-ц).

Усі інші твердження та заперечення відповідача не спростовують вищевикладених висновків суду.

Крім того, суд звертає увагу сторін, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвеція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, №4241/03, від 28.10.2010).

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими та підтвердженими матеріалами справи а відповідачем належними та допустимими доказами не спростовані, тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача. Судові витрати підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача у повному обсязі, оскільки, саме такий розмір судового збору належало сплатити з поданої позовної заяви та сплачено позивачем за подачу даного позову та враховуючи, що вимоги заявлено обґрунтовано, а у частині вимог відмовлено внаслідок зменшення судом суми штрафних санкцій.

Згідно ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у випадках, встановлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Таким чином, у зв`язку із зменшенням розміру позовних вимог, судовий збір у сумі 9241,40 грн. підлягає поверненню за клопотанням позивача згідно ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства «Ю АР ДІ УКРАЇНСЬКІ ДОРОГИ» до Приватного підприємства «АВТОМАГІСТРАЛЬ» про стягнення заборгованості задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства «АВТОМАГІСТРАЛЬ» (07351, Київська обл., Вишгородський р-н, с. Синяк, вул. Київська, буд. 68, ) на користь Акціонерного товариства «Ю АР ДІ УКРАЇНСЬКІ ДОРОГИ» (29016, м. Хмельницький, вул. Геологів, 2-Е, код ЄДРПОУ 03448 (один мільйон триста шістдесят дев`ять тисяч триста двадцять дев`ять) грн. 65 коп. основного боргу, 107446 (сто сім тисяч чотириста сорок шість) грн. 32 коп. пені, 6446 (шість тисяч чотириста сорок шість) грн. 77 коп. 3% річних, 41144 (сорок одну тисячу сто сорок чотири) грн. 91 коп. інфляційних втрат, 24573 (двадцять чотири тисячі п`ятсот сімдесят три) грн. 91 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Повернути на користь Акціонерного товариства «Ю АР ДІ УКРАЇНСЬКІ ДОРОГИ» (29016, м. Хмельницький, вул. Геологів, 2-Е, ) з державного бюджету України 9241 (дев`ять тисяч двісті сорок одну) грн. 40 коп. судового збору, сплаченого згідно платіжного доручення №55106 від 24.10.2022 року, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи Господарського суду Київської області №911/2174/22.

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 03.04.2023 року.

Суддя Д.Г. Заєць