ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2023 р. Справа№ 910/1318/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Гаврилюка О.М.

Суліма В.В.

секретар судового засідання: Гибало В.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Калько Д.О.

від відповідача 1: Полішко Л.О.

від відповідача 2 : не з`явився

від третьої особи: Яковенко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Київ Парк Сервіс»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2022

у справі № 910/1318/22 (суддя Курдельчука І.Д.)

за позовом фізичної особи-підприємця Рейнліба Григорія Борисовича до 1. Комунального підприємства «Київтранспарксервіс»

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАНТЕК»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-1 - Товариство з обмеженою відповідальністю «Київ Парк Сервіс»

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.11.2022 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Київ Парк Сервіс» у про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Відмовляючи товариству у задоволені заяви суд послався на те, що спір у справі виник через неправильні дії відповідача-1, який порушив принцип справедливості, добросовісності та розумності (п.6 ч.1 ст.3 ЦК України), внаслідок чого позивачем право користування на первісно визначених умовах було безповоротно втрачено. Суд, у випадку зловживання процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Тому суд дійшов висновку, що немає підстав вважати, що дії позивача щодо звернення з цим позовом були необґрунтованими. Відтак, судові витрати має відшкодувати саме цей учасник справи. Крім того, заявником не було документально підтверджено сплату гонорару на суму 40 000 грн., отже у суду відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення та задоволення заяви ТОВ «Київ Парк Сервіс».

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Київ Парк Сервіс» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.11.2022 у справі №910/1318/22 скасувати та прийняти у справі додаткове рішення, яким стягнути з Фізичної особи-підприємця Рейнліба Григорія Борисовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київ Парк Сервіс» судові витрати на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених вимог.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням норм процесуального права в частині незастосування закону, який підлягає застосуванню.

Апелянт вважає, що позовні вимоги, від яких позивач відмовився вже на стадії судового розгляду справи, були завідомо безпідставними, а саме, просивши визнати недійним договір від 27.10.2021 № ДНП-2021-10/41, укладений між КП «Київтранспарксервіс» та апелянтом, позивач свідомо не залучив апелянта до справи в якості відповідача, а позовні вимоги про стягнення грошових коштів з відповідачів не були підкріплені жодним належним нормативним обґрунтуванням та належними доказами. Таким чином, зазначає, що дії позивача щодо заявлених трьох завідомо безпідставних позовних вимог вже є зловживанням своїми процесуальними правами з його сторони.

Крім того, апелянт зазначив, що висновок суду про необхідність надання суду доказів сплати гонорару є безпідставними, оскільки відшкодуванню підлягають і витрати на правничу допомогу, які підлягатимуть сплаті у майбутньому.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Представником позивача надано відзив на апеляційну скаргу від 23.01.2023, в якому він вважає доводи представника ТОВ «Київ Парк Сервіс», наведені в апеляційній скарзі безпідставними, тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.11.2022 без змін.

Також представник позивача зазначає, що у даній справі позивач оскаржує дії КП «Київтранспарксервіс» та ТОВ «КРАНТЕК», які прямо порушили права та законні інтереси ФОП Рейнліб Г.Б. щодо розірвання договору №ДАТ2.05-04.19 від 23.05.2019 з порушенням норм чинного законодавства та завданням збитків. Безпосередньо протиправні дії «Київтранспарксервіс» призвели до укладення договору №ДНП-2021-10/41 від 27.10.2021 з ТОВ «Київ Парк Сервіс». Таким чином, позивачем було залучено ТОВ «Київ Парк Сервіс» в якості третьої особи.

Представник позивача також вказує, що третьою особою не було дотримано вимог ст. 126 ГПК України та не надано до клопотання про розподіл судових витрат жодного належного та допустимого доказу (рахунок, квитанція про сплату послуг) на підтвердження здійснення витрат щодо оплати послуг АО «Фіделіс»; не визначено за яким критерієм витрачений час за виконані послуги утворює загальну суму наданих послуг в розмірі 40 000 грн; у клопотанні відсутній детальний опис робіт (наданих послуг), а заявлена сума правничої допомоги у розмірі 40 000 грн є не співмірною зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом та обсягом наданих адвокатом послуг.

Крім того, представник вважає вірними висновку суду про те, що судові витрати має відшкодовувати відповідач-1.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.12.2022 справу №910/1318/22 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Сулім В.В., Гаврилюк О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.12.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Київ Парк Сервіс» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.11.2022 у справі №910/1318/22 залишено без руху.

16.01.2023 представником ТОВ «Київ Парк Сервіс» подано заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, в якій зазначені додаткові пояснення та розрахунок судових витрат на правничу допомогу в яких представник третьої особи просив скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.11.2022 у справі № 910/1318/22 та прийняти додаткове рішення, яким стягнути з Фізичної особи - підприємця Рейнліба Григорія Борисовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київ Парк Сервіс» судові витрати на правничу допомогу у розмірі 32 000 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Київ Парк Сервіс» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.11.2022 у справі №910/1318/22 та справу призначено до розгляду на 13.03.2023.

Явка учасників у судове засідання

Представник відповідача 2 у судове засідання 13.03.2023 не з`явився, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином, засобами електронного зв`язку.

Враховуючи положення частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка представника позивача обов`язковою в судове засідання не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у відсутність зазначеного представника відповідача 2.

Позиції учасників справи

Представник третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Київ Парк Сервіс» в судовому засіданні апеляційної інстанції 13.03.2023 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти додаткове рішення, яким стягнути з Фізичної особи - підприємця Рейнліба Григорія Борисовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київ Парк Сервіс» судові витрати на правничу допомогу.

Представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.11.2022 без змін.

Представник відповідача-1 в судовому засіданні апеляційної інстанції 13.03.2023 просила задовольнити апеляційну скаргу третьої особи, а оскаржувану ухвалу скасувати.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.11.2022 прийнято відмову Фізичної особи-підприємця Рейнліба Григорія Борисовича від позову в частині визнання договору від 27.10.2021 №ДНП-2021-10/41 недійсним, стягнення з ТОВ "КРАНТЕК" грошових коштів у розмірі 154 350,00 грн, які були безпідставно сплачені на рахунки товариства, та стягнення з КП "Київтранспарксервіс" втраченої вигоди у розмірі 154 350,00 грн. Закрито провадження у справі в частині цих вимог.

Позовні вимоги до Комунального підприємства "Київтранспарксервіс" та Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАНТЕК", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-1 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Київ Парк Сервіс", про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії та стягнення коштів задоволено частково.

Визнано протиправними дії Комунального підприємства "Київтранспарксервіс", які полягають у зловживанні правом, в результаті яких було розірвано договір № ДАТ2.05-04.19 від 23.05.2019.

Стягнуто з комунального підприємства "Київтранспарксервіс" на користь позивача 2481,00 грн судового збору. У задоволенні решти позову відмовлено.

07.11.2022 на адресу суду надійшло клопотання третьої особи про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат. Клопотання обґрунтовується фактом зловживання процесуальними правами в т.ч. на звернення із позовом, що в ході розгляду справи виявилось у відмові від позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.11.2022 у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Київ Парк Сервіс" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі № 910/1318/22 відмовлено.

Відмовляючи Товариству у задоволені клопотання суд послався, що спір у справі виник через неправильні дії відповідача-1, який порушив принцип справедливості, добросовісності та розумності (п.6 ч.1 ст.3 ЦК України), а суд у випадку зловживання процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Тому, суд дійшов висновку, що немає підстав вважати, що дії позивача щодо звернення з даним позовними вимогами були необґрунтованими. Відтак, судові витрати має відшкодувати саме відповідач - 1. Крім того, заявником не було документально підтверджено сплату гонорару на суму 40 000 грн., отже, у суду були відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення та задоволення заяви ТОВ «Київ Парк Сервіс».

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями частин 2, 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

За приписами статті 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу наведеної норми законодавства слідує, що витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною не буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: не надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для стягнення таких витрат.

Відповідно до частини 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

За приписами частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Колегія суддів встановила, що при поданні письмових пояснень третя особа, Товариство з обмеженою відповідальністю «Київ Парк Сервіс» заявило, що орієнтовний розмір витрат на правову допомогу складає 40 000 грн.

Рішенням господарського суду м. Києва від 01.11.2022 прийнято відмову фізичної особи-підприємця Рейнліба Григорія Борисовича від позову в частині визнання договору від 27.10.2021 №ДНП-2021-10/41 недійсним, стягнення з ТОВ "КРАНТЕК" грошових коштів у розмірі 154 350,00 грн, які були безпідставно сплачені на рахунки товариства, та стягнення з КП "Київтранспарксервіс" втраченої вигоди у розмірі 154 350,00 грн. Закрито провадження у справі в цій частині. Позовні вимоги задоволено частково, визнано протиправними дії Комунального підприємства «Київтранспарксервіс», які полягають у зловживанні правом, в результаті яких було розірвано договір №ДАТ2.05-04.19 від 23.05.2019, в решті позовних вимог відмовлено.

07.11.2022 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником третьої особи подано клопотання про відшкодування судових витрат, в якому зазначено, що в результаті розгляду справи третя особа понесе в майбутньому судові витрати у розмірі 40 000 грн за надану АО «Фіделіс» правничу допомогу.

До пояснень та клопотання долучено договір від 01.08.2022 № 2022/08/01 від 01.11.2022, акт прийому-передачі наданих послуг №1 від 01.11.2022.

Відповідно до умов п. 4.2 договору спалата гонорару відбувається протягом 5 банківських днів із дня підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг. Акт приймання-передачі наданих послуг підписується сторонами протягом 5 робочих днів з дня ухвалення судом рішення по суті спору.

Тобто, на момент розгляду даного клопотання про відшкодування судових витрат 22.11.2022 заявником в порушення умов договору не було документально підтверджено сплату гонорару на суму 40 000 грн.

Крім того, колегія суддів зауважує, що вирішуючи справу по суті суд у рішенні дійшов висновку, що спір виник через неправомірні дії Комунального підприємства «Київтранспарксервіс», які полягають у зловживанні правом, в результаті яких було розірвано договір № ДАТ 2.05-04.19 від 23.05.2019.

У додатковій постанові Велика Палата Верховного Суду у справі № 910/12876/19 звернула увагу, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Водночас, процесуальним законом не визначено поняття неправильних дій сторони. При цьому висновок суду про необхідність покладення судових витрат на сторону, внаслідок неправильних дій якої виник спір, має бути належним чином обгрунтовано.

Так, вирішуючи спір у даній справі судом першої інстанції було встановлено, що відповідач-1 своїми діями порушив припцип справедливості, добросовісності та розумності, внаслідок чого, позивач втратив право користування за договором № ДАТ 2.05-04.19 від 23.05.2019 на первісно визначених умовах, що послужило зверненням позивача до суду за судовим захистом.

У клопотанні про відшкодування витрат на правничу допомогу, заявник не зазначив, які дії позивача у цій справі, були необґрунтованими, що є підставою для компенсації витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Тому, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відсутні підстави вважати, що дії позивача щодо звернення з цим позовом були необгрунтованими.

Таким чином, судові витрати має відшкодовувати відповідач-1 - Товариство з обмеженою відповідальністю «Київ Парк Сервіс», оскільки саме через його неправомірні дії виник спір у даній справі. Стягнення судових витрат на правничу допомогу з позивача, з якого третя особа просила стягнути дані витрати, не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Київ Парк Сервіс» про ухвалення додаткового рішення.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала суду прийнята у відповідності з вимогами матеріального права, підстав її скасовувати або змінювати не вбачається.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Київ Парк Сервіс» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2022 у справі № 910/1318/22 слід залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2022 у справі № 910/1318/22 залишити без змін.

Керуючись статтями 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Київ Парк Сервіс» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2022 у справі № 910/1318/22, залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2022 у справі № 910./1318/22 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/1318/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, порядку та строку, передбаченому статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

У з"язку з перебуванням судді Гаврилюка О.М. на лікарняному повний текст постанови підписаний 03.04.2023.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді О.М. Гаврилюк

В.В. Сулім