ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2023 Справа № 914/2468/20 (914/760/21)

Господарський суд Львівської області у складі судді Чорній Л.З., за участю секретаря судового засідання Гусак Х.Р., розглянувши позовну заяву розглянувши матеріали за позовом: Державного підприємства Виробничо-сервісний центр у Львівській області в особі розпорядника майна арбітражного керуючого Оберемка Романа Анатолійовича, м.Львів,

та Державного підприємства Виробничо-сервісний центр у Львівській області, м.Львів

до відповідача: Головного управління Державної податкової служби у Львівській області, м. Львів

про визнання недійсним договору №4 від 13.04.2020

в межах провадження у справі № 914/2468/20

за заявою: Головного управління Державної податкової служби у Львівській області, м. Львів

про банкрутство Державного підприємства Виробничо-сервісний центр у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, буд. 35, )

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

25.03.2021 на адресу Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Державного підприємства Виробничо-сервісний центр у Львівській області в особі розпорядника майна арбітражного керуючого Оберемка Романа Анатолійовича до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про визнання недійсним договору про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг № 4 від 13.04.2020.

Відповідно до Витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 25.03.2021 справу № 914/2468/20(914/760/21) передано на розгляд судді Чорній Л.З. на підставі статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, в провадженні якої перебуває справа № 914/2468/20 про банкрутство Державного підприємства Виробничо-сервісний центр у Львівській області.

Ухвалою суду від 12.10.2020 відкрито провадження у справі про банкрутство Державного підприємства Виробничо-сервісний центр у Львівській області (79003, м. Львів, вул.Стрийська, буд. 35, ); визнано грошові вимоги Головного управління Державної податкової служби у Львівській області до Державного підприємства Виробничо-сервісний центр у Львівській області у розмірі 5 493 720,06 грн, з яких: 5 247 836,15 грн основного боргу (безспірні), 159 567,83 грн штрафних санкцій та 86 316,08 грн пені, а також, 21 020,00 грн. судового збору; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів Державного підприємства Виробничо-сервісний центр у Львівській області; введено процедуру розпорядження майном Державного підприємства Виробничо-сервісний центр у Львівській області строком на сто сімдесят календарних днів до 31.03.2021 та призначити розпорядником майна арбітражного керуючого Оберемка Романа Анатолійовича (свідоцтво № 1936 від 18.12.2019, адреса: вул. Ватутіна, 67, с. Потік, Київська область, 08824).

Офіційне оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі №914/2468/20 про банкрутство Державного підприємства Виробничо-сервісний центр у Львівській області розміщено на веб-сайті Вищого господарського суду України 12.10.2020р.

Справа № 914/2468/20 про банкрутство Державного підприємства Виробничо-сервісний центр у Львівській області перебуває на стадії розпорядження майном.

Ухвалою суду від 01.04.2021 заяву розпорядника майна Державного підприємства Виробничо-сервісний центр у Львівській області арбітражного керуючого Оберемка Романа Анатолійовича від 17.03.2021 про відстрочення сплати судового збору задоволено; відстрочено сплату судового збору за подання позовної заяви до прийняття судового рішення по суті; позовну заяву розпорядника майна Державного підприємства Виробничо-сервісний центр у Львівській області арбітражного керуючого Оберемка Романа Анатолійовича до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про визнання недійсним договору прийнято до розгляду в межах провадження справи №914/2468/20(914/760/21) про банкрутство Державного підприємства Виробничо-сервісний центр у Львівській області та призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 19.05.2021.

27.05.2021 на адресу Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Державного підприємства Виробничо-сервісний центр у Львівській області до Головного управління Державної податкової служби України у Львівській області про визнання недійсним договору від 13.04.2020 року за №4 про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг.

Ухвалою суду від 03.06.2021 позовом Державного підприємства Виробничо-сервісний центр у Львівській області до відповідача Головного управління Державної податкової служби України у Львівській області про визнання недійсним договору від 13.04.2020 року за №4 про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг прийнято до розгляду; клопотання Державного підприємства Виробничо-сервісний центр у Львівській області про спільний розгляд заяви задоволено; об`єднано в одне провадження справи №914/2468/20(914/760/21) та №914/2468/20(914/1466/21); присвоєно об`єднаній справі №914/2468/20(914/760/21). Розгляд справи призначено на 23.06.2021.

Ухвалою суду від 23.11.2022 підготовче провадження по справі №914/2468/20(914/760/21) закрито та призначено справу до судового розгляду. Розгляд справи призначено на 14.12.2022

Рух справи відображено в відповідних ухвалах суду.

В судове засідання 01.02.2023 представники сторін не з`явились.

Представником ДП Виробничо-сервісний центр у Львівській області на електронну адресу суду подано додаткові пояснення, якими доводи відповідача вважає необґрунтованими та просить позов ДП Виробничо-сервісний центр у Львівській області до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про визнання недійсним договору №4 від 13.04.2020 задовольнити в повному обсязі. Розгляд справи відкладено на 22.02.2023

Судове засідання 22.02.2023 по справі № 914/2468/20(914/760/21) не відбулось, у зв`язку з оголошенням на території Львівської області повітряної тривоги 22.02.2023 з 09 год. 06 хв. до 11 год. 01 хв. у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України.

Ухвалою суду від 22.02.2023 розгляд справи відкладено на 08.03.2023.

В судове засідання від 08.03.2023 сторони не з`явилися. Причин неявки суду не повідомили.

Ухвалою суду від 08.03.2023 розгляд справи відкладено на 22.03.2023.

У судове засідання 22.03.2023 сторони не з`явилися. Причин неявки суду не повідомили. На адресу суду заяв, клопотань чи пояснень не надходило.

Позиції сторін.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що оскаржуваний договір був укладений між Державним підприємством «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» та головним управлінням ДПС України у Львівській області, та передбачає відшкодування позивачем витрат відповідача на утримання ним нерухомого майна та надання комунальних послуг щодо частини приміщень площею 5 754,10 м.кв. в складі адмінбудівлі загальною площею 28 251,6 м.кв. за адресою АДРЕСА_1 , балансоутримувачем якої є ГУ ДПС у Львівській області. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ч.2 ст.203 Цивільного кодексу України, з мотивів укладення договору з перевищенням наданих повноважень виконуючому обов`язки ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» ОСОБА_1 , який діяв від імені боржника на підставі Статуту та наказу ГУ ДФС у Львівській області від 16.12.2019 року №674-О «Про покладення обов`язків».

На підтвердження позовних вимог позивачем долучено копії наказу ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» від 17.02.2020 року № 19/1-0 та копію наказу ГУ ДФС України у Львівській області від 17.02.2020 року № 14-о.

Позивач посилається на те, що строк договору до 31 грудня 2020 року, однак, повноваження ОСОБА_1 були надані тимчасово, до 17.03.2020 року.

Підставою для визнання договору недійсним позивач вказав на те, що цей договір має ознаки правочину, що порушує публічний порядок, оскільки такий не відповідає Правилам роздрібного ринку електроенергії, що затверджені Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312, а також посиланням на те, що відповідач, здійснюючи електропостачання, займається не притаманним його функціональним завданням господарською діяльністю, відтак договір, що оскаржується суперечить інтересам держави та суспільства та є нікчемним в силу ст. 228 ЦК України.

Крім того, ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» у позовній заяві зазначив, про окрему підставу визнання недійсним договору про визнання недійсним договору про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг №4 від 13.04.2020, а саме: що даний правочин вчинений під впливом обману, оскільки 18.02.2019 року змінився правовий статус адмінбудівлі у зв`язку із переданням Державною фіскальною службою України Державній податковій службі України адмінбудівлю за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 28521, 6 м. кв., внаслідок чого обов`язок по відшкодуванню витрат на утримання приміщення мала нести інша юридична особа.

Враховуючи наведене, позивачі просили у позовних заявах позовні вимоги задовольнити, визнати недійсним договір про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг №4 від 13.04.2020, укладений між Головним управлінням ДПС у Львівській області та ДП «Виробничо-сервісним центром у Львівській області».

Відповідач щодо позовних вимог заперечив в повному обсязі з наступних підстав:

Відповідач зазначив, що вищезазначений договір складений за домовленістю сторін 13.04.2020 року, на момент підписання Договору виконував обов`язки директора ОСОБА_1 , відтак, договір був дійсним до 31.12.2020 року.

Крім того, відповідач зазначив, що позивач хибно вважає, що договір №4 від 13.04.2020 року порушує публічний порядок, оскільки відповідно до Статуту ДП «Виробничо-сервісного центру у Львівській області», головною метою діяльністю підприємства є надання послуг з обслуговування та експлуатації адмінбудинку по АДРЕСА_1 , а також лічильники обліку енергоносіїв знаходяться на площах, які є в розпорядженні ДП. У зазначеній адмінбудівлі сторони мають спільні комунікації, а також єдині лічильники та прилади обліку енергоносіїв, теплопостачання та водопостачання, а також сторони між собою не мали договірних відносин щодо їх частки в обслуговуванні та відшкодуванні витрат за спожиті комунальні послуги відповідно до займаних площ в адмінбудівлі. Відповідно ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області», має виконувати обов`язки по утриманню адмінбудівлі пропорційно до частки, яка є в його користуванні. Оскільки, комунікації є спільними, що у свою чергу унеможливлює відключення ДП Виробничо-сервісний центр у Львівській області від використання комунальних послуг, Головне управління ДПС у Львівській області змушене було надавати ДП послуги з теплопостачання, водопостачання, водовідведення та послуги з постачання електричної енергії, які підтверджено актом звірки розрахунків.

Відповідач зазначив, ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» під час укладення оскаржуваного договору було відомо, що будівля за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 28521,6м. кв., закріплена на праві оперативного управління за ГУ ДПС у Львівській області. Відтак, зміна правового статусу будівлі на час вчинення правочину не здійснювалась, а твердження боржника про таку зміну, не відповідають фактичним обставинам справи. При цьому, позивач на момент підписання спірного договору був обізнаний з метою його укладення, а також йому були відомі всі обставини, які мають істотне значення для укладення договору.

Враховуючи вищенаведене, відповідач просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Обставини справи встановлені судом.

Статутом Державного підприємства «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» затвердженого наказом Державної фіскальної служби України визначено, що Державне підприємство «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» засноване на державній власності та належить до сфери управління Державної фіскальної служби. Засновником Підприємства є Державна фіскальна служба України. Управління Підприємством здійснює Засновник шляхом призначення на посаду та звільнення з посади керівника Підприємства -директора Державного підприємства «Виробничо-сервісний центр у Львівській області». Директор укладає від імені підприємства договори, видає довіреності, відкриває в установах банків розрахункові та інші рахунки.

Головною метою діяльності підприємства є здійснення експлуатації будинків та споруд, проведення капітальних та поточних ремонтів службових приміщень адмінбудинків Засновника (ДФС України), забезпечення будинків та споруд електричною та тепловою енергією, водопостачанням, радіо і телетранслюванням, телефонізацією, вентиляцією, системою кондиціювання повітря.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власниками площі за адресою: АДРЕСА_1 , (загальна площа 28 521,6, в тому числі 5754,1 м.кв) є ДФС України (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.11.2016 №74018367) та ДП „Управління по експлуатації адмінбудинків податкових органів Львівської області" (правонаступник - ДП „Виробничо-сервісний центр у Львівській області").

Адмінбудівля за адресою: м. Львів, вул. Стрийська, 35, загальною площею 28 521,6 м.кв. згідно реєстраційного посвідчення від 23.05.1996 року передана Державній податковій інспекції Львівської області, відповідно в 1996 році було виготовлено технічний паспорт на будівлю на загальну площу 28 521,6 м.кв.

Наказом ДПА у Львівській області від 09.04.2004 № 151 «Про передачу частини адмінбудинку», на підставі дозволу ДПА України від 06.07.2004 № 12467/7/05-0117, було здійснено передачу на баланс та до статутного фонду ДП „Управління по експлуатації адмінбудинків податкових органів Львівської області" (правонаступник - ДП „Виробничо-сервісний центр у Львівській області"), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 5 754,1 м.кв. (Свідоцтво про право власності на нежитлові приміщення від 27.10.2004 № С-00534; Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02.11.2004 № 5277157; Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.08.2013 № 7853397).

На виконання наказу Міністерства доходів і зборів України від 14.06.2013 № 166 „Про централізацію бухгалтерського обліку нерухомого майна в Міністерстві доходів і зборів України, наказу Головного управління Міндоходів у Львівській області від 21.06.2013 №78 „Про централізацію бухгалтерського обліку нерухомого майна в Головному управління Міндоходів у Львівській області", була створена комісія з приймання-передачі нерухомого майна (будівель, споруд, земельних ділянок), що обліковувалося на балансі ГУ Міндоходів у Львівській області. Даною комісією встановлено, що належить передати з балансу ГУ Міндоходів у Львівській області на баланс Міністерства доходів і зборів України, адмінбудинок по АДРЕСА_1 площею 28 521 м.кв, про що складено відповідний протокол засідання інвентаризаційної комісії та оформлено належним чином інвентаризаційні описи основних засобів.

Виходячи зі змісту перелічених вище документів, 13-ти поверхова адміністративна будівля по АДРЕСА_1 була передана на баланс Міндоходів України в цілому. На підставі викладеного вище, ГУ ДФС у Львівській області (як правонаступник ГУ Міндоходів у Львівській області) здійснило перереєстрацію 13-ти поверхової адміністративної будівлі за адресою: АДРЕСА_1 на ім`я Державної фіскальної служби України загальною площею 28 521 м.кв.

Відповідно до Статуту ДП „Виробничо-сервісного центру у Львівській області", головною метою діяльністю підприємства є надання послуг з обслуговування та експлуатації адмінбудинку по вул. Стрийській, 35, а також лічильники обліку енергоносіїв знаходяться на площах, які є в розпорядженні ДП.

Державною фіскальною службою України, наказом від 09.07.2019 № 537, делеговано ГУ ДФС у Львівській області повноваження щодо призначення керівника (в.о. керівника) Державного підприємства «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» відповідно до п.3.1.

На виконання вимог наказу ДФС України від 09.07.2019 № 537, Головним управлінням ДФС у Львівській області прийнято наказ від 16.12.2019 № 674-О «Про покладення виконання обов`язків» на ОСОБА_1 - начальника відділу кадрів Державного підприємства «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» покладено виконання обов`язків директора Державного підприємства «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» з 16.12.2019 по 16.02.2020 включно.

До матеріалів справи долучено копію службового допису члена комісії з реорганізації ГУ ДФС у Львівській області від 17.02.2020, в якому вказано, що на виконання вимог п. 3.1 наказу ДФС України № 537 від 09.07.2019 «Про втрату чинності наказами ДФС від 27.06.2018 №413 та від 27.08.2018 №548 в зв`язку з виробничою необхідністю просить покласти виконання обов`язків директора ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» на начальника відділу кадрів Янсона Володимира Мироновича з 17 лютого 2020 року по 17 квітня 2020 року включно. Враховуючи наведене, з метою оперативного вирішення питань, пов`язаних з господарською діяльністю Державного підприємства «Виробничо-сервісного центру у Львівській області», просить голову комісії з реорганізації Головного управління ДФС у Львівській області погодити кандидатуру та надати право підпису господарських, кадровик, фінансових та інші документів підприємства.

17.02.2020 Головним управлінням ДФС у Львівській області прийнято наказ від №14-О «Про покладення виконання обов`язків», яким у зв`язку із виробничою необхідністю, покладено з 17.02.2020 по 17.04.2020 включно, виконання обов`язків директора Державного підприємства «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» на начальника відділу кадрів ОСОБА_1 .

На підставі наказу ГУ ДФС у Львівській області від 17.02.2020 № 14-О «Про покладення обов`язків», Державним підприємством «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» прийнято наказ від 17.02.2020 № 19/1-О, згідно якого ОСОБА_1 начальника відділу кадрів вважати таким, що приступив з 17.02.2020 по 17.04.2020 до виконання обов`язків директора підприємства.

Відповідно до наказу ДПС України від 28.12.2019 №236 «Про прийняття нерухомого майна від територіальних органів ДФС до правонаступників - територіальних органів ДПС», керівники, зокрема головних управлінь ДПС в областях зобов`язуються прийняти з балансу головних управлінь ДФС в областях, які реорганізовуються шляхом приєднання до відповідних територіальних органів ДПС, на їх баланс нерухоме майно згідно з актами приймання-передачі з дотриманням вимог законодавства.

Наказом ДПС України «Про внесення змін до наказу ДПС від 28.12.2019 № 237» від 18.02.2020 № 88 внесено зміни до наказу ДПС України «Про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління за територіальними органами ДПС» від 28.12.2019 № 237, а саме: додаток «Перелік нерухомого майна, що закріплюється на праві оперативного управління за відповідними територіальними органами ДПС» викладено в новій редакції.

Відповідно до вказаних наказів, на керівників територіальних органів покладено обов`язок забезпечити облік та ефективне використання нерухомого майна, яке перебуває в їх оперативному управлінні, відповідно до вимог законодавства, зокрема укладення договорів пов`язаних з господарською діяльністю.

Між Головним управлінням ДПС у Львівській області (балансоутримувач) та ДП «Виробничо-сервісним центром у Львівській області» (користувач) було укладено договір про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг від 13.04.2020 року № 4.

Згідно розділу 1 Договору предметом договору є забезпечення Балансоутримувачем (ГУ ДПС у Львівській області) обслуговування, оплати наданих підприємствами - постачальниками послуг з електричної енергії, водо та теплопостачання, водовідведення, частини приміщень адмінбудинку загальною площею 5754,10 м.кв., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а користувач (ДП «Виробничо-сервісним центром у Львівській області») відшкодовує балансоутримувачу кошти, витрачені на оплату послуг.

Згідно умов договору, Балансоутримувач надає послуги в порядку, строки та у спосіб, передбачені даним Договором, відповідно до затвердженої органом місцевого самоврядування структури тарифу, періодичності та строків їх надання підприємствами, з якими укладено договори.

Відповідно до п.6 Договору, договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими особами Сторін та скріплення їх підписів печатками і діє до 31 грудня 2020 року, а в частині взаєморозрахунків - до повного їх виконання Сторонами.

Сторони дійшли спільної згоди, що відповідно до ч.3 ст.631 Цивільного кодексу України, умови даного Договору поширюються на правовідносини, які виникли між сторонами з 01 січня 2020 року.

Чинність договору припиняється внаслідок:

-закінчення строку, на який його було укладено;

-загибелі майна, що знаходиться в оперативному управлінні (користуванні);

-достроково за взаємною згодою Сторін або за рішенням суду;

-в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

Оцінка суду.

Статтею 11 Цивільного кодексу України визначено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Окремим способом захисту цивільних прав та інтересів і визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За змістом ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1- 3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, необхідно встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.

В силу припису ст. 204 Цивільного кодексу України правомірність правочину презюмується. Отже, обов`язок доведення наявності обставин, з якими закон пов`язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.

Юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю (ст.ст. 2, 80, 91, 92 Цивільного кодексу України). При цьому особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (ч. 1 ст. 952 Цивільного кодексу України).

Правочини юридична особа також вчиняє через свої органи, що з огляду на приписи ст. 237 Цивільного кодексу України утворює правовідношення представництва, в якому орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана або має право вчинити правочин від імені цієї юридичної особи, в тому числі вступаючи в правовідносини з третіми особами.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 13.04.2020 між Головним управлінням ДПС у Львівській області та ДП «Виробничо-сервісним центром у Львівській області» було укладено договір про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг № 4, зі сторони Державного підприємства «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» підписаний в.о. директора Янсоном Володимиром Мироновичем, який діяв на підставі Статуту, наказу ГУ ДФС у Львівській області 16.12.2019 № 674-О та наказу від 17.02.2020 № 14-О.

Згідно положень ч. 1, 3 ст. 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

За умовами ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" відомості про юридичну особу або фізичну особу - підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України. В Єдиному державному реєстрі містяться, зокрема, такі відомості щодо юридичної особи: прізвище, ім`я, по батькові, дата обрання (призначення), які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори; дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Про виконання обов`язків керівника та право підписувати документи щодо ОСОБА_1 внесено зміни до державного реєстрі юридичних осіб фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що підтверджується Витягом з ЄДРЮОФОП.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір може бути укладений у будь - якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (в тому числі в електронному вигляді).

Відповідно до ч.1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір вважається укладеним, якщо сторони у належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Частиною 2 ст. 207 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Відтак, зазначений договір складений за домовленістю сторін 13.04.2020 року, на момент підписання Договору виконував обов`язки директора ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» - Янсон В.М.

Щодо посилання позивача на те, що цей договір має ознаки правочину, що порушує публічний порядок, оскільки в діяльності відповідача не передбачено надання послуг, що передбачені оскаржуваним договором, судом встановлено наступне.

Державне підприємство «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» внесене до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій і присвоєний ідентифікаційний код в .

Відповідно до статуту підприємство засноване на державній власності та належить до сфери управління Державної фіскальної служби.

Головною метою діяльності підприємства є здійснення експлуатації будинків та споруд, проведення капітальних та поточних ремонтів службових приміщень адмінбудинків засновника (ДФС України), забезпечення будинків та споруд електричною та тепловою енергією, водопостачанням, радіо і телетранслюванням, телефонізацією, вентиляцією, системою кондиціювання повітря.

Відповідно до Статуту ДП „Виробничо-сервісного центру у Львівській області" головною метою діяльністю підприємства є надання послуг з обслуговування та експлуатації адмінбудинку по вул. Стрийській, 35, а також лічильники обліку енергоносіїв знаходяться на площах, які є в розпорядженні ДП.

ГУ ДПС у Львівській області наголошує, що відповідно до розділу 1 Договору предметом договору є забезпечення Балансоутримувачем (ГУ ДФС у Львівській області) обслуговування, оплати наданих підприємствами - постачальниками послуг з електричної енергії, водо та теплопостачання, водовідведення, частини приміщень адмінбудинку загальною площею 5754,10 м.кв., що розташоване за адресою: м. Львів, вул. Стрийська, 35, а користувач (ДП „Виробничо-сервісного центру у Львівській області") відшкодовує балансоутримувачу кошти, витрачені на оплату послуг.

Відповідно до п. 2.1 розділу Договору Балансоутримувач надає послуги в порядку, строки та у спосіб, передбачені даним Договором, відповідно до затвердженої органом місцевого самоврядування структури, тарифу, періодичності та строків їх надання підприємства, з якими Користувач уклав договори про надання послуг: з постачання теплової енергії, водопостачання та водовідведення, електричної енергії.

У п.п. 2 зазначено, що експлуатаційні витрати та комунальні послуги сплачуються Користувачем за фактичними затратами на підставі показників відповідних лічильників, а при відсутності лічильників - на підставі нормативних документів.

Оскільки, комунікації є спільними, що у свою чергу унеможливлює відключення ДП від використання комунальних послуг, тому Головне управління ДФС у Львівській області надавало ДП послуги з теплопостачання, водопостачання, водовідведення та послуги з постачання електричної енергії, які підтверджено актом звірки розрахунків. Відповідно ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» несе відповідальність по утриманню адмінбудівлі пропорційно до частки, яка є в його користуванні.

Таким чином, доводи позивача на те, що оспорюваний договір має ознаки правочину, що порушує публічний порядок, є не обґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивачу ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» під час укладення оскаржуваного договору було відомо, що будівля за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 28521, 6 м. кв. закріплена на праві оперативного управління за ГУ ДПС у Львівській області. Відтак, зміна правового статусу будівлі на час вчинення правочину не здійснювалась, а твердження позивача про таку зміну, не відповідають фактичним обставинам справи та спростовані матеріалами справи.

Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову Державного підприємства Виробничо-сервісний центр у Львівській області в особі розпорядника майна арбітражного керуючого Оберемка Романа Анатолійовича та Державного підприємства Виробничо-сервісний центр у Львівській області до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про визнання недійсним договору №4 від 13.04.2020.

Судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судові витрати, які понесли позивачі у зв`язку з розглядом справи, відповідно до приписів статті 129 ГПК України, відносяться на нього.

Інших судових витрат, пов`язаних з розглядом справи сторонами не було заявлено та понесено.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Державного підприємства Виробничо-сервісний центр у Львівській області в особі розпорядника майна арбітражного керуючого Оберемка Романа Анатолійовича та Державного підприємства Виробничо-сервісний центр у Львівській області до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про визнання недійсним договору про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг №4 від 13.04.2020 відмовити.

2. Судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, покласти на позивачів.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний тест рішення складений 28.03.2023.

Суддя Чорній Л.З.