ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

28 березня 2023 року м. Харків Справа № 913/62/23
Провадження № 30/913/62/23
Господарський суд Луганської області у складі судді Голенко І.П., розглянувши клопотання № 1-124/1 від 16.03.2023 Служби автомобільних доріг у Луганській області про розгляд справи за правилами загального позовного провадження у справі за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСТДОРСТРОЙ», м. Одеса
до відповідача Служби автомобільних доріг у Луганській області, м. Сєвєродонецьк Луганської області
про стягнення 378832 грн 66 коп.,
Товариство з обмеженою відповідальністю «РОСТДОРСТРОЙ» звернулося до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до Служби автомобільних доріг у Луганській області про стягнення заборгованості за договором підряду № 20-2020 від 18.08.2020 в сумі 378832 грн 66 коп.
Господарський суд Луганської області ухвалою від 13.03.2023 відкрив провадження у справі, вирішив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у зв`язку з тим, що ця справа є справою незначної складності, яка визнана судом малозначною, а також встановив строки для подання письмових заяв по суті.
Відповідач отримав ухвалу суду у підсистемі ЄСІТС «Електронний кабінет» 13.03.2023.
Строк для подання відзиву на позов встановлений судом в ухвалі від 13.03.2023 «протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня отримання даної ухвали», тобто до 28.03.2023 (включно).
21.03.2023 суд отримав від відповідача відзив на позовну заяву та клопотання № 1-124/1 від 16.03.2023 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Відповідач в обґрунтування клопотання зазначає, що розгляд справи у рамках спрощеного позовного провадження не дає можливості для повного та всебічного встановлення обставин справи та обмежує доступ до захисту порушених прав та інтересів не лише відповідача, а й наносить шкоду інтересам держави.
Суд, розглянувши клопотання відповідача, зазначає наступне.
Відповідно до ст. 12 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) передбачено, що господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного).
Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (ч. 3 ст. 12 ГПК України).
У ч. 5 ст. 12 ГПК України передбачено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Тобто за змістом процесуального закону малозначними є справи по-перше, визначені такими в силу закону (п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України), і по-друге, визнані малозначними судом (п. 2 ч. 5 ст. 12 ГПК України). Таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.06.2018 року у справі № 927/5/18.
Згідно із ч.ч. 1, 2, 3 ст. 247 ГПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Згідно з ч. 4 ст. 247 ГПК України у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи: 1) про банкрутство; 2) за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство; 3) у спорах, які виникають з корпоративних відносин, та спорах з правочинів щодо корпоративних прав (акцій); 4) у спорах щодо захисту прав інтелектуальної власності, крім справ про стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції; 6) у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних такою посадовою особою юридичній особі її діями (бездіяльністю); 7) у спорах щодо приватизації державного чи комунального майна; 8) в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 9) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 3-8 цієї частини.
На підставі цього приписами ГПК України визначено вичерпний перелік справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження, при цьому всі інші справи можуть розглядатися судом як за правилами спрощеного позовного провадження, так і за правилами загального, у разі, якщо через складність або інші обставини таких справ недоцільно здійснювати їх розгляд у спрощеному позовному провадженні.
Відповідно до ч. 4 ст. 250 ГПК України якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.
Враховуючи викладені приписи процесуального закону, а також те, що суд під час вирішення питання щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження врахував критерії, визначені ч. 3 ст. 247 ГПК України, а також виключення, передбачені ч. 4 ст. 247 ГПК України, дійшов висновку, що цей спір не вимагає розгляду в порядку загального позовного провадження.
Доводи відповідача стосовно того, що розгляд справи у рамках спрощеного позовного провадження не дає можливості для повного та всебічного встановлення обставин справи, є безпідставними.
У ч. 1 ст. 252 ГПК України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Згідно із ч. 8 ст. 252 ГПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Отже під час розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження суд також в повній мірі досліджує наявні в матеріалах справи докази з метою повного та всебічного встановлення обставин справи.
Доводи відповідача стосовно того, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження обмежує доступ до захисту порушених прав та інтересів не лише відповідача, а й наносить шкоду інтересам держави, суд також відхиляє з огляду на таке.
Згідно із ч. 1 ст. 42, ч. 1, ч. 2 ст. 46 ГПК України під час розгляду справи в порядку позовного провадження (загального або спрощеного) сторони наділені рівними процесуальними правами.
Відповідно до ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження (як спрощеного, так і загального) учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.
У ст. 80 ГПК України передбачено, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Відповідно до ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
З урахуванням викладеного, відповідачу надані всі процесуальні права та можливості, передбачені законом, у повному обсязі та судом вони не обмежуються, зокрема щодо права надання відзиву, письмових пояснень та доказів, на ознайомлення з матеріалами справи, тощо.
Відповідачем не наведено, яким чином розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження наносить шкоду інтересам держави.
Отже відповідач має право реалізувати всі свої процесуальні права та добросовісно виконати свої обов`язки, передбачені законом, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідачем не доведено належної обґрунтованості розгляду справи за правилами загального позовного провадження.
Тому суд дійшов висновку про залишення без задоволення клопотання Служби автомобільних доріг у Луганській області про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Керуючись ст. 12, 233-235, 247, 250 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Клопотання Служби автомобільних доріг у Луганській області № 1-124/1 від 16.03.2023 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження залишити без задоволення.
Ухвала набирає чинності з моменту її прийняття та оскарженню окремо від рішення суду, прийнятого за результатами розгляду справи, не підлягає.

Суддя Ірина ГОЛЕНКО