ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/3262/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Цісельського О.В.,

за участю секретаря судового засідання Лінник І.А.,

за участю представників:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: адвокат Сузанська Л.М.,

від третьої особи: Бережна О.В. - самопредставництво,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 916/390/21

за позовом: Фізичної особи-підприємця Ярошенко Інни Анатоліївни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача: Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські Електромережі» (вул. Миколи Боровського, № 28-Б, м. Одеса, 65031, )

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (вул. Кишинівська, № 221 А, с. Молога, Білгород-Дністровський р-н, Одеська обл., 67751, )

про визнання недійсним одностороннього правочину та зобов`язання поновити постачання електричної енергії

ВСТАНОВИВ:

1. Позиції учасників справи.

Фізична особа-підприємець Ярошенко Інна Анатоліївна звернулась до Господарського суду Одеської області із позовом до Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські Електромережі», в якому просить суд:

- визнати недійсним повідомлення АТ «ДТЕК Одеські Електромережі», викладеного в листі № 03/133 від 29.08.2022 про дострокове припинення дії договору № 1803 від 01.10.2015 про постачання електричної енергії, що укладений з ФОП Ярошенко І.А.;

- зобов`язати АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» поновити постачання електричної енергії на умовах договору № 1803 від 01.10.2015, укладеного з ФОП Ярошенко І.А.

За твердженнями позивача, 01.10.2015 між ФОП Ярошенко І.А. та ПАТ «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго», правонаступником якого є AT «ДТЕК Одеські Електромережі», був укладений Договір № 1803 про постачання електричної енергії до наступних об`єктів: будівлі та споруди артезіанської свердловини за адресою: село Випасне, вул. Кишинівська, 192 А, Білгород-Дністровського району Одеської області; будівлі та споруди артезіанської свердловини за адресою: село Випасне, вул. Кишинівська, 159 Д, Білгород-Дністровського району Одеської області; будівлі та споруди артезіанської свердловини за адресою: село Сухолужжя, провулок Совхозний, 7, Білгород-Дністровського району Одеської області.

Як вказує позивач, на зазначених об`єктах ним здійснюється господарська діяльність із видобування підземних питних вод для забезпечення потреб мешканців Мологівської об`єднаної територіальної громади питною водою, шляхом безперервної накачки води насосами, які під`єднані до електроживлення та потребують безперебійного електропостачання.

ФОП Ярошенко І.А. наголошує, що належним чином виконувала умови договору та справно сплачувала послуги за постачання електричної енергії, боргів перед AT «ДТЕК Одеські Електромережі» в неї не має.

Разом з тим, з листа відповідача № 21/335 від 19.10.2022, що був надісланий на адвокатський запит, позивачу стало відомо, що договір № 1803 був припинений відповідачем на підставі п. 4.27 Привал роздрібного ринку електричної енергії. Також до листа додавалась копія листа № 02/133 від 29.08.2022 про припинення дії договору № 1803 від 01.01.2019 з 29.08.2022 та копія листа Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області № 02-25/865 від 08.08.2022.

З огляду на наведені документи, AT «ДТЕК Одеські Електромережі» в односторонньому порядку, без попередження позивача, без попереднього повідомлення та погодження розірвання договору, без передбачених договором чи законом підстав, прийняло рішення про припинення договору № 1803 від 01.10.2015, оформивши його у формі листа № 02/133 від 29.08.2022.

Окремо позивач звертає увагу на те, що зі змісту оскаржуваного повідомлення, припинено дію договору № 1803 від 01.01.2019, тоді як з позивачем договір № 1803 укладено 01.10.2015.

Водночас, позивач вважає, що одностороння відмова відповідача від договору не відповідає вимогам чинного законодавства та умовам договору, є протиправною, безпідставною та підлягає визнанню недійсною з огляду на те, що зміст повідомлення від 29.08.2022 № 02/133 становить рішення відповідача про дострокове припинення договору та за своєю правовою природою є правочином - односторонньою відмовою від договору.

Разом з тим, ані договором № 1803 від 01.10.2015, ані ЗУ «Про ринок електричної енергії» не передбачено право сторін на його розірвання в односторонньому порядку, а Правила не є законом в розумінні ст. 651 ЦК України.

Окрім того, за ствердженням позивача, оскаржуване повідомлення від 29.08.2022 № 02/133 не містить доказів звільнення позивачем приміщень, підключених до електроживлення за договором чи остаточного припинення користування електричної енергії. Не доведено також і зміна власника чи користувача об`єкта, підключеного до електроенергії, не надано доказів укладення договорів оренди з іншим споживачем чи відчуження такого об`єкту на користь третіх осіб, не надано доказів звільнення саме позивачем об`єктів (актів приймання-передачі).

Також, в порушення Правил, AT «ДТЕК Одеські Електромережі» своїм повідомлення про припинення дії договору № 02/133 від 29.08.2022 припинило постачання електричної енергії в цей же день 29.08.2022.

При цьому, як зазначає позивач, вона відповідне повідомлення не отримувала, а дізналась про нього із відповіді на адвокатський запит. Всупереч вимогам ст. 188 ГК України, відповідач також не надсилав позивачу пропозицію про розірвання договору.

Відтак, з огляду на наведене, на переконання позивача, у відповідача були відсутні правові підстави для односторонньої відмови від договору, та оскільки внаслідок неправомірної відмови від договору, відповідач припинив постачання електричної енергії на об`єкти споживача, позивач вважає за необхідне просити суд зобов`язати відповідача поновити постачання електричної енергії на умовах договору № 1803 від 01.10.2015.

Мологівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області надала до суду пояснення (вх. № 1932/23 від 19.01.2023), де зазначила, що об`єкти: будівлі га споруди (артсвердловина) за адресою: провулок (Совхозиий) Чаїрський, 7. с. Сухолужжя, Білгород-Дпістровського району, Одеської області; будівлі та споруди (артсвердловина) за адресою: вул. Кишинівська, 150 д, с. Випасне, Білгород-Дністровського району, Одеської області; будівлі та споруди (артсвердловини) за адресою: вул. Кишинівська, 192 а, с. Випасне, Білгород-Дністровського району, Одеської області, є комунальною власністю Мологівської сільської ради на підставі свідоцтва про власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Випасненської сільської ради 16 квітня 2009 року на підставі рішення від 17.03.2009 року №47; на підставі свідоцтва про право власності па нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Випасненської сільської ради 16 квітня 2009 року па підставі рішення від 17.03.2009 року №48; на підставі свідоцтва про право власності па нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Вииасненської сільської ради 16 квітня 2009 року на підставі рішення від 17.03.2009 №49.

Третя особа стверджує, що наразі договір оренди нерухомого майна від 21.07.2009 трьох артезіанських свердловин за зазначеними адресами, укладений з ФОП Ярошенко І.А., на підставі постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.11.2021 по справі № 916/2599/20 визнано недійсним. Зобов`язано ФОП Ярошенко Інну Анатоліївну повернути територіальній громаді в особі Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області вищезазначене майно комунальної власності.

При цьому, ухвалою Верховного Суду від 26.01.2022 касаційне провадження за касаційною скаргою ФОП Ярошенко І.А. на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.11.2021 у справі № 916/2599/20 закрито. Відповідні рішення суду Мологівською сільською радою були направлені до АТ «ДТЕК Одеські електромережі» для укладення договору з радою.

Відтак, у зв`язку із визнанням недійсним договору оренди від 21.07.2009 постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 24.11.2021, яка законної сили, АТ «ДТЕК Одеські електромережі» був припинений договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії з ФОП Ярошенко І.А. на підставі п. 4.27 Правил роздрібного ринку електричної енергії та, відповідно укладений з Мологівською сільською радою на вищезазначені об`єкти.

Таким чином, на думку третьої особи, правові підстави для перебування ФОП Ярошенко І.А. на території зазначених будівель та споруд відсутні, у зв`язку з чим повідомлення відповідача про дострокове припинення дії договору від 01.10.2015 № 1803 є законним, оскільки відсутні підстави для продовження дії вказаного договору постачання електричної енергії саме позивачу.

Третя особа наголошує, що факт займання Ярошенко І.А. підприємницькою діяльністю із видобування підземних питних вод з моменту ухвалення постанови суду від 24.11.2021, не маючи законних підстав перебувати на території вищевказаного майна, не свідчить про можливість правомірно отримувати електричну енергію від АТ «ДТЕК Одеські електромережі». Дії позивача щодо продовження провадження підприємницької діяльності щодо водопостачання з артезіанських свердловин, до яких позивач не маг жодного відношення, спрямовані на створення перешкод з метою невиконання рішення суду шляхом подання штучних позовів, що має ознаки злочинної діяльності.

Додатково третя особа звертає увагу, що припинення постачання електричної енергії на визначені об`єкти, які є комунальною власністю, не відбулось та триває по сьогоднішній день, а за витрачену електричну енергію сплачує Мологівська сільська рада як власник майна, чим зазнає значних збитків в результаті провадження незаконної підприємницької діяльності ФОП Ярошенко І.А. на території вказаних об`єктів.

02.02.2023 від відповідача - АТ «ДТЕК Одеські електромережі» до суду надійшов відзив на позов (вх. № 3380/23), де останній підтвердив, що 01.10.2015 між позивачем та відповідачем було укладено договір про постачання електричної енергії № 1803. Однак з 11.06.2018 року набрав чинності Закон України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 № 2019-VIII (далі - Закон), тим самим розпочався процес реформування електроенергетичної галузі в Україні.

Пунктом 2 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 N9 312 передбачено, що переукладення договорів споживачів з учасниками роздрібного ринку відбувається шляхом приєднання споживача до публічних договорів приєднання та таке приєднання здійснювалось на умовах чинних на 11.06.2018 договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією.

Відповідач вказує, що 04.12.2018 ФОП Ярошенко І.А. було подано заяву-приєднання до договору про надання послуг з розподілу на умовах раніше діючого договору про постачання електричної енергії 1803, а відтак позивач засвідчила вільне волевиявлення щодо приєднання до умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії в повному обсязі.

Отже, за висновком відповідача, починаючи з 01.01.2019 AT «ДТЕК Одеські електромережі» надавало ФОП Ярошенко І.А. послуги з розподілу електричної енергії.

Відповідно вимога позивача щодо зобов`язання поновити постачання електричної енергії на умовах зазначеного договору є такою, що, на переконання відповідача, не відповідає ані вимогам законодавства, ані договірним відносинам, що існували між сторонами з 01.01.2019.

Окрім того, відповідач додає, що заявою від 08.08.2022 № 02-25/865 Мологівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області звернулась до відповідача щодо укладання договору про надання послуг з розподілу у зв`язку з тим, що за рішенням суду, яке ухвалене Південно-західним апеляційним господарським судом від 24.11.2021 визнано недійсним договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності від 21.07.2009 року, що був укладений з ФОП Ярошенко І.А, та зобов`язано позивача повернути територіальній громаді в особі Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області спірні будівлі та споруди.

Відтак, відповідач зауважує, що згідно зазначеного рішення, яке набрало законної сили, та наданих третьою особою документів вбачається, що належним споживачем за вищезазначеними об`єктами є Мологівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області, а не Ярошенко І.A.

За таких обставин, враховуючи наявність обґрунтованого звернення нового споживача (Мологівська сільська рада) та враховуючи відсутність будь-яких зауважень або повідомлень з боку ФОП Ярошенко І.А. щодо припинення користування об`єктами що розміщені за адресами: село Випасне, вул. Кишинівська. 192 А, вул. Кишинівська, 159 Д, село Сухолужжя, провулок Совхозний, 7 Білгород-Дністровського району, Одеської області, відповідач вважає, що дії AT «ДТЕК Одеські електромережі» є законними та такими, що відповідають умовам договору, а позивачем не доведено належними та допустимими доказами протиправність дій відповідача чи порушення законних прав та інтересів позивача з боку відповідач.

Водночас, вимога позивача щодо зобов`язання поновити постачання електричної енергії на умовах зазначеного договору, на думку відповідача, є такою, що не відповідає ані вимогам законодавства, ані договірним відносинам, що існували між сторонами з 01.01.2019 до звернення нового споживача.

Інші заяви по суті до суду не надходили.

2. Процесуальні питання, вирішені судом.

01.12.2022 до канцелярії Господарського суду від Фізичної особи-підприємця Ярошенко Інни Анатоліївни надійшла позовна заява вх.№3373/22, яка відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.12.2022 була передана на розгляд судді Цісельському О.В.

05.12.2022 ухвалою Господарського суду Одеської області прийнято позовну заяву (вх.№ 3373/22) до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/3262/22. Постановлено справу № 916/3262/22 розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на "27" грудня 2022 року об 11:00 год.

06.12.2022 ухвалою Господарського суду Одеської області виправлено описку в ухвалі Господарського суду Одеської області про відкриття провадження у справі № 916/3262/22, замінено помилково вказану дату постановлення ухвали: « 06 грудня 2022 року» на вірну: « 05 грудня 2022 року».

26.12.2022 до Господарського суду Одеської області надійшло клопотання Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (вх. № 29557/22) про залучення її до участі у справі № 916/3262/22 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача.

27.12.2022 ухвалою Господарського суду Одеської області залучено до участі у справі № 916/3262/22 Мологівську сільську раду Білгород-Дністровського району Одеської області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача та відкладено підготовче засідання у справі № 916/3262/22 на "19" січня 2023 року об 11:00 год.

02.01.2023 представником позивача на електронну адресу суду надіслано лист (вх. № 31/23), який містить КЕП, до якого додано докази направлення на електронну пошту Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області позовної заяви із доданими до неї документами на виконання ухвали суду від 27.12.2022.

19.01.2023 Мологівською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області через електронну пошту суду подано клопотання (вх. № 1891/23), яке містить КЕП представника, про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю представника прибути в судове засідання.

Того ж дня, третьою особою також подано до суду пояснення (вх. № 1932/23 від 19.01.2023) щодо позовних вимог, які судом були прийняті до розгляду та долучені до матеріалів разом із доданими до них документами.

Підготовче засідання, призначене ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.12.2022 у справі № 916/3262/22 на 19.01.2023 об 11:00 год., не відбулося у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одеса та Одеській області повітряної тривоги, про що складені відповідні довідки.

19.01.2023 ухвалою Господарського суду Одеської області підготовче засідання у справі № 916/3262/22 призначено на "02" лютого 2023 року об 11:00 год.

02.02.2023 у підготовчому засіданні по справі № 916/3262/22 судом проголошено протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів за ініціативою суду та протокольну ухвалу про перерву в підготовчому засіданні до 16.02.2023 о 14:00 год.

02.02.2023 на електронну адресу суду надійшов відзив АТ «ДТЕК Одеські електромережі» (вх. № 3380/23) на позов, де відповідач, серед іншого, просив поновити йому строк на подання відзиву. Вказане клопотання відповідача про поновлення строку на подання відзиву протокольною ухвалою було задоволено та відзив судом долучений до матеріалів справи разом із доданими до нього документами.

10.02.2023 третьою особою подано до суду клопотання (вх. № 5014/23) про долучення доказів, зокрема, акту приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В. від 20.01.2023 та постанови про закінчення виконавчого провадження. Дане клопотання у підготовчому засіданні судом було залишено без розгляду у зв`язку з відсутністю відповідного клопотання про поновлення строку на подання доказів та його обґрунтування, про що 16.02.2023 постановлено протокольну ухвалу.

16.02.2023 у підготовчому засіданні по справі № 916/3262/22, після вирішення всіх питань, передбачених ст. 182 ГПК України, судом проголошено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи № 916/3262/22 до судового розгляду по суті на "07" березня 2023 року об 11:20 год. та ухвалою суду в порядку ст. 120 ГПК України повідомлено позивача про час та місце судового засідання.

07.03.2023 в судовому засіданні з розгляду справи № 916/3262/22 по суті, у зв`язку із неможливістю завершити розгляд справи по суті, судом була проголошена протокольна ухвала про перерву до 21.03.2023 о 12:40 год.

В процесі розгляду справи подані учасниками справи всі клопотання та заяви були судом розглянуті та вирішенні відповідно до приписів Господарського процесуального кодексу України, про що відзначено у протоколах підготовчих та судових засідань.

Під час розгляду справи по суті сторони виступили із вступними промовами, судом були досліджені всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи, учасники справи виступили у судових дебатах.

Представник позивача - ФОП Ярошенко І.А., про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, що підтверджується підписом представника у повідомленні про оголошення перерви у судовому засіданні від 07.03.2023, проте явку в судове засідання не забезпечив, поважність підстав неявки належними та допустимими доказами суду не обґрунтував. В процесі розгляду справи по суті представник позивача заявлений позов підтримав повністю, просив суд його задовольнити.

Представники відповідач та третьої особи, присутні в судовому засіданні, проти задоволення позовних вимог заперечували повністю з підстав, викладених у відзиві на позов та поясненнях відповідно, просили суд у позові відмовити повністю.

Відповідно до ст.ст.209, 210 ГПК України судом були з`ясовані всі обставини, на які учасники справи посилалися під час судового розгляду як на підставу своїх вимог і заперечень, а також судом були безпосередньо досліджені всі докази, наявні в матеріалах справи.

21.03.2023 в судовому засіданні Господарським судом був закінчений розгляд справи по суті та відповідно до ч.1 ст.240 ГПК України після виходу з нарадчої кімнаті проголошена вступна та резолютивна частини рішення.

3. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи.

З наявних матеріалів справи судом встановлено наступне.

Будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, село Випасне, вул. Кишинівська, 192а, належать Мологівській сільській раді Білгород-Дністровського району Одеської області на підставі свідоцтва серії САС № 610575 про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Випасненської сільської ради 16 квітня 2009 року на підставі рішення від 17.03.2009 року №47.

Будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, село Випасне, вул. Кишинівська, 159д, належать Мологівській сільській раді Білгород-Дністровського району Одеської області на підставі свідоцтва серії САС № 610574 про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Випасненської сільської ради 16 квітня 2009 року на підставі рішення від 17.03.2009 року №48.

Будівлі та споруди, що складаються з щитової - позначеної літ. «А», башти Рожновського, позначеної №1, артезіанської свердловини - позначеної №2, загальною площею 2.9 кв.м., що знаходяться за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, село Сухолужжя, провулок Совхозний, 7, належать Мологівській сільській раді Білгород-Дністровського району Одеської області на підставі свідоцтва серії САС № 610573 про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Випасненської сільської ради 16 квітня 2009 року на підставі рішення від 17.03.2009 року №49.

01.10.2015 між ПАТ «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» та Фізичною особою-підприємцем Ярошенко Інною Анатоліївною було укладено договір про постачання електричної енергії № 1803, відповідно до п. 1 якого постачальник електричної енергії продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, величини якої по площадках вимірювання та точках продажу визначені додатком «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», а споживач оплачує постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Точка продажу електричної енергії - межа балансової належності, на якій відбувається перехід права власності на електричну енергію визначена додатком «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін» між постачальником електричної енергії та споживачем або інша межа обумовлена окремим додатком до договору.

Пунктом 9.4. договору № 1803 від 01.10.2015 передбачено, що він набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31 грудня 2015 року. Договір вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодної із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. Договір може бути розірвало і в інший термін за ініціативою будь-якої із сторін у порядку, визначеному законодавством України.

Окрім того, в п. 9.7. договору № 1803 від 01.10.2015 сторони погодили, що споживач ознайомлений з Правилами користування електричною енергією (ПКЕЕ) і сторони керуються в своїх взаємовідносинах ПКЕЕ в питаннях, які не відображені в договорі.

Відповідно до додатку № 10 до договору про постачання електроенергії № 1803 від 01.10.2015 визначено перелік об`єктів споживача, зокрема:

- будівлі та споруди артезіанської свердловини за адресою: провул. Совхозний, 7, с. Сухолужжя, Білгород-Дністровський р-н;

- будівлі та споруди артезіанської свердловини за адресою: вул. Кишинівська, 159 «д», с. Випасне, Білгород-Дністровський р-н;

- будівлі та споруди артезіанської свердловини за адресою: вул. Кишинівська, 192 «а», с. Випасне, Білгород-Дністровський р-н.

04.12.2018 року ФОП Ярошенко І.А. було підписано заяву-приєднання, згідно якої, відповідно до статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України та на виконання Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312, умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, розміщеного на сайті AT «Одесаобленерго» ініціює приєднання споживача ФОП Ярошенко І.А. до умов договору споживача про надання послуг розподілу електричної енергії, за технічними даними паспорту точок розподілу за об`єктами споживача за адресами: вул, Кишинівська. 159д, вул. Кншинівська, 192а, провул. ЧаЇрський, 7, ЕІС-код точок 62Z396, 62Z745, 62Z909.

При цьому, оператор системи розподілу Акціонерне Товариство «Одесаобленерго», який діє на підставі нової ліцензії з розподілу електричної енергії відповідно до постанови НКРЕКП № 1345 від 06.11.2018, та керуючись п.2 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 повідомив про припинення здійснення AT «Одесаобленерго» діяльності з постачання електроенергії за регульованим тарифом у зв`язку з початком діяльності з розподілу електричної енергії та повідомив про приєднання споживача з « 01» січня 2019 р. до публічного договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, розміщеного на сайті https://oblenergo.odessa.ua/ на умовах раніше укладеного договору про постачання електричної енергії за №1803 бази даних абонентів постачальника за регульованим тарифом.

Мологівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області звернулась до Господарського суду Одеської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Ярошенко Інни Анатоліївни, в якому просила суд, серед іншого, визнати договір оренди нерухомого майна від 21 липня 2009 року № б/н, що належить до комунальної власності недійсним.

Також просила зобов`язати Фізичну особу-підприємця Ярошенко Інну Анатоліївну повернути територіальній громаді в особі Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області: будівлі та споруди, що складаються з щитової - позначеної літ. «А», башти Рожновського. позначеної №1, артезіанської свердловини, позначеної №2, загальною площею 2,0 кв.м, розташованих на земельній ділянці площею 1000 кв.м. загальною вартістю, згідно експертної оцінки 37353 гривні 00 копійок, що знаходиться за адресою: село Випасне, вул. Кишинівська. 192 А, Білгород-Дністровського району, Одеської області, який належить орендодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Випасненської сільської ради 16 квітня 2009 року на підставі рішення від 17.03.2009 року №47; будівлі та споруди, що складаються з щитової, позначеної літ. «А», башти Рожновського, позначеної №1, артезіанської свердловини, позначеної №2, споруди, позначені №3-5, загальною площею 2,8 кв. м., розташованих на земельній ділянці площею 700 кв.м., загальною вартістю згідно експертної оцінки 37427 гривень 00 копійок, що знаходяться за адресою: село Випасне, вул. Кишинівська, 159 «д», Білгород-Дністровського району, Одеської області, який належить орендодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Випасненської сільської ради 16 квітня 2009 року на підставі рішення від 17.03.2009 року №48; будівлі та споруди, що складаються з щитової, позначеної літ. «А», башти Рожновського, позначеної 1, артезіанської свердловини, позначеної №2, загальною площею 2.9 кв.м., розташованих на земельній ділянці 1000 кв.м., загальною вартістю згідно експертної оцінки 16538 гривень 00 копійок, що знаходиться за адресою село Сухолужжя, провулок Совхозний, 7, Білгород-Дністровського району, Одеської області, який належить орендодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Випасненської сільської ради 16 квітня 2009 року на підставі рішення від 17.03.2009 року №49, які передані згідно акту приймання-передачі від 21.07.2009.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 09.06.2021 по справі № 916/2599/22 у задоволенні позову Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області до Фізичної особи - підприємця Ярошенко Інни Анатоліївни про визнання договору недійсним та зобов`язання повернути майно відмовлено.

24.11.2021 постановою Південно-західного апеляційного господарського суду рішення Господарського суду Одеської області від 09.06.2021 у справі №916/2599/20 скасоване. Позов Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області задоволено. Визнано недійсним договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності від 21.07.2009 № б/н, укладений між Випасненською сільською радою Білгород-Дністровського району та Фізичною особою-підприємцем Ярошенко Інною Анатоліївною.

Окрім того, зобов`язано Фізичну особу-підприємця Ярошенко Інну Анатоліївну повернути територіальній громаді в особі Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області:

- будівлі та споруди, що складаються з щитової - позначеної літ. «А», башти Рожновського, позначеної №1, артезіанської свердловини, позначеної №2, загальною площею 2,0 кв.м, розташованих на земельній ділянці площею 1000 кв.м. загальною вартістю, згідно експертної оцінки 37353 гривні 00 копійок, що знаходиться за адресою: село Випасне, вул. Кишинівська. 192 А, Білгород-Дністровського району, Одеської області, який належить орендодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Випасненської сільської ради 16 квітня 2009 року на підставі рішення від 17.03.2009 року №47;

- будівлі та споруди, що складаються з щитової, позначеної літ. «А», башти Рожновського, позначеної №1, артезіанської свердловини, позначеної №2, споруди, позначені №3-5, загальною площею 2,8 кв. м., розташованих на земельній ділянці площею 700 кв.м., загальною вартістю згідно експертної оцінки 37427 гривень 00 копійок, що знаходяться за адресою: село Випасне, вул. Кишинівська, 159 «д», Білгород-Дністровського району, Одеської області, який належить орендодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Випасненської сільської ради 16 квітня 2009 року на підставі рішення від 17.03.2009 року №48;

- будівлі та споруди, що складаються з щитової, позначеної літ. «А», башти Рожновського, позначеної № 1, артезіанської свердловини, позначеної №2, загальною площею 2.9 кв.м., розташованих на земельній ділянці 1000 кв.м., загальною вартістю згідно експертної оцінки 16538 гривень 00 копійок, що знаходиться за адресою село Сухолужжя, провулок Совхозний, 7, Білгород-Дністровського району, Одеської області, який належить орендодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Випасненської сільської ради 16 квітня 2009 року на підставі рішення від 17.03.2009 року №49, - які передані згідно акту приймання-передачі від 21.07.2009.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26.01.2022 закрито касаційне провадження за касаційною скаргою Фізичної особи - підприємця Ярошенко Інни Анатоліївни на постанову Південно - західного апеляційного господарського суду від 24.11.2021 у справі № 916/2599/20.

З матеріалів справи вбачається, що 08.08.2022 Мологівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області звернулась, серед іншого, до АТ «ДТЕК Одеські електромережі» з листом вих. № 02-25/865, де зазначила, що постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.11.2021 по справі № 916/2599/20 рішення Господарського суду Одеської області від 09.06.2021 скасовано. Визнано недійсним договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності від 21.07.2009 № б/н, укладений між Випасненською сільською радою Білгород-Дністровського району та Фізичною особою-иідприємцем Ярошенко Інною Анатоліївною, а також зобов`язано ФОП Ярошенко Інну Анатоліївну повернути територіальній громаді в особі Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області спірні будівлі та споруди.

Окрім того, у зв`язку з тим, що за рішенням суду, яке ухвалене Південно-західним апеляційним господарським судом від 24.11.2021, визнано недійсним договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності від 21.07.2009, та ФОП Ярошенко І.А. не має жодного відношення до даного майна, третя особа просила оформити договірні відносини з Мологівською сільською радою на існуючі точки комерційного обліку електричної енергії для обслуговування артезіанських свердловин за вищевизначеними адресами з метою приведення даних правовідносин у відповідність з рішенням суду та безперебійної подачі води мешканцям Мологівської об`єднаної громади під час воєнного стану.

Між АТ «ДТЕК Одеські електромережі» та Мологівською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області 29.08.2022 укладено додаткову угоду до договору № 180-5 споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.01.2019, відповідно до якої, згідно постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.11.2021 по справі № 916/2599/22 сторони дійшли згоди внести зміни до вказаного договору та включити нижчезазначені об`єкти: будівлі та споруди (артсверловина), за адресою: с. Сухолужжя, пров. Чаїрський, 7; будівлі та споруди (артсверловина), за адресою: с. Випасне, вул. Кишинівська, 159д; будівлі та споруди (артсверловина), за адресою: с. Випасне, вул. Кишинівська, 192а.

29.08.2022 АТ «ДТЕК Одеські електромережі» звернулось до ФОП Ярошенко І.А. з листом № 02/133, відповідно до якого, із посиланням на п. 4.27 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, повідомив позивача, що приймаючи до уваги надання попереднім власником (користувачем) нижчевказаних об`єктів споживача документального підтвердження факту зміни власника (користувача) цих об`єктів, Товариство припиняє дію договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №1803 від 01.01.2019 на об`єкти, ЕІС-код точок розподілу: 62Z909 - Будівлі та споруди (Артсвердловина), за адресою: с. Сухолужжя, пров. Чаїрський, 7, 62Z396 - Будівлі та споруда (Артсвердловина), за адресою: с. Випасне, вул. Кишинівська, 159д, 62Z745 - Будівлі та споруди (Артсвердловина), за адресою: с. Випасне, вул. Кишинівська, 192а з 29.08.2022. На вказаному листі міститься відмітка про його отримання 31.08.2022 Мостовою І.М.

19.10.2022 АТ «ДТЕК Одеські електромережі» листом № 21/335 надало інформацію на адвокатський запит від 05.10.2022, з якої вбачається, що договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії укладений між AT «ДТЕК Одеські електромережі» та ФОП Ярошенко І.А. було припинено у відповідності та в порядку до пункту 4.27 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312.

До вказаного листа № 21/335 від 19.10.2022 відповідач долучив копію листа АТ «ДТЕК Одеські електромережі» вих. №02/133 від 29.08.2022 щодо припинення дії договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії по вказаним об`єктам з 29.08.2022 та копію звернення Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області на адресу AT «ДТЕК Одеські електромережі» від 08.08.2022 вих. №02-25/865.

4. Норми права, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення.

Однією із загальних засад цивільного законодавства України є свобода договору, відповідно ст. 3 ЦК України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 13 ЦК України передбачено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

В той же час, ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України встановлено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, якими можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним; примусове виконання обов`язку в натурі.

Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами.

Частиною 5 статті 202 Цивільного кодексу України визначено, що до правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

За умовами частин першої-п`ятої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з частинами першою, третьою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Суд зазначає, що під розірванням договору розуміється дострокове припинення зобов`язань сторін за таким договором з певних підстав (ч. 2 ст. 653 ЦК України).

Згідно з ч. 3 ст. 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Частино 4 ст. 179 Господарського кодексу України передбачено, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови; договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Статтею 188 Господарського кодексу України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором (ч. 1).

У випадках, коли право на односторонню відмову у сторони відсутнє, намір розірвати договір може бути реалізований лише за погодженням з іншою стороною, а в разі недосягнення сторонами домовленості щодо розірвання договору - за судовим рішенням на вимогу однієї із сторін (ч. 4 ст. 188 Господарського кодексу України).

Частиною 1 статті 45 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що розподіл електричної енергії здійснюється оператором системи розподілу. Діяльність з розподілу електричної енергії підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства.

Згідно із п. 84 ч. 1 ст. ЗУ «Про ринок електричної енергії», споживач - фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 14.03.2018 № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі - Правила), які, відповідно до п.1.1.1. регулюють взаємовідносини, що виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами.

Відповідно до п. 1.1.2 ПРРЕЕ, об`єкт - електрифікована споруда (сукупність електрифікованих споруд на одній території) або частина електрифікованої споруди, що належить суб`єкту господарювання або фізичній особі на праві власності або користування.

Згідно з пунктом 1.2.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року №312, на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку.

Відповідно до п. 1.2.3. Правил оператор системи в межах території здійснення ліцензованої діяльності забезпечує розподіл електричної енергії власними мережами та технологічними електричними мережами інших власників, які не виконують функції оператора системи (у тому числі електричними мережами виробників, резервне живлення яких забезпечується від мереж оператора системи, та споживачів (основних споживачів), електроустановки яких приєднані до електричних мереж таких виробників, та їх субспоживачів), шляхом укладення з цими власниками договорів про спільне використання технологічних електричних мереж на основі типового договору.

Відповідно до п. 1.2.15. Правил укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил.

Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку).

На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.

Електропостачальники зобов`язані повідомляти оператора системи розподілу (передачі) про укладення та припинення договору із споживачем в установленому цими Правилами порядку. При переході права власності (користування) на об`єкт до нового власника (користувача) переходять права та обов`язки за договорами, укладеними відповідно до цих Правил.

Як передбачено пунктом 2.1.1. Правил результатом розподілу (передачі) електричної енергії на роздрібному ринку є забезпечення можливості отримання відповідним суб`єктом роздрібного ринку електричної енергії необхідного обсягу електричної енергії та рівня електричної потужності із забезпеченням параметрів якості електропостачання, які відповідають установленим стандартам, та категорії надійності електрозабезпечення відповідно до договору в точках приєднання електроустановок учасників роздрібного ринку.

Відповідно до договорів про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, що укладаються зі споживачем та електропостачальником відповідно до цих Правил, оператор системи передачі згідно з Кодексом системи передачі та оператори систем розподілу згідно з Кодексом систем розподілу здійснюють, відповідно, передачу та розподіл електричної енергії на роздрібному ринку в точку розподілу до електроустановки споживача на території діяльності відповідного оператора системи.

У той же час, згідно до п. 2.1.3 ПРРЕЕ, ініціатором укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки є споживач.

Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою договору, що є додатком 3 до цих Правил. Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії за ініціативою споживача або оператора системи відповідно до визначених цими Правилами випадків, як правило, укладається шляхом приєднання споживача за заявою-приєднанням до розробленого оператором системи розподілу договору на умовах складеного оператором системи розподілу паспорта точки розподілу (п.2.1.4 Правил).

Фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання (пункт 2.1.6. Правил).

Відповідно до п.2.1.7. Правил для укладення договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії заявник у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки має надати оператору системи такі документи: копію документа, яким визначено право власності чи користування на об`єкт (приміщення), або копію документа, що підтверджує право власності чи користування на земельну ділянку або її частину (у разі відсутності на відповідній земельній ділянці об`єкта), право на розміщення електроустановок на території здійснення господарської діяльності з розподілу електричної енергії (у разі відсутності об`єкта споживача).

Згідно п.2.1.8. Правил, для укладення договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії заявник у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки має надати оператору системи такі документи:

1) заяву про укладення відповідного договору із зазначенням місцезнаходження об`єкта та реквізитів заявника та наявності паспорта точки розподілу/передачі;

2) для юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців: витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР), роздрукований із мережі Інтернет, або копію довідки, або копію виписки з ЄДР;

3) копію документа, яким визначено право власності чи користування на об`єкт (приміщення), або копію документа, що підтверджує право власності чи користування на земельну ділянку або її частину (у разі відсутності на відповідній земельній ділянці об`єкта), право на розміщення електроустановок на території здійснення господарської діяльності з розподілу/передачі електричної енергії (у разі відсутності об`єкта споживача);

4) копію документа про підтвердження повноважень особи на укладення договору (витяг з установчого документа про повноваження керівника (для юридичних осіб), копію довіреності, виданої в установленому порядку тощо), за необхідності;

5) копію декларації (повідомлення) про початок виконання будівельних робіт або дозволу на виконання будівельних робіт (для укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) та постачання електричної енергії на будівельні майданчики, у разі якщо наявність такого дозволу є обов`язковою або зазначені документи вимагаються законодавством у сфері містобудування) та/або у визначених законодавством випадках, копію декларації про готовність об`єкта до експлуатації або сертифіката (для новозбудованих та реконструйованих електроустановок);

6) довідку про обсяги очікуваного споживання електроенергії окремо за кожною площадкою вимірювання споживача (крім побутових споживачів).

У разі укладення за двома та більше об`єктами споживача одного договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії споживач подає документи, передбачені підпунктом 3 цього пункту, за кожним із об`єктів споживача.

Згідно п. 4.27. Правил, у разі звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією споживач зобов`язаний повідомити електропостачальника та оператора системи або основного споживача про намір припинити дію відповідних договорів не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією та надати заяву щодо розірвання договорів і в цей самий термін здійснити сплату всіх видів платежів, передбачених відповідними договорами, до заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією включно.

Дія договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії достроково припиняється у разі отримання оператором системи від нового або від попереднього власника (користувача) об`єкта споживача документального підтвердження факту зміни власника (користувача) цього об`єкта.

Дія договору про постачання електричної енергії достроково припиняється у разі отримання електропостачальником від оператора системи або нового чи попереднього власника (користувача) об`єкта споживача документального підтвердження факту укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії між оператором системи і новим власником (користувачем) цього об`єкта.

У такому разі дія відповідних договорів припиняється в частині постачання та розподілу електричної енергії на об`єкт, а в частині виконання фінансових зобов`язань сторін (які виникли на дату припинення дії договорів) їх дія продовжується до дати здійснення повного взаєморозрахунку між сторонами.

У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем електропостачальника та (за наявності відповідного договору) оператора системи або основного споживача про звільнення приміщення та/або остаточне припинення користування електричною енергією споживач зобов`язаний здійснювати оплату спожитої на таких об`єктах електричної енергії та інших платежів виходячи з умов відповідних договорів.

З новим споживачем укладаються договори відповідно до вимог законодавства України, зокрема цих Правил, після припинення дії договорів зі споживачем, який звільняє приміщення, у частині постачання та розподілу електричної енергії на цей об`єкт.

Пунктом 2 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, в редакції, що діяла на час укладання з позивачем договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії було встановлено, що укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється до 01 грудня 2018 року шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Пунктом 4 цієї постанови визначено, що у період з дати отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії до 01 грудня 2018 року оператори систем розподілу повинні укласти договори про надання послуг з розподілу електричної енергії, які укладаються з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані на території діяльності ОСР. Договір розробляється ОСР на основі істотних умов, визначених Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 310, та форми, встановленої правилами, і розміщується на сайті ОСР, у засобах масової інформації і в пунктах обслуговування споживачів ОСР. ОСР направляє поштовим відправленням споживачу заяву-приєднання до зазначеного договору, яка формується за базами даних вертикально інтегрованого суб`єкта господарювання та містить ЕІС-коди точок комерційного обліку об`єкта споживача. Направлення такої заяви-приєднання є пропозицією споживачу про приєднання до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах діючого договору про користування або постачання електричної енергії індивідуальні характеристики об`єкта, потужність, клас надійності, ідентифікаційні коди, особливості обліку тощо). Договір вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, яка повертається споживачем на адресу ОСР, та/або сплати за рахунком (квитанцією), який надсилається (надається) одночасно з договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, та/або з дати, указаної у заяві-приєднанні, якщо споживач протягом указаного в заяві-приєднанні терміну не звернувся до ОСР із запереченнями щодо укладення договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив будь-який обсяг електричної енергії.

Пунктом 7 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 передбачено, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-саііті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

5. Висновки господарського суду за результатами вирішення спору.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Спір у справі стосується законності одностороннього розірвання договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 1803 за ініціативою відповідача.

За змістом вищенаведених положень закону одностороння відмова від договору є юридичним фактом, який зумовлює його розірвання, отже є правочином, який має юридичні наслідки у вигляді припинення господарських правовідносин. Розірвання господарського договору може здійснюватися за згодою сторін і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом, розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак, окремі види договорів допускають можливість одностороннього розірвання договору. Крім того, право сторони на одностороннє розірвання договору може бути встановлене законом або безпосередньо у договорі.

Суд відзначає, що оформлене у визначеному порядку волевиявлення однієї із сторін на дострокове припинення його дії за своїми наслідками є одностороннім правочином про розірвання відповідного договору, а відтак, при його вчиненні мають бути дотриманні встановлені законодавством вимоги, необхідні для чинності такого правочину.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені положеннями ст. 203 Цивільного кодексу України, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

В той же час, недодержання особою при вчиненні правочину (в т.ч. одностороннього) наведених вимог в силу приписів ст. 215 Цивільного кодексу України є правовою підставою для визнання його недійсним в судовому порядку.

В даному випадку, позивачем як на односторонній правочин, за яким було розірвано договір вказується на лист АТ «ДТЕК Одеські електромережі» від 29.08.2022 №02/133, яким повідомлено позивача про дострокове припинення дії договору № 1803 від 01.01.2019 про надання послуг з розподілу електричної енергії.

Укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами статті 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору (частина 3 статті 184 Господарського кодексу України).

Судом встановлено, що позивач на виконання вимог Закону України «Про ринок електричної енергії» та з метою неперервного електрозабезпечення за об`єктами споживача: ЕІС-код точок розподілу: 62Z909 - будівлі та споруди (артсвердловина), за адресою: с. Сухолужжя, пров. Чаїрський, 7; 62Z396 - будівлі та споруда (артсвердловина), за адресою: с. Випасне, вул. Кишинівська, 159д; 62Z745 - будівлі та споруди (артсвердловина), за адресою: с. Випасне, вул. Кишинівська, 192а, 04.12.2018 підписав заяву-приєднання до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії та відповідно приєднався до публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах, укладеного договору про постачання електричної енергії.

Пунктом 11.1.публічного договору передбачено, що цей договір набирає чинності з дня приєднання споживача до умов цього договору, якщо інший строк не зазначено в заяві-приєднання. Договір діє протягом 1 року, якщо інший термін не зазначено в заяві-приєднання та вважається продовженим на кожен наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. Договір може бути розірвано і в інший термін за ініціативою будь-якої із сторін у порядку, визначеному законодавством України.

Згідно п. 11.2. публічного договору, дія договору достроково припиняється у разі: отримання Оператором системи від нового або попереднього власника (користувача) документального підтвердження факту відчуження об`єкта на користь іншої особи, у тому числі набуття спадкоємцем права власності на об`єкт.

З матеріалів справи вбачається, що Мологівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області звернулась до відповідача щодо укладання договору про надання послуг з розподілу у зв`язку з тим, що за постановою суду, яка ухвалена Південно-західним апеляційним господарським судом від 24.11.2021 та наразі набрала законної сили, визнано недійсним договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності від 21.07.2009, що був укладений між третьою особою та ФОП Ярошенко І.А.

Окрім того, зобов`язано ФОП Ярошенко І.А. повернути територіальній громаді в особі Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області спірні об`єкти споживання електричної енергії.

Судом також встановлено, що право власності на ці приміщення у Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області виникло на підставі свідоцтв про право власності на нерухоме майно від 16.04.2009, а ФОП Ярошенко І.А. фактично втратила правові підстави для користування спірним майном.

Таким чином, згідно зазначеної постанови, яка набрала законної сили, та наданих третьою особою документів вбачається, що належним споживачем за вищезазначеними об`єктами є Мологівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області.

Відтак, відповідно до п. 11.2. договору дія договору достроково припиняється у разі: отримання оператором системи від нового або попереднього власника (користувача) документального підтвердження факту відчуження об`єкта на користь іншої особи, у тому числі набуття спадкоємцем права власності на об`єкт.

Аналогічні норми містяться і в п. 4.27 Правил, відповідно до яких дія договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії достроково припиняється у разі отримання оператором системи від нового або від попереднього власника (користувача) об`єкта споживача документального підтвердження факту зміни власника (користувача) цього об`єкту.

Тобто і договором, і правилами встановлена імперативна норма про дострокове припинення договору, внаслідок отримання оператором системи від нового або попереднього власника об`єкту документального підтвердження факту зміни власника цього об`єкту.

В матеріалах справи відсутні і позивачем не подавалось документів на підтвердження права власності або належного користування об`єктами електропостачання, що є предметом договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, укладений шляхом приєднання ФОП Ярошенко І.А. до умов договору згідно заяви-приєднання з Акціонерним товариством «ДТЕК Одеські електромережі».

Тобто, досліджуючи питання законності вчинення одностороннього правочину про розірвання договору насамперед слід встановити чи передбачено у конкретному випадку право односторонньої відмови від договору в позасудовому порядку, чи дотримано визначеної форми та порядку її вчинення.

Отже, внаслідок отримання відповідачем заяви № 02-25/865 від 08.08.2022 про укладання договору про надання послуг з розподілу електричної енергії разом з додатками від третьої особи - належного споживача та фактичного власника вказаних вище будівель та споруд, що розміщені за адресами: село Випасне, вул. Кишинівська. 192А, вул. Кишинівська, 159Д, село Сухолужжя, провулок Чаїрський, 7 Білгород-Дністровського району, Одеської області, відповідачем на адресу позивача було направлено повідомлення від 29.08.2022 № 02/133 про дострокове припинення дії договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №1803 від 01.01.2019, що не суперечить вимогам договору і чинного законодавства.

Інші доводи позивача судом до уваги не приймаються, оскільки не спростовують вказаних висновків суду щодо правомірності правочину про розірвання в односторонньому порядку договору № 1803.

Окрім того, у позовній заяві позивач стверджує, що з 29.08.2022 було припинено постачання електричної енергії до орендованих приміщень, підключених до електричного живлення за спірним договором.

При цьому, позивач не подав суду доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовує свої позовні вимоги, зокрема доказів, які б підтверджували вчинення відповідачем дій з відключення від електропостачання об`єктів постачання електричної енергії. З огляду на вказане суд не наводить у рішенні суду мотивів визнання доказів більш вірогідними щодо цієї обставини, яка є предметом доказування у справі.

Враховуючи предмет заявленого позову, зміст спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Яррошенко Інни Анатоліївни про визнання недійсним одностороннього правочину щодо дострокового припинення дії договору про постачання електричної енергії № 1803 від 01.01.2015 та відповідно про зобов`язання поновити постачання електричної енергії є необґрунтованими, не відповідають фактичним обставинам справи і вимогам чинного законодавства, тому не підлягають задоволенню.

Основні положення про докази та доказування, наведені у главі 5 Господарського процесуального кодексу України, передбачають, що докази мають бути досліджені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та вірогідності.

Згідно із статтею 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Допустимість доказів за статтею 77 Господарського процесуального кодексу України полягає у тому, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Допустимість доказів має загальний і спеціальний характер. Загальний характер полягає в тому, що незалежно від категорії справ слід дотримуватися вимоги щодо отримання інформації з визначених законом засобів доказування з додержанням порядку збирання, подання і дослідження доказів. Спеціальний характер полягає в обов`язковості певних засобів доказування для окремих категорій справ чи забороні використання деяких із них для підтвердження конкретних обставин справи.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (статті 78 Господарського процесуального кодексу України).

Слід наголосити, що 17.10.2019 набув чинності Закон України від 20.09.2019 №132-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», яким було, зокрема внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України та змінено назву статті 79 Господарського процесуального кодексу України з «Достатність доказів» на нову - «Вірогідність доказів» та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування «вірогідність доказів».

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Стандарт доказування «вірогідності доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

У частині 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до частин 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (відповідні висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17).

Враховуючи наведену вище сутність принципу змагальності сторін та стандарту доказування вірогідності доказів, суд вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами протиправність дій відповідача чи порушення законних прав та інтересів ФОП Ярошенко І.А. з боку АТ «ДТЕК Одеські електромережі», а тому суд дійшов обґрунтованого висновку про необґрунтованість позовних вимог ФОП Ярошенко І.А. з огляду на те, що надані відповідачем в справу докази є більш вірогідними ніж докази на підтвердження доводів позивача. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 року у справі «Серявін та інші проти України» суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.94 року серія A, №303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), №37801/97, п. 36, від 01.07.2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див.рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

З огляду на встановлені обставини, всі інші доводи та міркування сторін не мають вирішального впливу на результат вирішення спору, тому з урахуванням принципу процесуальної економії не потребують детальної відповіді суду.

З урахуванням висновків, до яких дійшов суд при вирішенні даного спору, суду не вбачається за необхідне надавати правову оцінку кожному із доводів наведених учасниками судового процесу, оскільки їх оцінка не може мати наслідком спростування висновків, до яких дійшов господарський суд під час вирішення даного спору.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 129 ГПК України, відповідно до якої витрати зі сплати судового збору у даному разі покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 76, 79, 86, 129, 202, 233, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У позові - відмовити повністю.

2. Судові витрати по справі № 916/3262/22 покласти на Фізичну особу-підприємця Ярошенко Інну Анатоліївну ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.241 ГПК України.

Повний текст рішення складено 31 березня 2023 р.

Суддя О.В. Цісельський