РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.03.2023Справа № 910/557/22
За позовом Фізична особа-підприємець Вакуленчік О.М.

до Державне агентство рибного господарства України

про стягнення 406 588,00 грн. та зобов`язання вчинити дії

суддя Мельник В.І.

за участю секретаря судового засідання Федорової О.В.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання

Суть спору:

До Господарського суду міста Києва звернулась Фізична особа-підприємець Вакуленчік Олексій Миколайович з позовною заявою до Державного агентства меліорації та рибного господарства України про стягнення заборгованості.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.01.2022 відкрито провадження у справі № 910/557/22 та призначено підготовче засідання на 04.03.2022.

20.05.2022 відділом діловодства суду від відповідача отримано відзив на позовну заяву.

Указом президента України від 24.02.2022 №64/2022 введено військовий стан в Україні.

04.03.2022 розгляд справи не відбувся в зв`язку із військовою агресією російською федерації.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.06.2022 відкладено розгляд справи № 910/557/22 до закінчення воєнного стану чи/або його скасування у встановлений законодавством порядку на всій території України або на території міста Києва.

26.07.2022 відділом діловодства суду від відповідача отримано клопотання про долучення документів.

10.08.2022 відділом діловодства суду від позивача отримано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.08.2022, скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.06.2022 у справі № 910/1493/22.

На підставі постанови Північного апеляційного господарського, суд дійшов висновку про призначення судової справи до розгляду.

Ухвалою суду від 14.09.2022 розгляд справи призначено на 13.10.2022.

13.10.2022 розгляд справи не відбувся.

Ухвалою суду від 17.10.2022 підготовче засідання призначено на 25.11.2022.

Ухвалою суду від 25.11.2022 закінчено підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 09.12.2022.

01.12.2022 відділом діловодства суду від відповідача отримано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

09.12.2022 відділом діловодства суду від позивача отримано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 09.12.2022 відкладено розгляд справи на 10.02.2023.

10.02.2023 розгляд справи не відбувся.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.2023 призначено розгляд справи на 10.03.2023.

08.03.2023 відділом діловодства Господарського суду міста Києва від позивача отримано додаткові документи у справі.

В судове засідання 10.03.2023 представник позивача з`явився, надав суду усні пояснення у справі та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 10.03.2023 представник відповідача з1явився, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні 10.03.2023 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд з`ясував наступне.

02 листопада 2021 року між Державним агентством меліорації та рибного господарства України і Фізичною особою - підприємцем Вакуленчіком Олексієм Миколайовичем укладено Договір № 52 про закупівлю послуг за державні кошти .

Відповідно до п. 1.1. цього Договору Виконавець зобов`язався за завданням Замовника надати у 2021 році послуги з впровадження апаратно-програмного комплексу «Система електронного документообігу, а саме побудови структурованої кабельної системи у будівлях Держрибагентства у м. Києві (вул. Січових Стрільців 45-а, вул. Тургенівська, 82-а, вул. Гоголівська, 41-а) (далі - Послуги) за кодом ДК 021:2015 - 72710000-0 Послуги у сфері локальних мереж, а Замовник - прийняти та оплатити їх.

Відповідно до п. п. 5.1, 5.2 цього Договору визначено, що послуги (за даним Договором) повинні бути надані Виконавцем за адресою: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 45-а, вул. Тургенівська, 82-а та вул. Гоголівська, 41-а у термін до 25 грудня 2021 року.

Відповідно до п. 4.1. Договору Замовник 10 листопада 2021 року перерахував Виконавцеві 30 відсотків від суми, визначеної в п. 3.1. Договору, що становить 156 000, 00грн. (сто п`ятдесят шість тисяч гривень).

Позивач зазначив, що за перераховані кошти придбав компоненти та матеріали, необхідні для створення СКС, перелік яких визначений в Додатку № 2 до Технічного завдання (Додаток № 2 до Договору № 52 від 02.11,2021р.).

06 грудня 2021 року ФОП Вакуленчік О.М. подав відповідачу претензію, відповідно до якої вимагав від Державного агентства з меліорації та рибного господарства України перерахувати на рахунок ФОП Вакуленчіка О.М. заборгованість в розмірі 364 000, 00грн. (триста шістдесят чотири тисячі гривень 00 копійок), прийняти придбані матеріали та компоненти, зафіксувавши передачу Актом приймання-передачі, а також укласти з ФОП Вакуленчік О.М.. додаткову угоду до Договору № 52 про закупівлю послуг за державні кошти від 02.11.2021р. про розірвання даного Договору.

Як вбачається із матеріалів, в листі від 15.12.2021 № 1-7.3-17/7069-21 Держрибагентство вказало Виконавцю на недотримання умов Договору та у зв`язку з цим повідомило про розірвання договору та висунуло вимогу про повернення передоплати 30% від загальної вартості Послуг у сумі 156 000,00 грн.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків.

Згідно ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Для застосування такої відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

При цьому саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 910/6657/16, від 07.02.2018 у справі № 917/1651/16, а також у постановах Верховного Суду України від 09.11.2016 у справі № 3-1071гс16, від 28.01.2015 у справі N 3-210гс14.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

Таким чином, позивач повинен довести факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків та докази невиконання зобов`язань та причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням зобов`язань та заподіяними збитками. При визначенні розміру збитків, заподіяних порушенням господарських договорів, береться до уваги вид (склад) збитків та наслідки порушення

договірних зобов`язань для підприємства. Тоді як відповідачу потрібно довести відсутність його вини у спричиненні збитків позивачу.

Відшкодуванню підлягають збитки, що стали безпосереднім, і що особливо важливо, невідворотним наслідком порушення боржником зобов`язання чи завдання шкоди. Такі збитки є прямими. Збитки, настання яких можливо було уникнути, які не мають прямого причинно-наслідкового зв`язку є опосередкованими та не підлягають відшкодуванню.

Разом з тим, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення відповідачем порушень зобов`язань за Договором №52, в зв`язку із чим підстав для стягнення з нього збитків відсутні.

Стосовно вимоги позивача про розірвання Договору №52 про закупівлю послуг за державні кошти від 02.11.2021, суд зазначає що даний договір розірвано відповідно до п. 6.2.1.

Пунктом 6.2,1. Договору встановлено, Замовник має право достроково розірвати Договір в односторонньому порядку у разі невиконання зобов`язань Виконавцем, письмово повідомивши його про це за 10 (десять) календарних днів.

Відповідно до Розділу 1 «Основні вимоги до надання послуг» Технічного завдання визначено, що перед початком побудови мережі Виконавець повинен обстежити на місці та розробити проектну документацію, специфікації на матеріали, та узгодити її із Замовником так само, як і всі технічні рішення повинні бути узгоджені Виконавцем і Замовником до початку надання послуг.

Матеріали справи не містять доказів з яких можна дійти достовірного висновку, що позивач звертався до відповідача з метою погодження переліку компонентів та матеріалів для виконання умов Договору.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відмову задоволенні позову у повному обсязі.

Частиною 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 статті 75 ГПК України).

Статтею 79 ГПК України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ст.. 74, ч. 4 ст. 75, ст.ст. 76, 77, 129, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 20.03.2023.

Суддя В.І. Мельник