ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/239/23

Господарський суд Житомирської області у складі судді Прядко О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Рисухіна Д.Б.,

за участю представників сторін:

від позивача: Приведьон В.М. - адвокат, ордер серії АМ №1001593 від 21.07.2023, Трохліб М.С. - довіреність №3155-05 від 16.12.2022;

від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКТА-ПРОМ"

про стягнення 330116,19 грн

Процесуальні дії по справі. Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКТА-ПРОМ" про стягнення заборгованості у розмірі 330116,19 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору про постачання електричної енергії споживачу №06-700 від 28.12.2018 в частині оплати вартості використаної (спожитої) електричної енергії, у зв`язку з чим за останнім утворилась заборгованість за період з 01.03.2022 по 01.02.2023.

Ухвалою суду від 20.02.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 20.03.2023.

10.03.2023 через підсистему «Електронний суд» та 15.03.2023 на поштову адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву вих.№23/0015 від 08.03.2023, у якому відповідач повністю визнав позовні вимоги та зазначив про намір найближчим часом розрахуватись із позивачем; несплату наявної заборгованості пояснив труднощами в господарській діяльності підприємства та його складним фінансовим становищем (а.с.66-73, 74-81).

Представник відповідача у засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлений завчасно та належним чином.

Відповідно до інформації з офіційного сайту АТ «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, відправлення за №899 (копія ухвали суду від 20.02.2023 у справі №906/239/23), надіслане на юридичну адресу відповідача, вручено останньому особисто 22.02.2023 (а.с.85).

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на те, що явка учасників справи в судове засідання обов`язковою не визнавалась, а неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду справи, враховуючи приписи ст.ст.248, 252 ГПК України про строки та особливості розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд розглядає справу за відсутності представника відповідача за наявними матеріалами, відповідно до ч.9 ст.165, ст.202 ГПК України.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, просив задовольнити їх у повному обсязі, а також подав клопотання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору в сумі 2475,87 грн у зв`язку з визнанням позову відповідачем (а.с.82).

У судовому засіданні 20.03.2023 проголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст.240 ГПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

28.12.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" (постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКТА-ПРОМ" (споживач, відповідач) укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №06-700 (далі - договір) (а.с.7-8).

Відповідно до п.1.1 договору, такий є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії споживачу постачальником електричної енергії та укладається сторонами, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до умов цього договору.

Умови цього договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №312 (далі - ПРРЕЕ), та є однаковими для всіх споживачів (п.1.2 договору).

За змістом п.2.1 договору, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Згідно з п.3.1 договору, початком постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднання, яка є додатком 1 до цього договору.

Постачальник не має права вимагати від споживача будь-якої іншої плати за електричну енергію, що не визначена у комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього договору (п.3.3 договору).

Постачання електричної енергії споживачу здійснюється в обсягах, визначених у додатку 3 до цього договору (п.3.4 договору).

У розділі 5 договору сторони погодили ціну, порядок обліку і оплати електричної енергії.

Так, п.5.1, 5.2 договору передбачено, що споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору. Спосіб визначення ціни (тарифу) зазначається в комерційній пропозиції постачальника.

Ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни (п.5.4 договору).

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п.5.5 договору).

У п.5.6 договору визначено, що розрахунки споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання (далі - спецрахунок). При цьому, споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим договором через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу постачальника та в інший не заборонений законодавством спосіб. Оплата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього договору. Спецрахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни.

Згідно з п.5.7 договору, оплата рахунка постачальника за договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його споживачем, або протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого споживачем.

Відповідно до п.6.2 договору, споживач зобов`язується, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору (пп.1); надавати забезпечення виконання зобов`язань з оплати за постачання електричної енергії у випадку неможливості погасити заборгованість за постачання та/або перебування в процесі ліквідації чи банкрутства відповідно до положень Цивільного кодексу України та ПРРЕЕ.

Цей договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) споживачем заяви-приєднання, яка є додатком 1 до цього договору, та сплаченого рахунку (квитанції) постачальника (п.13.1 договору).

Даний договір підписано представниками сторін та скріплено печатками їх підприємств.

До матеріалів справи долучено заяву-приєднання від 28.12.2018 до умов договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток №1), підписану та скріплену печаткою відповідача, де початком постачання електричної енергії визначено 01.01.2019 (а.с.9).

Згідно комерційної пропозиції №4 ZHOEK-UV-06-0934 для споживачів за «вільними цінами», що є додатком №2 до договору, орієнтовна ціна електричної енергії становить: 1,5111 грн/кВт*год без урахування ПДВ, послуг з розподілу та послуг з передачі електричної енергії. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Попередня оплата: оплата здійснюється шляхом перерахування 100% вартості договірних обсягів постачання електроенергії на розрахунковий період, зазначених у додатку №3 «Договірні обсяги постачання електричної енергії» до договору (а.с.11), на підставі рахунку на попередню оплату наданого постачальником або визначеного споживачем самостійно не пізніше ніж за 5 робочих днів до початку розрахункового періоду. Сума попередньої оплати визначається шляхом множення відповідного договірного обсягу постачання електричної енергії на ціну, визначену згідно умов даної комерційної пропозиції та підлягає оплаті незалежно від отримання рахунку постачальника. Остаточний розрахунок: проводиться за фактично спожиту електричну енергію.

По закінченню розрахункового періоду постачальник здійснює остаточний розрахунок (перерахунок) за фактичним обсягом споживання електричної енергії та до 7-го числа, місяця наступного за розрахунковим надає споживачу рахунок-фактуру на оплату за фактично спожиту електричну енергію у розрахунковому періоді. Датою вручення рахунку є дата його відправки будь-яким з наступних способів: електронною поштою через особистий електронний кабінет, отримання нарочно та іншим способом, узгодженим зі споживачем. Споживач здійснює оплату зазначеного вище рахунку протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунку.

У комерційній пропозицій також зазначено, що договір про постачання електричної енергії споживачу набирає чинності з дати підписання (акцептування) споживачем заяви-приєднання і діє по 31.12.2023 включно, а в частині розрахунків (в т.ч. повної оплати заборгованості, включаючи штрафні санкції) договір діє до повного їх виконання. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за 20 днів до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов, але ні в якому разі не більше ніж на термін дії договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (а.с.10).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач на підставі договору виставив відповідачу рахунки на оплату спожитої електричної енергії за період з 01.03.2022 по 01.02.2023 на загальну суму 944743,81 грн (а.с.14-24). На даних рахунках міститься підпис споживача про їх отримання.

Відповідач здійснив оплату вартості використаної електричної енергії за вказаний період частково у розмірі 614809,49 грн, що підтверджується платіжними дорученнями (а.с.26-47).

Окрім того, з розрахунку позивача слідує, що станом на 01.03.2022 за відповідачем рахувався борг на суму 181,87 грн. Відтак заборгованість з 01.03.2022 по 01.02.2023 становить 330116,19 грн (а.с.12).

У зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе договірних зобов`язань у повному обсязі позивач звернувся з даним позовом до суду.

До початку розгляду справи по суті відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до ст.173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст.174 ГК України).

За змістом ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно з ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини енергопостачання.

Статтею 714 ЦК України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Відповідно до ст.275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Відповідно до ст.4 Закону України "Про ринок електричної енергії", учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладається, серед іншого, договір про постачання електричної енергії споживачу (п.14).

Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем і передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами. Умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу (ч.ч.2, 7 ст.56 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії регулюються, зокрема, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №312 (далі - Правила, ПРРЕЕ).

Відповідно до п.3.1.7 ПРРЕЕ, договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником. Якщо сторони досягли згоди щодо укладення договору на інших умовах, відмінних від тих, які містяться у комерційних пропозиціях, розміщених на офіційному сайті електропостачальника, договір укладається у паперовій формі.

Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання споживачу всього обсягу фактичного споживання електричної енергії за певним об`єктом у певний період часу одним електропостачальником відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції (п.3.1.8 ПРРЕЕ).

Згідно з ч.3 ст.58 Закону України "Про ринок електричної енергії", споживач зобов`язаний, зокрема, сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

У п.п.5.2.1, 5.5.5 ПРРЕЕ також передбачено, що електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів, а споживач електричної енергії зобов`язаний: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.75 Закону України "Про ринок електричної енергії", розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на ринку електричної енергії, між учасниками цього ринку здійснюються в грошовій формі, у тому числі шляхом клірингу (неттінгу), відповідно до укладених договорів у порядку, визначеному цим Законом, правилами ринку, правилами ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку. Покупці електричної енергії, які купують електричну енергію в електропостачальників, вносять плату за отриману електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання електропостачальника в одному з уповноважених банків.

Пунктами 4.1, 4.5 ПРРЕЕ передбачено, що розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів. Споживач, який купує електричну енергію відповідно до умов договору в електропостачальника, здійснює оплату за виставленим електропостачальником рахунком виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання цього електропостачальника в одному з уповноважених банків.

Згідно з п. 4.7 ПРРЕЕ, оплата електричної енергії здійснюється споживачем виходячи з умов відповідного договору про постачання електричної енергії і може, зокрема, бути у формі: 1) планових платежів з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку; 2) попередньої оплати з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку; 3) оплати за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку.

Форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору) (п.4.8 ПРРЕЕ).

За приписами п.4.14 ПРРЕЕ, платіжний документ (рахунок) формується електропостачальником за обсяг електричної енергії згідно з обраною комерційною пропозицією до договору про постачання електричної енергії споживачу.

Оплата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію має здійснюватись згідно зі строками, встановленими договором та сформованим відповідним учасником роздрібного ринку платіжним документом. Зазначені строки не можуть бути меншими за 5 днів з дня надання платіжного документа споживачу (п.4.21 ПРРЕЕ).

В укладеному між сторонами договорі та комерційній пропозиції, що є додатком №2 до цього договору, останніми погоджено порядок, спосіб та строки оплати отриманої електричної енергії.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, позивач передав відповідачу електричну енергію у період з 01.03.2022 по 01.02.2023 на загальну суму 944743,81 грн та виставив відповідні рахунки на оплату.

Відповідач свої зобов`язання щодо оплати вартості спожитої електричної енергії за спірний період на підставі виставлених позивачем рахунків у повному обсязі та у погоджений строк не виконав.

В силу вимог ст.526 ЦК України, ст.193 ГК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

За змістом ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір, за ст.629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), ст.610 ЦК України визначає як порушення зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Як встановлено судом вище, станом на дату розгляду справи у зв`язку з невиконанням взятих на себе договірних зобов`язань у відповідача виникла заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01.03.2022 по 01.02.2023 на суму 330116,19 грн.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами статей 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч.1 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Водночас суд враховує той факт, що відповідач скористався своїм правом і визнав позов у повному обсязі, проти його задоволення не заперечив.

Пунктом 1 ч.2 ст.46 ГПК України передбачено, зокрема, що відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Оскільки визнання позову відповідачем у даному випадку не суперечить закону і не порушує прав та інтересів інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про задоволення позову, відповідно до ч.4 ст.191 ГПК України.

Враховуючи викладене, в повній мірі дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені належними доказами і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч.2 ст.129 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з приписами ч.1 ст.130 ГПК України та ч.3 ст.7 Закону України "Про судовий збір", у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З матеріалів справи вбачається, що при поданні позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 4951,74 грн, згідно з платіжним дорученням № від 09.02.2023 (а.с.4).

Суд встановив, що позивач подав клопотання про повернення з державного бюджету 50% судового збору в сумі 2475,87 грн у зв`язку з визнанням позову відповідачем (а.с.82).

За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог до початку розгляду справи по суті, з огляду на клопотання позивача та приписи ч.1 ст.130 ГПК України та ч.3 ст.7 Закону України "Про судовий збір", суд вважає за необхідне повернути позивачу з Державного бюджету України 50% судового збору, сплаченого при поданні позову до ТОВ "ЕКТА-ПРОМ", згідно з платіжним дорученням № від 09.02.2023.

Окрім того, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.123 ГПК України).

З матеріалів справи слідує, що правову допомогу АТ «Житомиробленерго» у даній справі надавав адвокат Приведьон Віталій Миколайович, повноваження та обсяг прав якого підтверджуються ордером на надання правничої (правової) допомоги серії АМ №1001593 від 21.07.2022 та свідоцтвом Ради адвокатів Житомирської області про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЖТ №000735 від 23.02.2015 (а.с.56-57).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.126 цього Кодексу).

На підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг і для визначення розміру витрат позивача на правову допомогу надано копію договору про надання правничої допомоги №1 від 06.05.2019 та копію додаткової угоди №48 від 03.02.2023 до цього договору, детальний опис та розрахунок наданих послуг (робіт) від 08.02.2023 (а.с.52-55).

Так, 06.05.2019 між адвокатом Приведьоном Віталієм Миколайовичем (далі - адвокат) та Акціонерним товариством «Житомиробленерго» (далі - клієнт) укладено договір про надання правничої допомоги №1 (далі - договір), відповідно до п.1.1 якого, предметом даного договору є надання адвокатом усіма законними методами та способами правничої допомоги клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів (а.с.52-53).

Пунктом 2.1 договору передбачено, зокрема, що адвокат зобов`язується представляти права та законні інтереси клієнта та здійснювати професійну діяльність адвоката згідно з умовами цього договору з усіма правами представника, які передбачені Цивільним процесуальним кодексом України, Господарським процесуальним кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України, Кодексом України про адміністративні правопорушення (пп.2.1.2).

У розділі 4 договору сторонами погоджено гонорар адвоката. Так, на визначення розміру гонорару адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правничих послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначенні обґрунтованого розміру гонорару (п.4.1). Гонорар адвоката та компенсація витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги погоджується за взаємною угодою сторін та оформляється додатковою угодою до цього договору (п.4.2).

03.02.2023 між адвокатом Приведьоном В.М. та АТ «Житомиробленерго» укладено додаткову угоду №48 до договору про надання правничої допомоги №1 від 06.05.2019, у якій відповідно до п.1.1 та 4.1 договору сторони домовилися про умови надання адвокатом клієнту наступної професійної правничої допомоги: аналіз законодавства, судової практики, підготовка та надання документів, збирання та оформлення доказів, прийняття участі в засіданнях суду, як представник клієнта, по справі за позовом до ТОВ «ЕКТА-ПРОМ» про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 330116,19 грн, а також визначили розмір гонорару: 10000,00 грн. Даний гонорар підлягає сплаті після набрання законної сили рішенням суду (а.с.54).

На підтвердження наданих адвокатом послуг до матеріалів справи додано детальний опис та розрахунок наданих послуг (робіт) від 08.02.2023, відповідно до якого адвокатом надано клієнту такі послуги, як: аналіз чинного законодавства України та дослідження судової практики застосування відповідних прав з метою забезпечення законних інтересів та прав клієнта, пов`язаних із застосуванням законодавства; збір доказів; підготовка та оформлення зібраних доказів для надання до суду; підготовка позовної заяви; прийняття участі в засіданнях суду (у випадку необхідності) загальною вартістю 10000,00 грн (а.с.55).

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Згідно зі ст.30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Водночас, за змістом ч.4 ст.126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При вирішенні питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд враховує висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.06.2021 у справі №912/1025/20, згідно з якими для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і, вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у додатковій постанові від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та у постановах від 13.02.2020 у справі №910/2170/18, від 08.04.2020 у справі №922/2685/19).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited проти України" від 23.01.2014, у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015); відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (рішення ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002).

Як вбачається з досліджених судом матеріалів справи, вартість виконаних представником позивача робіт є завищеною, не відповідає критеріям обґрунтованості та розумності їх розміру у розумінні приписів ч.5 ст.129 ГПК України, не є співмірною зі складністю справи.

Суд враховує, що даний спір не є складним, підготовка позовної заяви, з огляду на її зміст та перелік приєднаних до неї документів, не потребувала вивчення великого і додаткового (з огляду на аналогічність типовим справам) обсягу фактичних даних, виконання значного обсягу юридичної і технічної роботи, проведення складних розрахунків. Виокремлення адвокатом послуг, зазначених у п.п.1-3 детального опису та розрахунку, як окремих самостійних видів адвокатської послуги не є обґрунтованим та охоплюється діями адвоката з «підготовки позовної заяви», оскільки такі є взаємопов`язаними і не потребують окремого виділення. До початку розгляду справи по суті позов визнано відповідачем у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне не присуджувати позивачу всі заявлені до стягнення витрати на професійну правову допомогу, а задовольнити та стягнути з відповідача 3000,00 грн витрат на професійну правову допомогу, в частині стягнення решти 7000,00 грн - відмовити.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 130, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКТА-ПРОМ" (вул.Вітрука, буд.9-Г, м.Житомир, Житомирська обл., 10025, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" (майдан Перемоги, буд.10, м.Житомир, Житомирська обл., 10003, , р/р НОМЕР_1 в філії - Житомирське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО: 311647) 330116,19 грн заборгованості за спожиту електричну енергію, 2475,87 грн судового збору та 3000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" (майдан Перемоги, буд.10, м.Житомир, Житомирська обл., 10003, , р/р НОМЕР_1 в філії - Житомирське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО: 311647) з Державного бюджету України 2475,87 грн судового збору, сплаченого згідно з платіжним дорученням № від 09.02.2023.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 27.03.23

Суддя Прядко О.В.

Друк:

1 - у справу;

2 - позивачу (рек.) + ;

3 - відповідачу (рек.) + ІНФОРМАЦІЯ_1