ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року Справа № 903/806/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Савченко Г.І. , суддя Павлюк І.Ю.

секретар судового засідання Кравчук О.В.

за участю представників:

ТОВ "Санрайс Логистикс" - Сухацький А.В. (в режимі відеоконференції)

АТ "ДАК "Автомобільні дороги України" - Фрейдун О.М. (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Санрайс Логистикс" на ухвалу Господарського суду Волинської області від 01.12.2022 та ухвалу Господарського суду Волинської області від 01.11.2022 у справі № 903/806/21

за заявами

Дочірнього підприємства "Чернівецький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м. Чернівці

Товариства з обмеженою відповідальністю "Статусінвестгруп", м. Вінниця

до Дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м. Луцьк

про банкрутство

У провадженні Господарського суду Волинської області перебуває справа № 903/806/21 про банкрутство Дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України".

23.02.2022 за № 68524 на офіційному веб-порталі судової влади України оприлюднено оголошення (повідомлення) про відкриття Господарським судом Волинської області провадження у справі про банкрутство ДП "Волинський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України".

27.10.2022 до Господарського суду Волинської області від ТОВ "Санрайс Логистикс" надійшла заява (вх. № 01-68/63/22) про збільшення розміру грошових вимог до боржника, у якій товариство просило визнати додатково заявлені грошові вимоги до боржника у розмірі 381 237,80 грн, що складаються з 305 651,83 грн інфляційних втрат та 75 585,97 грн 3% річних.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 01.11.2022, заяву ТОВ "Санрайс Логистикс" про визнання додаткових грошових вимог до боржника від 24.10.2022 залишено без руху та запропоновано заявнику усунути недоліки цієї заяви, зокрема, подати докази сплати 4 962,00 грн судового збору.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 01.12.2022, у задоволенні заяви ТОВ "Санрайс Логистикс" про визнання додаткових грошових вимог до боржника на суму 381 237,80 грн відмовлено.

ТОВ "Санрайс Логистикс", не погоджуючись з постановленою ухвалою, звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить:

"1. Скасувати ухвалу Господарського суду Волинської області від 01.12.2022 про відмову в задоволенні заяви ТОВ "Санрайс Логистикс" про визнання додаткових грошових вимог до боржника від 24.10.2022.

2. Ухвалити нове рішення:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Санрайс Логистикс" про збільшення розміру грошових вимог до боржника від 24.10.2022 задовольнити.

Визнати грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Санрайс Логистикс" до Дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" у розмірі 381 237,80 грн, що складаються з суми інфляційних втрат у розмірі 305 651,83 грн та трьох процентів річних у розмірі 75 585,97 грн.

Включити до реєстру вимог кредиторів грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Санрайс Логистикс" до Дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на загальну суму 3 485 492,21 грн та зобов`язати розпорядника майна Чепелюка О.О. включити вимоги до реєстру вимог кредиторів у наступній черговості:

- 4 962 грн - вимоги першої черги;

- 3 383 030,21 грн - вимоги четвертої черги (без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів);

- 97 500,00 грн вимоги шостої черги (без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів).

3. Скасувати ухвалу Господарського суду Волинської області від 01.11.2022 про залишення без руху заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Санрайс Логистикс" про визнання додаткових грошових вимог до боржника від 24.10.2022" /мат. оск. а.с. 52-63/.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає:

- суд першої інстанції встановив обставини, за яких здійснено нарахування інфляційних втрат та трьох процентів річних, і вказав на наявність права вимагати їх сплати, проте зробив невідповідні встановленим обставинам висновки щодо відмови в їх визнанні, оскільки не з`ясував поширення встановлених договором обмежень виключно на санкції, передбачені самим лише договором;

- право ТОВ "Санпайс Логистикс" вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних саме за весь час прострочення передбачено чинним законодавством та підтверджено судовою практикою;

- оскаржувана ухвала суду мотивована умовами договорів купівлі-продажу (поставки) товарів (з доставкою) № 74 від 22.06.2020 та № 140 від 12.11.2020;

- очевидно, що договори купівлі-продажу (поставки) товарів (з доставкою) № 74 від 22.06.2020 та № 140 від 12.11.2020 були надані до суду першої інстанції разом з письмовими запереченнями АТ "ДАК "Автомобільні дороги України" від 21.11.2022 та Державного агентства автомобільних доріг України від 29.11.2022, однак зазначені заперечення, а також додатки до них, не надходили на адресу ТОВ "Санрайс Логистикс" або на адресу його представника.

Таким чином ТОВ "Санрайс Логистикс" вважає ухвалу Господарського суду Волинської області від 01.12.2022 такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповним з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених в ухвалі суду першої інстанції, встановленим обставинам справи та неправильним застосування норм матеріального права.

Також скаржник оскаржує ухвалу Господарського суду Волинської області від 01.11.2022 про залишення без руху заяви ТОВ "Санрайс Логистикс" про визнання додаткових грошових вимог до боржника від 24.10.2022, якою було зобов`язано ТОВ "Санрайс Логистикс" сплатити судовий збір за подання заяви про збільшення грошових вимог до боржника у розмірі 4 962,00 грн у зв`язку з тим, що розмір судового збору за подання заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника є фіксованим, тобто не залежить ні від кількісних показників грошових вимог кредитора (суми вимог), ні від кількості самих вимог кредитора (наявності кількох самостійних вимог).

Апелянт вважає, що вимоги щодо інфляційних втрат та 3% річних не є окремими самостійними вимогами, оскільки вони входять до складу вимоги, за розгляд якої судовий збір вже сплачено. Тому за подання заяви про збільшення розміру грошових вимог до боржника на суму інфляційних нарахувань та 3% річних сплата судового збору не передбачена.

За таких обставин у суду першої інстанції не було підстав для залишення відповідної заяви ТОВ "Санрайс Логистикс" без руху.

Апеляційну скаргу подано через суд апеляційної інстанції.

Листом № 903/806/21/6885/22 від 21.12.2022 матеріали справи було витребувано з Господарського суду Волинської області.

28.12.2022 до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали оскарження ухвали від 01.12.2022 у справі № 903/806/21.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.01.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Санрайс Логистикс" на ухвалу Господарського суду Волинської області від 01.12.2022 у справі № 903/806/21. Розгляд апеляційної скарги призначено на 22.02.2023 об 10:00 год /мат. оск. а.с. 90-92/.

Ухвалою суду від 02.02.2023 клопотання/заяву (вх. № 445/23) Акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про участь в судовому засіданні 22.02.2023 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено /мат. оск. а.с. 79-80/.

Ухвалою суду від 07.02.2023 заяву (вх. № 492/23) ТОВ "Санрайс Логистикс" про участь в судовому засіданні 22.02.2023 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено /мат. оск. а.с. 112-113/.

07.02.2023 (вх. № 1066/23) від АТ "ДАК "Автомобільні дороги України" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу залишити без змін. Додатково АТ "ДАК "Автомобільні дороги України" просить врахувати, що боржник у справі про банкрутство є слабшою стороною конфлікту (спору), а тому із врахуванням рішень ЄСПЛ саме його позиція підлягає захисту і врахуванню /мат. оск. а.с. 115-123/.

22.02.2023 (вх. № 1541/23) від арбітражного керуючого Чепелюка О.О. надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги у судовому засіданні 22.02.2023 за його відсутності у зв`язку із перебуванням на стаціонарному лікуванні.

Водночас арбітражний керуючий зазначає, що вважає ухвалу Господарського суду Волинської області від 01.12.2022 законною та прийнятою із дотриманням норм матеріального та процесуального законодавства за результатами повного, всебічного і об`єктивного розгляду всіх обставин та матеріалів справи, у зв`язку з чим просить апеляційну скаргу ТОВ "Санрайс Логистикс" залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу Господарського суду Волинської області від 01.12.2022 без змін /мат. оск. а.с. 130/.

В судовому засіданні 22.02.2023 колегія суддів заслухала представників ТОВ "Санрайс Логистикс" та АТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України".

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.02.2023 розгляд апеляційної скарги відкладено на 22.03.2023 об 10:00 год. /мат. оск. а.с. 134-135/.

02.03.2023 (вх. № 1806/23) від АТ "ДАК "Автомобільні дороги України" надійшли додаткові пояснення у справі, у яких звертає увагу на те, що спірні договори між скаржником і боржником № 74 від 22.06.2020 та № 141 від 12.11.2020 були долучені до матеріалів справи № 903/806/21 про банкрутство ДП "Волинський облавтодор" ще 01.12.2021 та випадково не були відкопійовані судом першої інстанції під час копіювання і направлення матеріалів скарги до суду апеляційної інстанції, у зв`язку з чим просить додатково витребувати від суду першої інстанції копії вказаних договорів.

Крім того повідомляє, що вказані договори є тендерними, укладені в системі prozorro із переможцем торгів, який надаючи тендерну пропозицію погодився із умовами договору, у тому числі з п. 7.3.12 та 7.3.13. Згідно з імперативними вимогами тендерного законодавства умови договору не можуть змінюватися до моменту повного виконання договору, у випадку не згоди скаржника із умовами договору, договір за інших умов не був би укладений, а скаржник не став би переможцем торгів.

Відомості про тендерну процедуру ДП "Волинський облавтодор" і укладення в результаті договору разом із самим договором № 74 від 22.06.2020 загальнодоступні за посиланням https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2020-06-05-001505-c.

Відомості про тендерну процедуру ДП "Волинський облавтодор" і укладення в результаті договору разом із самим договором № 141 від 12.11.2020 загальнодоступні за посиланням https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2020-10-22-001602-c.

Судами, які розглядають справи про банкрутство постійно застосовуються вказані умови договору, укладеного за результатами тендерної процедури, оскільки такі договори є типовими для всіх дочірніх підприємств АТ "ДАК "Автомобільні дороги України", зокрема у справі про банкрутство ДП "Одеський облавтодор" № 916/4081/21 (останні дві ухвали щодо подібних вимог за ідентичних договорів у подібних справах про банкрутство додаються).

Таким чином, оскільки наданий розрахунок заборгованості не обґрунтований жодними належними та допустимими доказами згідно з умовами договорів, розмір вимог є недоведеним та необґрунтованим, тому підлягав відхиленню.

Отже оскаржувана ухвала від 01.12.2022 є законною і обґрунтованою та не підлягає скасуванню.

До додаткових пояснень долучено договори № 74 від 22.06.2020 та № 140 від 12.11.2020, ухвалу Господарського суду Одеської області про визнання вимог кредитора від 02.12.2022 у справі № 916/4081/21, ухвалу Господарського суду Одеської області про визнання вимог кредитора від 01.02.2022 у справі № 916/4081/21 /мат. оск. а.с. 141-157/.

17.03.2023 до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 903/806/21.

21.03.2023 від ТОВ "Санрайс Логистикс" надійшли письмові пояснення, в яких надано заперечення на додаткові пояснення ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України".

22.03.2023 (вх. № 2372/23) від арбітражного керуючого Чепелюка О.О. надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги, призначеної у судовому засіданні на 22.03.2023 о 10.00 год., за його відсутності, зазначає, що вважає ухвалу Господарського суду Волинської області від 01.12.2022 законною та прийнятою із дотриманням матеріального та процесуального законодавства за результатами повного, всебічного і об`єктивного розгляду всіх обставин та матеріалів справи, у зв`язку з чим просить апеляційну скаргу ТОВ "Санрайс Логистикс" залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу Господарського суду Волинської області від 01.12.2022 без змін.

22.03.2023 в судовому засіданні представник ТОВ "Санрайс Логистикс" підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив скасувати ухвалу Господарського суду Волинської області від 01.12.2022 про відмову в задоволенні заяви ТОВ "Санрайс Логистикс" про визнання додаткових грошових вимог до боржника від 24.10.2022, ухвалити нове рішення, яким заяву ТОВ "Санрайс Логистикс" про збільшення розміру грошових вимог до боржника від 24.10.2022 задовольнити.

Скасувати ухвалу Господарського суду Волинської області від 01.11.2022 про залишення без руху заяви ТОВ "Санрайс Логистике" про визнання додаткових грошових вимог до боржника від 24.10.2022.

Представник ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги, просив оскаржувані ухвали Господарського суду Волинської області від 01.12.2022 та від 01.11.2022 у справі № 903/806/21 залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення представників ТОВ "Санрайс Логистикс" та ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 23.02.2022, зокрема, відкрито провадження у справі про банкрутство Дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника, введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Чепелюка Олександра Олександровича /мат. оск. а.с. 1-9/.

23.02.2022 за № 68524 на офіційному веб-порталі судової влади України здійснено оприлюднення оголошення (повідомлення) про відкриття Господарським судом Волинської області провадження у справі про банкрутство ДП "Волинський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України".

16.05.2022 до Господарського суду Волинської області від ТОВ "Санрайс Логистикс" надійшла заява від 05.05.2022 про визнання грошових вимог до боржника на суму 3 104 254,41 грн з урахуванням 4962 грн понесених судових витрат.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 25.05.2022, поруч з іншим, відповідну заяву задоволено із визнанням доведених грошових вимог ТОВ "Санрайс Логистикс" до боржника, зобов`язанням розпорядника майна Чепелюка О.О. включити вимоги до реєстру вимог кредиторів у визначеній судом черговості та зобов`язанням розпорядника майна відповідно до ст. 47 КУзПБ внести до реєстру вимог кредиторів відомості про кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.08.2022 у справі № 903/806/21, серед іншого, визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Санрайс Логистикс" до Дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на загальну суму 3 104 254,41 грн та зобов`язано розпорядника майна Чепелюка О.О. включити вимоги до реєстру вимог кредиторів у наступній черговості: - 4 962 грн - вимоги першої черги; - 3 001 792,41 грн вимоги четвертої черги (без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів); - 97 500,00 грн вимоги шостої черги (без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів).

27.10.2022 до Господарського суду Волинської області від ТОВ "Санрайс Логистикс" надійшла заява від 24.10.2022 (вх. № 01-68/63/22) про збільшення розміру грошових вимог до боржника, у якій товариство просило визнати додатково заявлені грошові вимоги до боржника у розмірі 381 237,80 грн, що складаються з 305 651,83 грн інфляційних втрат та 75 585,97 грн 3% річних /а.с. 10-12/.

ТОВ "Санрайс Логистикс" вказану заяву обґрунтовує наступним.

У постанові Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.08.2022 у справі № 903/806/21, якою визнано грошові вимоги ТОВ "Санрайс Логистике", встановлено обставини, які у відповідності до ст. 75 ГПК України не потребують додаткового доказування, а саме, що заява із грошовими вимогами до боржника обґрунтована судовими рішеннями, які набрали законної сили, зокрема:

- рішенням Господарського суду Волинської області від 30.06.2021 у справі № 903/290/21, яким стягнуто з боржника на користь ТОВ «Санрайс Логистикс» 1 419 499,41 грн заборгованості, в т.ч. 1 318 887,98 грн основного боргу, 79 188,19 грн інфляційних втрат, 21 423,24 грн 3 % річних.

- додатковим рішенням Господарського суду Волинської області від 13.07.2021 у справі № 903/290/21, з урахуванням постанови Північно-Західного апеляційного господарського суду від 19.10.2021, яким стягнуто з боржника на користь ТОВ «Санрайс Логистикс» 40 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

- рішенням Господарського суду Волинської області від 17.06.2021 у справі № 903/291/21, яким стягнуто з боржника на користь ТОВ «Санрайс Логистикс» 1 582 293 грн заборгованості, в т.ч. 1 546 000,80 грн основного боргу, 25 796,32 грн інфляційних втрат, 10 495,88 грн 3 % річних.

- додатковим рішенням Господарського суду Волинської області від 30.06.2021 у справі № 903/291/21, яким стягнуто з боржника на користь ТОВ «Санрайс Логистикс» 57 500 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Предметом позову у вказанних справах виступала вимога TOB "Санрайс Логистикс" про стягнення заборгованості за договорами купівлі-продажу (поставки) товарів (з доставкою).

Не проведения належних розрахунків з оплати товару слугувало підставою для звернення ТзОВ "Санрайс Логистикс" до господарського суду з позовом про примусове стягнення суми існуючої заборгованості».

Згідно з рішенням Господарського суду Волинської області від 30.06.2021 у справі № 903/290/21, предметом розгляду якої було стягнення 1 318 887,98 грн основного боргу за договором купівлі-продажу (поставки) товарів (з доставкою) № 74 від 22.06.2020, нарахованих сум 3% річних та інфляційних втрат, судом встановлено:

«Перевіривши доданий позивачем до позовної заяви розрахунок заборгованості по відсотках та інфляційних втратах, суд дійшов висновку, що правомірним є нарахування та підлягає стягненню з відповідача:

-21 423,24 грн - 3% річних за період з 06.10.2020 по 07.04.2021;

- 79 188,19 грн інфляційних втрат за період з жовтень 2020 по лютий 2021».

Згідно з рішенням Господарського суду Волинської області від 17.06.2021 у справі № 903/291/21, предметом розгляду якої було стягнення 1 546 000,80 грн основного боргу за договором купівлі-продажу (поставки) товарів (з доставкою) № 140 від 12.11.2020, нарахованих сум 3% річних та інфляційних втрат, судом встановлено:

«В даному випадку, згідно з представленими суду розрахунками, позивачем відповідно до ст. 625 ЦК України було нарахорано відповідачу за договором купівпі-продажу № 140 від 12.11.2020 10495,88 грн трьох процентів річних за період прострочення платежів з 12.01.2021 по 07.04.2021, а також 25 796,32 грн суми індексу інфляції за період з 12.01.2021 по 28.02.202І.

Розглянувши позовні вимоги в частині стягнення сум інфляційних та процентів річних, перевіривши методику та періоди їх нарахування, суд вважає, що останні підставні, відповідають фактичним обставинам справи, є арифметично вірними, а відтак підлягають до задоволення».

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.08.2022 у справі № 903/806/21 встановлено, що загальний розмір грошових вимог ТОВ "Санрайс Логистикс" до ДП "Волинський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" складає 3 099 292,41 грн, з яких: - 1 318 887,98 грн + 1 546 000,80 грн основного боргу; - 79 188,19 грн + 25 796,32 грн інфляційних втрат; - 21 423,24 грн + 10 495,88 грн три відсотки річних; - 40 000,00 грн + 57 500,00 грн витрат на правничу допомогу.

При цьому грошові вимоги в частині стягнення основного боргу, інфляційних втрат та 3% річних у загальному розмірі 3 001 792,41 грн відносено до 4 (четвертої) черги задоволення вимог кредиторів.

Отже ТОВ "Санрайс Логистикс" було заявлено та визнано судом з включенням до 4 (четвертої) черги задоволення вимог кредиторів кредиторські вимоги до боржника, які, серед іншого, складалися з нарахованих сум 3% річних за період по 07.04.2021 та інфляційних втрат за період по лютий 2021 року (крайній період нарахувань є тотожним по обом справам № 903/290/21 та № 903/291/21).

ТОВ "Санрайс Логистикс" у заяві про збільшення грошових вимог до боржника від 24.10.2022 просило визнати додаткові грошові вимоги до боржника у загальному розмірі 381 237,80 грн, що складаються з нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України 3% річних та інфляційних втрат, а саме:

- 305 651,83 грн інфляційних втрат за період з березня 2021 року по лютий 2022 року;

- 75 585,97 грн 3% річних за період з 08.04.2021 по 22.02.2022.

При цьому нарахування кредитором визначених сум бере початок від кінцевої дати проведених нарахувань при поданні вищезазначених позовів до суду та завершується моментом відкриття провадження у справі про банкрутство боржника.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 01.11.2022 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Санрайс Логистикс" про визнання додаткових грошових вимог до боржника від 24.10.2022 залишено без руху та запропоновано заявнику усунути недоліки цієї заяви, зокрема, подати докази сплати 4 962,00 грн судового збору /мат. оск. а.с. 17-18/.

10.11.2022 ТОВ "Санрайс Логистикс" подало до Господарського суду Волинської докази сплати 4962,00 грн судового збору згідно з платіжною інструкцією № 2419 від 02.11.2022.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 15.11.2022, зокрема, заяву ТОВ "Санрайс Логистикс" про визнання грошових вимог до боржника прийнято до розгляду, судове засідання призначено на 01.12.2022, зобов`язано розпорядника майна Чепелюка О.О. розглянути заяву ТОВ "Санрайс Логистикс" та надати нормативно-документальні обґрунтування щодо визнання або відхилення кредиторських вимог / мат. оск. а.с. 23/.

21.11.2022 до Господарського суду Волинської області надійшли письмові заперечення АТ "ДАК "Автомобільні дороги України" від 21.11.2022 щодо додаткових вимог ТОВ "Санрайс Логистикс", в яких АТ "ДАК "Автомобільні дороги України" зауважує на невиконанні ДП "Волинський облавтодор" взятих зобов`язань згідно договорів купівлі-продажу (поставки) товарів (з доставкою) № 74 від 22.06.2020 та № 140 від 12.11.2020, зазначає, що періоди нарахувань обґрунтовані судовими рішеннями Господарського суду Волинської області у справах № 903/290/21, № 903/291/21, відповідно до яких з ДП "Волинський облавтодор" було стягнуто суми основного боргу та суми збитків від інфляції і 3% річних. Зауважує, що відповідно до п. 7.3.12 договорів № 74 від 22.06.2020 та № 140 від 12.11.2020 нарахування будь-яких сум щодо відповідальності покупця за невиконання грошових зобов`язань за угодами припиняється через один місяць від дня порушення зобов`язань. Пунктами 7.3.13 договорів № 74 від 22.06.2020 та № 140 від 12.11.2020 узгоджено, що загальний розмір відповідальності покупця за угодами не може перевищувати 1% від загальної вартості порушених зобов`язань. Вважає, що рішеннями у справах №№ 903/290/21, 903/291/21 було стягнуто суми збитків від інфляції та 3% річних у значному розмірі, тому підстав для нарахування і стягнення інфляційних та процентів річних в порушення п.п. 7.3.12 та 7.3.13 договорів купівлі-продажу № 74 від 22.06.2020 та №140 від 12.11.2020 не має / мат. оск. а.с. 33-34/.

30.11.2022 до Господарського суду Волинської області надійшли письмові пояснення Державного агентства автомобільних доріг України від 29.11.2022 щодо додаткових вимог ТОВ "Санрайс Логистикс", у яких Укравтодор також посилається на п.п. 7.3.12 та 7.3.13 договорів купівлі-продажу № 74 від 22.06.2020 та № 140 від 12.11.2020, та вважає, що рішеннями у справах № 903/290/21, № 903/291/21 стягнуто суми збитків від інфляції та 3% річних, тому для нарахування та стягнення додаткових сум підстави відсутні, у зв`язку з чим наданий ТОВ "Санрайс Логистикс" розрахунок заборгованості є необгрунтованим /мат. оск. а.с. 35-36/.

30.11.2022 до Господарського суду Волинської області надійшло повідомлення (відзив) розпорядника майна ДП "Волинський облавтодор" арбітражного керуючого Чепелюка О.О. № 02-01/903/806/21-146 від 29.11.2022 про результати розгляду заяви ТОВ "Санрайс Логистикс", в якому зазначено, що грошові вимоги ТОВ "Санрайс Логистикс" можуть бути визнані в розмірі 381 237,80 грн та можуть бути включені до реєстру вимог кредиторів у четверту чергу задоволення без права вирішального голосу /мат. оск. а.с. 38-39/.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 01.12.2022 відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Санрайс Логистикс" про визнання додаткових грошових вимог до боржника на суму 381 237,80 грн з огляду на умови пунктів 7.3.12 та 7.3.13 договорів купівлі-продажу № 74 від 22.06.2020 та № 140 від 12.11.2020, якими сторонами узгоджено, що нарахування бідь-яких сум відповідальності припиняється через один місяць від дня порушення зобов`язання і загальний розмір відповідальності покупця за договором не може перевищувати 1% від загальної вартості порушених зобов`язань покупця /мат. оск. а.с. 47-51/.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при постановленні ухвал від 01.11.2022 та від 01.12.2022 норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити, ухвали Господарського суду Волинської області від 01.11.2022 та від 01.12.2022 скасувати, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, "конкурсні кредитори" - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Частиною 14 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом.

Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів розглядаються судом. За результатами розгляду заяв суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів. Ухвала суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів (ч. 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства).

Одночасно норми Кодексу України з процедур банкрутства не містять присічного строку для заявления конкурсними кредиторами своїх вимог до боржника, їх розгляд проводиться судом в порядку черговості їх надходження до суду.

Подання уточнень і доповнень, які змінюють суму кредиторських вимог, поза межами строку, визначеного приписами ч. 1 ст. 45 КУПБ є підставою для застосування до такої заяви з конкурсними кредиторськими вимогами до боржника приписів ч. 4 ст. 45 КУПБ, зокрема такі вимоги є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства, у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

За результатами попереднього засідання господарський суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються:

розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів;

розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів;

дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів;

дата підсумкового засідання суду, на якому буде постановлено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство, чи ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, яке має відбутися у строки, встановлені частиною другою статті 44 цього Кодексу.

Розпорядник майна за результатами попереднього засідання вносить до реєстру вимог кредиторів відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 29.09.2022 у справі № 903/806/21 строк процедури розпорядження майном Дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" та повноваження арбітражного керуючого Чепелюка Олександра Олександровича продовжено на шість місяців до 12 лютого 2023 року.

Судом встановлено, що постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.08.2022 визнано грошові вимоги ТОВ "Санрайс Логистикс" до ДП "Волинський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" на загальну суму 3 104 254,41 грн та зобов`язано розпорядника майна Чепелюка О.О. включити вимоги до реєстру вимог кредиторів у визначеній черговості.

При цьому розмір 3 001 792,41 грн вимог четвертої черги (без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів), визнаних у постанові Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.08.2022 складається з вимог:

- згідно з рішенням Господарського суду Волинської області від 30.06.2021 у справі № 903/290/21, яким стягнуто 1 318 887,98 грн основного боргу за договором купівлі-продажу (поставки) товарів (з доставкою) № 74 від 22.06.2020, 21 423,24 грн 3% річних за період прострочення з 06.10.2020 по 07.04.2021 та 79 188,19 грн інфляційних втрат за період з жовтня 2020 року по лютий 2021 року включно;

- згідно з рішенням Господарського суду Волинської області від 17.06.2021 у справі № 903/291/21, яким стягнуто 1 546 000,80 грн основного боргу за договором купівлі-продажу (поставки) товарів (з доставкою) № 140 від 12.11.2020, 10 495,88 грн 3% річних за період прострочення з 12.01.2021 по 07.04.2021 та 25 796,32 грн інфляційних втрат за період з 12.01.2021 по 28.02.2021.

ТОВ "Санрайс Логистикс" у заяві від 24.10.2022 про збільшення розміру грошових вимог до боржника просить додатково визнати грошові вимоги у загальній сумі 381 237,80 грн, що складається з 75 585,97 грн 3% річних за період з 08.04.2021 по 22.02.2022 та 305 651,83 грн інфляційних втрат за період з березня 2021 року по лютий 2022 року. При цьому розрахунок проведено, виходячи з розміру 2 864 888,78 (1 318 887,98 + 1 546 000,80) грн основного боргу, оскільки періоди прострочення є однаковими та закінчуються 22.02.2022, тобто до відкриття 23.02.2023 провадження у цій справі про банкрутство ДП "Волинський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України".

Суд апеляційної інстанції перевірив розрахунок ТОВ "Санрайс Логистикс" заявлених вимог 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на підставі ст. 625 ЦК України, та визнав вірним.

Крім того розпорядник майна ДП "Волинський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" арбітражний керуючий Чепелюк О.О. у повідомленні (відзиві) про результати розгляду грошових вимог ТОВ "Санрайс Логистикс" повідомив, що заявлені грошові вимоги ТОВ "Санрайс Логистикс" можуть бути визнаними в розмірі 381 237,80 грн та включеними до реєстру вимог кредиторів у справі № 903/806/21 у четверту чергу задоволення без права вирішального голосу /мат. оск. а.с. 38-39/.

Отже загальна сума вимог, яку ТОВ "Санрайс Логистикс" просить визнати додатково та включити до реєстру вимог кредиторів до вимог четвертої черги (без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів), становить 381 237,80 грн (305 651,83 + 75 585,97).

23.02.2022 за № 68524 на офіційному веб-порталі судової влади України оприлюднено оголошення (повідомлення) про відкриття Господарським судом Волинської області провадження у справі про банкрутство ДП "Волинський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України".

27.10.2022 до Господарського суду Волинської області надійшла заява ТОВ "Санрайс Логистикс" про збільшення розміру грошових вимог до боржника на суму 381 237,80 грн.

Оскільки строк, відведений для заявлення конкурсними кредиторами грошових вимог до боржника в порядку ст. 45 КУзПБ, завершився 25.03.2022, тому заява ТОВ "Санрайс Логистикс" про збільшення розміру грошових вимог надійшла після закінчення строку, встановленого для їх подання, а тому згідно з приписами ч. 4 ст. 45 КУзПБ додаткові вимоги ТОВ "Санрайс Логистикс" є конкурсними без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Отже колегія суддів дійшла висновку, що вимоги ТОВ "Санрайс Логистикс" до ДП "Волинський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" у загальній сумі 381 237,80 грн, що складаються з 305 651,83 грн інфляційних втрат та 75 585,97 грн 3 % річних, відносяться до 4 (четвертої) черги задоволення вимог кредиторів без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Щодо посилання на умови пунктів 7.3.12 та 7.3.13 договорів купівлі-продажу (поставки) товарів (з доставкою) № 74 від 22.06.2020 та № 140 від 12.11.2020.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

ТОВ "Санрайс Логистикс", розпорядник майна арбітражний керуючий Чепелюк О.О., АТ «ДАК «Автомобільні дороги України», Державне агенство автомобільних доріг України (Укравтодор) визнають, що договори купівлі-продажу (поставки) товарів (з доставкою) № 74 від 22.06.2020 та № 140 від 12.11.2020 (надалі Договори) містять такі умови:

пункт 7.3.12 - нарахування будь-яких сум щодо відповідальності покупця за невиконання грошового зобов`язання за цими договорами припиняється через один місяць від дня порушення такого зобов`язання;

пункт 7.3.13 - загальний розмір відповідальності покупця за цим договором не може перевищувати 1 % від загальної вартості порушених зобов`язань покупця.

Учасниками справи не заперечується, що пункти 7.3.12 та 7.3.13 є частиною розділу VII Договорів "Відповідальність сторін".

Відповідно до п. 7.1 Договорів, у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законами та цим договором. Передбачена законами України відповідальність застосовується з врахуванням положень цього договору.

Тобто сторони передбачили, що за неналежне виконання своїх зобов`язань сторони мають нести як відповідальність, встановлену цим договором, так і відповідальність, встановлену законом.

Підпункти 7.3.12 та 7.3.13 договорів № 74 від 22.06.2020 та № 140 від 12.11.2020 є структурною частиною п. 7.3, тому мають аналізуватися в контексті цього пункту.

Пункт 7.3 договорів має назву "види порушень та санкції за них, установлені договором".

Тобто сторони у п.7.3 договорів передбачили певні санкції за порушення умов договору, які покладаються на покупця (боржник у цій справі), зокрема:

7.3.7. В разі порушення строків оплати товару, покупець на вимогу постачальника зобов`язаний сплатити останньому пеню в розмірі 0,001 % від суми боргу за кожен день прострочення та штраф в розмірі 0,0001 % від суми боргу (сплачується одноразово).

7.3.8. Неустойка встановлена цим договором для покупця є виключною. В разі порушення покупцем умов договору, винна сторона зобов`язана сплатити на користь іншої сторони (на вимогу останньої) неустойку (штраф, пеню), передбачену цим договором, без відшкодування збитків.

7.3.12. Нарахування будь-яких сум, щодо відповідальності покупця за невиконання грошового зобов`язання за цим договором, припиняється через один місяць від дня порушення такого зобов`язання.

7.3.13. Сторони домовилися та підтверджують, що загальний розмір відповідальності покупця за цим договором не може перевищувати 1 % від загальної вартості порушених зобов`язань покупця.

Отже обмеження, встановлені підпунктами 7.3.12 та 7.3.13, поширюються саме на санкції, встановлені договором.

Разом з тим колегія суддів звертає увагу на те, що умови договорів № 74 від 22.06.2020 та № 140 від 12.11.2020 взагалі не містять жодних застережень про інфляційні втрати та проценти річних.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Згідно з ст. 534 ЦК України, у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Згідно з ст. 536 ЦК Україн, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що сторони у договорах № 74 від 22.06.2020 та № 140 від 12.11.2020 встановили певні санкції, зокрема пеню. Пеня обчислюється у відсотках і сторони погодили обмеження строку і розміру їх нарахування.

В той же час законодавством передбачено сплату процентів, які є відмінними від відсотків (тобто, від неустойки) і сторони не обмежували ні строк, ні розмір процентів, передбачених ст. 625 ЦК України та інфляційних втрат.

Колегія суддів бере до уваги постанову Верховного Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.09.2019 у справі № 912/2828/18 за позовом ТОВ "Норд Енерджі" до ДП "Кіровоградський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про стягнення 4 425 958,37 грн.

У зазначеній справі досліджувалися аналогічні доводи скаржника ДП "Кіровоградський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про нарахування інфляційних втрат та 3% річних лише за місяць та неможливості перевищення розміру відповідальності більше ніж на 1% від загальної вартості порушених зобов`язань.

Так у п. 8 "Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу" постанови від 24.09.2019 у справі № 912/2828/18 зазначено:

"8. Водночас, заявник звертає увагу на те, що відповідно до умов договору від 31.01.2018 № 87/2901-2018 (підпункт 7.3.11) загальний розмір відповідальності не може перевищувати 1 % від загальної вартості порушених зобов`язань (42 843,41 грн). Зазначена норма поширюється не лише на штрафні санкції, але і на стягнення інфляційних втрат і 3 % річних".

Згідно з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 24.09.2019 у справі № 912/2828/18, суд касаційної інстанції з приводу аргументів скаржника вказав:

"39. Стосовно доводів скаржника про нарахування інфляційних втрат і 3 % річних лише за місяць, а також неможливості перевищення розміру відповідальності більше ніж на 1 % від загальної вартості порушених зобов`язань колегія суддів звертає увагу на таке.

40. За змістом статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина 2 статті 625 ЦК України).

41. Отже, зважаючи на положення частини 2 статті 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки становлять способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

42. Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції є правом кредитора, яким кредитор наділений з огляду на нормативне закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

43. Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу (місяць), протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

44. Аналогічну правову позицію викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №905/600/18, постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.08.2019 № 921/212/18.

45. Відповідно до пунктів 3.1 та 4.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною 2 статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Сплата 3 % річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

46. Згідно з частиною 2 статті 232 ГК України законом або договором можуть бути передбачені випадки, коли: допускається стягнення тільки штрафних санкцій; збитки можуть бути стягнуті у повній сумі понад штрафні санкції; за вибором кредитора можуть бути стягнуті або збитки, або штрафні санкції.

47. Із наведеного вбачається, що інфляційні втрати та 3 % річних є спеціальними мірами цивільно-правової відповідальності, способами захисту майнового права, які не можна ототожнювати із штрафними санкціями. Як убачається із умов спірного договору, при порушенні його умов винна сторона має сплатити неустойку (штраф, пеню) без відшкодування збитків. Саме на зазначений вид відповідальності поширюється для положень підпункту 7.3.11 спірного договору про те, що загальний розмір відповідальності покупця не може перевищувати 1 % від загальної вартості порушених зобов`язань.

48. Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц зазначено, що стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

49. У підпункті 7.3.11 пункту 7.3 договору купівлі-продажу (поставки) товарів (із доставкою) від 31.01.2018 № 87/2901-2018 сторони узгодили, що загальний розмір відповідальності покупця за цим договором не може перевищувати 1 % від загальної вартості порушених ним зобов`язань. Нарахування будь-яких сум щодо відповідальності покупця за невиконання грошового зобов`язання припиняється через один місяць від дня порушення такого зобов`язання. Задовольняючи позовні вимоги ТОВ "Норд Енерджі", суди попередніх інстанцій виходили з того, що зазначені положення стосуються виключно договірної відповідальності і не регулюють відповідальність, передбачену законодавством".

Отже Верховний Суд у постанові від 24.09.2019 у справі № 912/2828/18 дійшов висновку, що наявність у договорі застереження про припинення нарахування будь-яких сум щодо відповідальності покупця за невиконання грошового зобов`язання через один місяць від дня порушення такого зобов`язання не звільняє його від відповідальності, встановленої ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, оскільки норма ч. 1 ст. 625 цього Кодексу є імперативною і не передбачає жодних винятків незалежно від причин прострочення виконання грошового зобов`язання.

Таке застереження є підставою для звільнення покупця від відповідальності, яка має іншу правову природу неустойка (штраф, пеня), збитки, тощо.

В судовому засіданні 22.03.2023 представники ТОВ "Санрайс Логистикс" та АТ "ДАК "Автомобільні дороги України" не повідомили іншої позиції Верховного Суду щодо застосування до нарахованих інфляційних втрат та 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України умов укладених підприємствами ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" договорів про нарахування цих сум лише за місяць та неможливість перевищення розміру відповідальності більше ніж на 1% від загальної вартості порушених зобов`язань, ніж викладеної у постанові від 24.09.2019 у справі № 912/2828/18.

Водночас АТ "ДАК "Автомобільні дороги України" у додаткових поясненнях у справі (вх. № 1806/23 від 02.03.2023) посилається на правову позицію, викладену в ухвалах Господарського суду Одеської області від 02.12.2022, 01.02.2023 у справі № 916/4081/21, в якій при стягненні 3 % річних та інфляційних втрат у подібних договорах, укладених з ДП "Одеський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", судом взято до уваги, що нарахування будь-яких сум щодо відповідальності покупця за невиконання грошового зобов`язання припиняється через 1 місяць від дня порушення такого зобов`язання, а також що загальний розмір відповідальності покупця не може перевищувати 1 % від загальної вартості порушених зобов`язань покупця.

Колегією суддів не береться до уваги позиція Господарського суду Одеської області у справі № 916/4081/21, оскільки практика Верховного Суду, викладена у постанові від 24.09.2019 у справі № 912/2828/18 щодо стягнення 3 % річних та інфляційних втрат у подібних договорах з 2019 року не змінювалась.

Натомість в порядку позовного провадження господарські суди також стягують інфляційні нарахування та 3 % річних у подібних договорах без обмеження строку та розміру, зокрема це підтверджується рішенням Господарського суду Одеської області від 24.01.2023 у справі № 916/2231/22, рішенням Господарського суду Закарпатської області від 10.02.2023 у справі № 907/652/22, рішенням Господарського суду Львівської області від 16.02.2023 у справі № 914/2733/22.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про безпідставність вимоги ТОВ "Санрайс Логистикс" в частинах визнання грошових вимог, зокрема, 3% річних та інфляційних втрат згідно з заявою про збільшення грошових вимог до боржника від 24.10.2022, що призвело до порушення норм матеріального права, тому ухвала Господарського суду Волинської області від 01.12.2022 у справі № 903/806/21 підлягає скасуванню.

Щодо ухвали Господарського суду Волинської області від 01.11.2022 про залишення без руху заяви ТОВ "Санрайс Логистикс" про визнання додаткових грошових вимоґ до боржника від 24.10.2022.

Порядок та строки апеляційного оскарження ухвал суду першої інстанції регулюється розділом IV ГПК України.

Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається (частина друга статті 254 ГПК України).

Частиною першою статті 255 ГПК України визначено перелік ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції, який є вичерпним.

Зазначені процесуально-процедурні обмеження права на апеляційне оскарження деяких ухвал місцевого господарського суду окремо від остаточного рішення суду встановлено з метою ефективного здійснення правосуддя і не зменшують для сторін можливості доступу до суду апеляційної інстанції та не ускладнюють їм цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, оскільки сторони не позбавляються права на апеляційне оскарження таких ухвал місцевого господарського суду взагалі, їх право лише відтерміновується до винесення остаточного рішення зі справи (постанова Верховного Суду від 14.09.2020 у справі № 910/404/20).

Отже оскарження ухвали про залишення заяви без руху допускається при поданні скарги на остаточне судове рішення, ухвалене за результатами розгляду самої такої заяви.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" визначається, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 10 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом сплачується судовий збір, еквівалентний двом розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

ТОВ "Санрайс Логистикс" з заявою про грошові вимоги до боржника звернувся у 2022 році.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік", прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений з 01.01.2022 в розмірі 2 481 грн.

Тобто за подання заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника, у 2022 році підлягає сплаті судовий збір у розмірі 4 962,00 грн (2 481,00 грн х 2).

При цьому розмір судового збору за подання заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника, є фіксованим і не залежить ні від кількісних показників грошових вимог кредитора (суми вимог), ні від кількості самих вимог кредитора (наявності кількох самостійних вимог).

Колегія суддів на підставі встановлених вище обставин дійшла висновку про те, що ТОВ "Санрайс Логистикс" заявило додаткові вимоги щодо інфляційних втрат та 3% річних, які не є окремими самостійними вимогами, оскільки входять до складу вимоги за одними основними зобов`язаннями, що виникли у зв`язку з невиконанням боржником своїх обов`язків за договорами № 74 від 22.06.2020 та № 140 від 12.11.2020, визнаними судом, та за розгляд якої судовий збір вже було сплачено. Отже має місце саме збільшення розміру раніше заявленої вимоги.

Натомість Законом України «Про судовий збір» за подання кредитором заяви про збільшення розміру грошових вимог до боржника на суму інфляційних нарахувань та 3% річних сплата судового збору не передбачена.

За таких обставин у суду першої інстанції не було підстав для залишення відповідної заяви ТОВ "Санрайс Логистикс" без руху.

Отже Господарським судом Волинської області ухвалу від 01.11.2022 про залишення без руху заяви ТОВ "Санрайс Логистикс" про визнання додаткових грошових вимог до боржника від 24.10.2022 постановлено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, та з порушенням норм матеріального права, а саме норм Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до част. 1, 3 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України, апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, не з`ясування обставин, що мають значення для справи.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала Господарського суду Волинської області від 01.12.2022 та ухвала Господарського суду Волинської області від 01.11.2022 у справі № 903/806/21 підлягають скасуванню, як такі що постановлені з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням вимог Кодексу України з процедур банкрутства, ГПК України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст. 269, 270, 271, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Санрайс Логистикс" на ухвалу Господарського суду Волинської області від 01.12.2022 та ухвалу Господарського суду Волинської області від 01.11.2022 у справі № 903/806/21 задоволити.

2. Ухвалу Господарського суду Волинської області від 01.12.2022 про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Санрайс Логистикс» про визнання додаткових грошових вимог до боржника на суму 381 237,80 грн скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Санрайс Логистикс" про збільшення розміру грошових вимог до боржника від 24.10.2022 задоволити.

Визнати додатково заявлені грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Санрайс Логистикс" (м. Полтава, вул. Європейська, 2, офіс 209, ) до Дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" у розмірі 381 237,80 грн, що складаються з 305 651,83 грн інфляційних втрат та 75 585,97 грн трьох процентів річних.

Розпоряднику майна Чепелюку О.О. включити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Санрайс Логистикс" у розмірі 381 237,80 грн до реєстру вимог кредиторів у четверту чергу задоволення (без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів).

3. Скасувати ухвалу Господарського суду Волинської області від 01.11.2022 про залишення без руху заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Санрайс Логистикс" про визнання додаткових грошових вимог до боржника від 24.10.2022.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Матеріали оскарження ухвали від 01.12.2022 та від 01.11.2022 у справі № 903/806/21 повернути Господарському суду Волинської області.

Повний текст постанови складений "29" березня 2023 р.

Головуючий суддя Крейбух О.Г.

Суддя Савченко Г.І.

Суддя Павлюк І.Ю.