ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2023 Справа № 914/3074/22

Господарський суд Львівської області у складі судді Запотічняк О.Д.

за участю секретаря судового засідання Яремко В.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика», м. Київ

до відповідача: Фізична особа - підприємець Мураль Наталія Богданівна, м. Самбір, Львівська обл.,

про: стягнення 136 583,07грн

за участю представників сторін:

від позивача: Шкромида Ю.В.;

від відповідача: Марусич М.С. - представник, Мураль Н.Б.;

Хід розгляду справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до Фізичної особи - підприємця Мураль Наталії Богданівни про стягнення 136 583,07грн

Ухвалою від 12.12.2022 відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 17.01.2023.

В судовому засіданні 17.01.2023 судом оголошено перерву до 07.02.2023.

07.02.2023 представник відповідача через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву (вх. № 3025/23).

Ухвалою від 07.02.2023 суд відклав розгляд справи на 28.02.2023

14.02.2023 позивачем подано клопотання про зменшення розміру позовних вимог до

136 583,07 грн, шляхом відмови від стягнення штрафу (вх. № 628/23) та відповідь на відзив (Вх. № 3815/23).

В судових засіданнях 28.02.2023, 14.03.2023 судом оголошувалась перерва в судових засіданнях до 14.03.2023 та 21.03.2023 відповідно, у зв`язку із тим що сторони мали намір укласти мирову угоду.

Ухвалою від 28.02.2023 суд задоволив клопотання про зменшення розміру позовних вимог до 136 583,07 грн.

17.03.2023 через систему «Електронний суд» представником позивача подано клопотання про поновлення процесуального строку на долучення доказів у справі (Вх. № 6756/23).

Ухвалою від 21.03.2023 суд задоволив клопотання позивача (Вх. № 6756/23).

В судове засідання 21.03.2023 в режимі відеоконференції з`явились представники позивача та відповідача, позивач надав свої пояснення по суті спору та просив позовні вимоги задоволити, представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог, просив у задоволенні таких відмовити частково. Відповідач ФОП Мураль Н.Б. надала пояснення.

В судовому засіданні 21.03.2023 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Правова позиція позивача.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» звернулося з позовом до Фізичної особи - підприємця Мураль Наталії Богданівни, в якому просить суд стягнути з Відповідача на свою користь заборгованість за Договором № 65862-ЛВ1-003 про надання кредиту від 27.11.2019 року, в розмірі 148 475,00 грн, а саме: заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом - 77 890,81 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом у розмірі 58692,26 грн та заборгованість за нарахованими та несплаченими штрафами в розмірі 11891,93 грн.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на неналежне виконання Відповідачем своїх грошових зобов`язань за Договором № 65862-ЛВ1-003 про надання кредиту від 27.11.2019 року.

14.02.2023 позивачем подано клопотання про зменшення розміру позовних вимог до

136 584,07 грн, шляхом відмови від стягнення штрафу.

У відповіді на відзив зазначив, що законодавством не заборонено нарахування штрафу у відсотковому еквіваленті за кожен день прострочення грошового зобов`язання. Посилання відповідача, про необхідність застосування пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, згідно Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» безпідставне, оскільки сторони не визначили в кредитному договорі №065862-ЛВ-003 відповідальність в вигляді пені.

Правова позиція відповідача.

У відзиві на позовну заяву відповідачка погодилась із позовними вимогами частково, в сумі тіла кредиту. Зазначивши, що за період користування кредитом з 27.11.2019 року по 02.12.2022 року сума погашення склала 121 525,00 грн.

Щодо правових підстав нарахування штрафу нарахованого на підставі п. 7 Договору про надання кредиту, представник відповідача зазначив, що такий пункт договору, є несправедливим та незаконним оскільки приписом статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" та частини другої статті 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки.

Відтак здійснивши розрахунок, відповідач визначив, що пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за несвоєчасне виконання зобов`язань становить: 6 511,89 грн., а не

70 638,78 грн. (11 891,93 неоплачена + 58 746,85 погашена).

Крім того, спеціальна позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України). Тому до пені у розмірі

6 511,89 грн. має бути застосована спеціальна позовна давність, оскільки пеня нарахована за період з 04.12.2019 року по 18.03.2020 року. А пеня, яка була погашена Відповідачем у розмірі 58 746,85 грн. має бути зарахована на погашення тіла кредиту. Відтак відповідачкою фактично використані кошти та плата за користування кредитом складає в сумі 169 200,00 грн., а внесено на рахунок 121 525,00 грн., тобто залишок боргу складає 47 675,00 грн.

Фактичні обставини встановлені судом.

27.11.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (далі - Кредитодавець) та Фізичною особою - підприємцем Мураль Наталією Богданівною (далі - Позичальник) було укладено Договір № 65862-ЛВ1-003 про надання кредиту (далі - Договір).

Відповідно до умов Договору: 1. Кредитодавець надає Позичальнику кредит в розмірі

90 000,00 (Дев`яносто тисяч) на засадах строковості, поворотності, платності (надалі - Кредит), а Позичальник зобов`язується повернута Кредит, сплатити плату за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Кредит, наданий Кредитодавцем Позичальнику, забезпечується всім належним Позичальнику майном, коштами та активами, що належать йому на праві власності, не зважаючи на терміни, коли і як вони були придбані, і на які може бути звернено стягнення в порядку, встановленому законодавством України.

2. Кредит надається Позичальнику протягом 3 (трьох) банківських днів із дня підписання цього Договору. Кредит надається строком на 16 (шістнадцять) тижнів, де першим днем є дата списання коштів з рахунку Кредитодавця,

3. Строк дії Договору - з дати його підписання та до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором.

4. Плата за користування Кредитом за цим Договором є фіксованою та становить 1,20635400 (Одна ціла двісті шість тисяч триста п`ятдесят чотири мільйонних) процентів за кожен день користування Кредитом. Протягом строку кредитування, визначеного у цьому Договорі, проценти за користування Кредитом нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту.

5. Позичальник зобов`язаний повернути Кредит та сплатити Проценти за користування Кредитом із урахуванням наступних умов:

5.1. Позичальник здійснює погашення заборгованості по Кредиту шляхом сплати обов`язкових щотижневих платежів щотижня кожного/ї середа, які він зобов`язаний здійснювати регулярно не пізніше дат, установлених графіком платежів, що наведений у п.6 цього Договору.

5.2. Мінімальна сума обов`язкового щотижневого платежу для Позичальника визначається графіком платежів, що наведений у п.6 цього Договору, але у будь-якому разі не може бути менше 10575,00 гривень.

6. Позичальник зобов`язаний повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом із урахуванням графіку обов`язкових платежів.

Так, на виконання умов Договору ТОВ «Бізнес позика» видало ФОП Мураль Н.Б. кредит у розмірі 90000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №16153 від 27.11.2019 року.

Відповідач свої зобов`язання щодо повернення наданих грошових коштів в порядку та на умовах, передбачених Договором про надання кредиту здійснила частково у розмірі

121 525,00 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості позивача та інформаційними довідками, долученими до матеріалів справи.

Відповідно до розрахунку Позивача станом на 02.12.2022 заборгованість Відповідача за кредитним Договором становила 148 475,00 грн з яких:

- заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом - 77 890,81 грн;

- заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом - 58692,26 грн;

- заборгованість за нарахованими та несплаченими штрафами - 11891,93 грн.

14.02.2023 позивачем подано клопотання про зменшення розміру позовних вимог до 136 583,07 грн, шляхом відмови від стягнення штрафу. Ухвалою від 28.02.2023 суд прийняв зменшений розмір позовних вимог до 136 583,07 грн.

Під час розгляду справи Відповідачка доказів погашення заборгованості не надала.

Оцінка суду.

Пунктом 1 ст. 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Нормами ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Правовідносини сторін у цій справі виникли з договору про надання кредиту.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Суд, на підставі наявної у матеріалах справи платіжної інструкції №16153 від 27.11.2019 року, встановив факт перерахування позивачем на рахунок відповідача кредиту в сумі 90 000,00 грн.

Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи розрахунку заборгованості за кредитом та інформаційних довідок, починаючи з березня 2020 року позичальник порушував зобов`язання з повернення кредитних коштів.

Внаслідок невиконання взятих на себе зобов`язань за Кредитним договором у відповідача виникла заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом у розмірі 77 890,81 грн.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з нормами статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 6 кредитного договору сторони визначили Графік обов`язкових платежів, у якому міститься інформація щодо періоду користування кредитом, розмір плати за користування кредитом, розмір часткового платежу основної суми та загальний платіж.

Зі змісту вказаного Графіка вбачається, що сторони узгодили повернення кредиту шляхом сплати позичальником фіксованої суми щомісячно з кінцевою датою повернення - 18.03.2020.

Таким чином, приймаючи до уваги умови укладеного між сторонами Кредитного договору, суд дійшов висновку, що строк виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань є таким, що настав.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 77890,81 грн, що складає заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом, є обґрунтованими та підтвердженими належними і допустимими доказами.

Як вбачається з матеріалів справи та розрахунку заборгованості позивач нараховував відповідачу штраф у розмірі 5 % за кожен день прострочення, відповідно до умов пункту 7 договору про надання кредиту, сума якого склала 58 746,85 грн, з цього приводу суд зазначає наступне:

Пунктом 7 договору сторони погодили, що у разі прострочення Позичальником строків сплати обов`язкових платежів, визначених цим Договором, Кредитодавець може нарахувати штраф на суму прострочених загальних платежів у розмірі 5 (П`ять цілих нуль десятих) процентів за кожний календарний день прострочення, включаючи день погашення, виходячи із наявної суми прострочених загальних платежів на початок календарного дня, або в інших розмірах, визначених Кредитодавцем згідно з п.5.5 Правил

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Особливістю пені як штрафної економічної санкції є те, що вона встановлюється у відсотковому відношенні до простроченої суми, причому за кожний день прострочення, доки зобов`язання не буде виконане. Тобто це санкція, розмір якої збільшується залежно від продовження правопорушення. Залежністю суми пені від кількості днів (терміну) прострочення виконання вона відрізняється від неустойки як санкції за господарське правопорушення.

Штраф як різновид неустойки може бути у конкретній грошовій сумі; у відсотковому відношенні до суми всього зобов`язання або до невиконаної його частини; у розмірі вартості предмета зобов`язання; у кратному розмірі предмета зобов`язання.

З огляду на викладене, пеня - це безперервно наростаюча сума за кожний день прострочення протягом визначеного часу, штраф - стягується одноразово у формі, визначеній договором.

Як вбачається з долученого до позовної заяви розрахунку, позивач фактично нараховує штраф за кожен день прострочення кредитних платежів, що не відповідає нормам діючого законодавства, та правовій природі штрафу (яка підлягає до стягненню одноразово у формі, визначеній договором).

Протягом спірного періоду в межах терміну загальної позовної давності позивач сплачені кошти в розмірі 58508.10 грн. ( 58 746,85 грн -238,75 ) зарахував як сплата штрафу , однак як зазначено судом вище нарахування та зарахування штрафу згідно спірного договору суперечить нормам законодавства , а відтак дана сума має бути зарахована в рахунок погашення нарахованих відсотків та тіла кредиту.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що кошти, перераховані відповідачем, які були зараховані в оплату незаконно нарахованого штрафу, слід зарахувати до заборгованості за отриманим та неповернутим кредитом.

Відтак до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 19 382,71 грн (77 890,81 - 58508,10) заборгованості за отриманим та неповерненим кредитом.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: 1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п`ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов`язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; 2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 4 кредитного договору, плата за користування Кредитом за цим Договором є фіксованою та становить 1,20635400 (Одна ціла двісті шість тисяч триста п`ятдесят чотири мільйонних) процентів за кожен день користування Кредитом. Протягом строку кредитування, визначеного у цьому Договорі, проценти за користування Кредитом нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості в частині заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом, суд не виявив у ньому помилок, у зв`язку з чим вимоги в цій частині підлягають задоволенню в заявленому розмірі 58 692,26 грн.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України, вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України, встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Матеріалами справи підтверджується невиконання відповідачем обов`язку погашення кредитних платежів, станом на дату винесення рішення відповідачем не подано доказів сплати суми основного боргу та відсотків, відтак заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково в розмірі 19 382,71 грн. та 58692,26 грн відсотки за користування кредитом. В задоволенні решти вимог відмовити за безпідставністю.

Судові витрати.

Згідно п. 2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 1418,21 грн.

Керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Мураль Наталії Богданівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, оф. 411, ) заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом в розмірі 19382,71 грн та судовий збір в сумі 352,08 грн.

3. В задоволенні решти вимог - відмовити.

Наказ видати згідно ст. 327 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 27. 03.2023.

Суддя Запотічняк О.Д.