ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2023 р. Справа№ 910/16323/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

за участю секретаря судового засідання: Прокопенко О.В.

учасники справи:

від позивача: Мікулін Д.М.

від відповідача: не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Буд-Трейд"

на рішення Господарського суду м. Києва

від 13.12.2022

у справі №910/16323/21 (суддя Морозов С.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Адамант"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Буд-Трейд", м. Київ

про стягнення 2775798,86 грн

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Адамант" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Буд-Трейд" суми основної заборгованості в розмірі 2 693 553,24 грн, суми пені в розмірі 66711,57 грн, суми 3% річних в розмірі 12840,50 грн та суми інфляційних втрат в розмірі 2693,55 грн, у зв`язку із невиконанням відповідачем умов Договору підряду №6/03 від 06.03.2017 в частині розрахунку за виконані позивачем роботи.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 13.12.2022 у справі №910/16323/21 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Буд-Трейд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Адамант" суму боргу в розмірі 2 693 553,24 грн, суму пені в розмірі 66 711,57 грн, суму 3% річних в розмірі 12 840,50 грн, суму інфляційних втрат в розмірі 2 693,55 грн та суму судового збору в розмірі 41636,98 грн.

Рішення мотивоване тим, що факт наявності основної заборгованості за Договором в розмірі 2 693 553,24 грн у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем належними доказами не спростований, тому позовні вимоги позивача визнані судом обґрунтованим.

Не погодившись із прийнятим рішенням, ТОВ "Еко-Буд-Трейд" подало апеляційну скаргу, у якій просило суд відкрити провадження за даною скаргою, скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 13.12.2022 повністю і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована зокрема наступним. На думку апелянта місцевим господарським судом необґрунтовано було задоволено позовні вимоги. Апелянт вказує на те, що частина робіт позивачем була виконана неналежним чином.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просив суд рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення з огляду на її необґрунтованість.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2023 відкрито апеляційне провадження за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Буд-Трейд" на рішення Господарського суду м. Києва від 13.12.2022 у справі №910/16323/21, розгляд справи призначено на 15.03.2023.

06.01.2023 ТОВ "Еко-Буд-Трейд" подало клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи. Розглянувши указане клопотання, заслухавши доводи представників апелянта, думку представників позивача, суд апеляційної інстанції відзначає, що призначення судом експертизи здійснюється лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях. Під час вирішення спору між сторонами у даній справі судом досліджуються обставини виконання сторонами зобов`язань, які виникли з Договору підряду №6/03 від 06.03.2017. Судова колегія відзначає, що за змістом ст. 99 ГПК України призначення експертизи є правом, а не обов`язком господарського суду. Питання призначення експертизи вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням предмета, підстав позову та обставин справи. Аналогічний висновок наведений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.04.2021 у справі № 927/685/20.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Отже, урахувавши обставини справи, предмет позову, характер спірних правовідносин, а також відсутність у поданому клопотанні сукупності підстав, визначених частиною першою статті 99 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності у спеціальних знаннях для вирішення спору. За таких обставин у задоволенні клопотання ТОВ "Еко-Буд-Трейд" про призначення судової будівельно-технічної експертизи належить відмовити.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом установлено, що 06.03.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Еко-Буд-Трейд" (генпідрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Адамант" (підрядник) було укладено Договір підряду №6/03.

Згідно із відповідно п. 1.1. даного договору генпідрядник доручає, а підрядник зобов`язується виконати на свій ризик власними і залученими силами, засобами і способами роботи з будівництва Великої окружної дороги на ділянці від просп. Маршала Рокоссовського до вул. Богатирської з будівництвом транспортної розв`язки в різних рівнях (ДСТУ Б.Д.1.1-1:2013) (надалі - роботи, об`єкт), відповідно до затвердженої проектної документації, діючих норм і стандартів, здати у встановлені цим Договором строки виконані роботи Генпідряднику, усунути за свій рахунок недоробки/недоліки/дефекти, що зумовлені неякісним виконанням робіт та виявлені в процесі приймання робіт і в гарантійні строки експлуатації об`єкту та генпідрядник зобов`язується передати затверджено проектну документацію, прийняти закінчені роботи та оплатити їх.

Загальна вартість (Договірна ціна) робіт за Договором є динамічною (може лише зменшуватись) та становить загальну суму на яку підписано сторонами додаткові угоди до цього Договорута відповідні акти приймання виконаних будівельних робіт форми №КБ-2в і Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми №КБ-3. (п. 3.1. Договору).

Оплата виконаних робіт здійснюється протягом 10 банківських днів після підписання документів зазначених в п. 4.1. Договору, з урахуванням авансових платежів. (п. 4.3. Договору).

Даний Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін та діє до повного виконання сторонам взятих на себе зобов`язань. (п. 21.1. Договору).

На виконання умов Договору сторонами підписано Акти приймання виконаних будівельних робіт на загальну суму в розмірі 86 631 681,42 грн, а саме:

- №88 мінус за червень 2021 року на суму 5 132 164,93 грн;

- №88 плюс за червень 2021 року на суму 4 619 638,49 грн;

- №89 за червень 2021 року на суму 17 555,74 грн;

- №90 за червень 2021 року на суму 1 156 207,13 грн;

- №91 за червень 2021 року на суму 773 716,46 грн;

- №92 за червень 2021 року на суму 4 041 592,75 грн;

- №93 за червень 2021 року на суму 2 051 178,95 грн.

Зазначені обставини також підтверджуються наявними в справі підсумковими відомостями та довідками про вартість виконаних будівельних робіт і витрат.

На виконання умов договору відповідачем було сплачено на користь позивача суму коштів у розмірі 83938128,18 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками по рахунку позивача.

Спір у даній справі виник у зв`язку із тим, що за твердженням позивача відповідачем не було оплачено за виконані роботи грошові кошти в розмірі 2 693 553,24 грн. також позивач нараховує пеню в розмірі 66 711,57 грн, 3% річних в розмірі 12 840,50 грн та суму інфляційних втрат в розмірі 2 693,55 грн.

Згідно з ст. ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією із підстав виникнення зобов`язань та обов`язковим для виконання сторонами.

Укладений між сторонами Договір є за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Частиною першою статті 853 ЦК України передбачено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до частини четвертої статті 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Як установлено судом, на виконання умов Договору позивачем було виконано роботи на загальну суму в розмірі 86631681,42 грн, що підтверджується зазначеними вище актами, підписаним відповідачем без заперечень та зауважень. Доказів сплати суми заборгованості в розмірі 2 693 553,24 грн (за вирахуванням суми оплати в розмірі 83 938 128,18 грн) матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У п. 4.3. Договору сторони визначили, що оплата виконаних робіт здійснюється протягом 10 банківських днів після підписання документів зазначених в п. 4.1. Договору, з урахуванням авансових платежів.

В матеріалах справи відсутні докази погашення відповідачем заборгованості за прийняті ним роботи на суму 2 693 553,24 грн.

В силу ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не установлено договором або законом.

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Факт наявності основної заборгованості за Договором в розмірі 2693553,24 грн документально підтверджений і відповідачем належними доказами не спростований, тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Твердження апелянта про те, що частина робіт за вищевказаними актами була виконана позивачем неналежним чином не підтверджена належними засобами доказування, а тому не приймається до уваги судом апеляційної інстанції.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 66 711,57 грн. колегія суддів відзначає наступне.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України установлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з приписами ст. ст. 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

У п. 14.2. Договору сторони дійшли згоди про те, що генпідрядник за порушення строків оплати робіт за даним Договором, за умови надходження коштів на рахунок від замовника будівництва об`єкта на відповідні виконані види та комплекси (етапи) робіт підрядником, сплачує на користь підрядника пеню у розмірі 0,1%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, від вартості неоплачених робіт.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не установлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що оскільки факт невчасної сплати відповідачем заборгованості за виконані позивачем роботи установлений судом та відповідачем не спростований, останній є таким, що порушив своє договірне грошове зобов`язання, а тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 66711,57 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог про стягнення з відповідача 12840,50 грн 3% річних та 2693,55 грн суми інфляційних втрат, колегія суддів відзначає наступне.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Оскільки вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат ґрунтується на законі (ст. 625 Цивільного кодексу України), а відповідач є таким що прострочив виконання грошового зобов`язання, тому пред`явлення позовних вимогу в цій частині є правомірним.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 12840,50 грн та суми інфляційних втрат в розмірі 2693,55 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтями 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі наявних матеріалів справи колегія суддів установила, що обставини, на які посилається скаржник - ТОВ "Еко-Буд-Трейд", у розумінні статті 86 ГПК України не можуть бути підставою для зміни або скасування рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2022 у справі №910/16323/21, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ураховуючи наведене, рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2022 у справі №910/16323/21 відповідає матеріалам справи, є законним та обґрунтованим, підстави, передбачені ст.ст. 277-278 ГПК України для його скасування, відсутні.

Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Буд-Трейд" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2022 у справі №910/16323/21 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду м. Києва від 13.12.2022 у справі №910/16323/21 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Еко-Буд-Трейд".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 27.03.2023.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді С.І. Буравльов

В.В. Шапран