ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2023 Справа № 904/4710/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Кеся Н.Б.

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", м.Кривий Ріг Дніпропетровська область

про стягнення 48524,88 грн

Представники сторін в судове засідання не викликались

СУД ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Акціонерне товариство "Українська залізниця", м.Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі-Позивач) 04.10.2022 року звернувся з позовом до Акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (далі-Відповідач), в якому просить суд стягнути з Відповідача на свою користь плату за користування вагонами в розмірі 46513,08 грн, збір за зберігання вантажу в розмірі 2011,80 грн (всього - 48524,88 грн) та судовий збір в розмірі 2481,00 грн.

В обґрунтування позову Позивач посилається на те, що Відповідач несвоєчасно забирав на свою колію вагони, що прибували на його адресу на станцію призначення Інгулець, що було зафіксовано актами форми ГУ-23. Відповідач не погодився з цими актами і відомостями плати за користування вагонами, тому Позивач звернувся з позовом до суду.

2. Процесуальні питання, вирішені судом

19.12.2022 року ухвалою суд прийняв позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

13.03.2023 року ухвалою суд зобов`язав Акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" в строк до 23.03.2023 надати письмові пояснення щодо відзиву на позовну заяву.

3. Позиції інших учасників справи

03.03.2023 канцелярія суду зареєструвала відзив на позовну заяву (арк.с. 102-103 Т.2), в якій Відповідач посилається на те, що як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, плата за користування вагонами та збір за зберігання вантажу в розмірі 48 524,88 грн, що є предметом позовних вимог у даній справі, були нараховані Позивачем за період затримки вагонів після 24.02.2022 (квітень-травень 2022). Тобто, за період, в який було запроваджено комендантську годину на території, на якій розташована станція призначення Інгулець. Але Позивачем було здійснено нарахування плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу без урахування вимог телеграмного розпорядження №ЦМ-13/693 від 05.04.2022, а саме не було виключено з часу користування вагонами час дії комендантської години за місцезнаходженням станції Інгулець (Дніпропетровська область). В зв`язку з чим, Відповідачем було здійснено контррозрахунок плати за користування вагонами з урахуванням вимог телеграмного розпорядження № ЦМ-13/693 від 05.04.2022. За здійсненим Відповідачем контррозрахунком з урахуванням вимог телеграмного розпорядження № ЦМ-13/693 від 05.04.2022 плата за користування вагонами повинна складати 14 498,52 грн з ПДВ. Тобто Позивачем надлишково було нараховано плату за користування вагонами в розмірі 32 014,56 грн. з ПДВ. Надлишково нарахованого збору за зберігання вантажу немає.

16.03.2023 року через "Електронний суд" Позивач направив до суду пояснення на відзив (арк.с. 116-117 Т.2), в якому зазначив про те, що нормативні акти та договір, якими обґрунтовано позовні вимоги залишились незмінними та мають бути застосовані в правовідносинах, що розглядаються.

4. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи по суті

Взаємовідносини залізниці щодо подачі та забирання вагонів між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" та Приватним акціонерним товариством "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" регулюються Договором №ПР/М-20 240/ НЮдч "Про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Інгулець регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" від 20.03.2020 (арк.с. 41-43 Т.2).

Відповідно до п.6 Договору №ПР/М-20 240/ НЮдч від 20.03.2020 року вагони для під`їзної колії Власника подаються локомотивом залізниці на одну з колій №№ 1, 2, 3, IV, 5, 6, 7, 8, 9, 10 станції Інгулець, за вказівкою чергового по залізничній станції Інгулець, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом Власника колії.

Так, у квітні та травні 2022 за накладними №№46596904, 46592291, 46592325, 46592317, 46596896, 46592309, 46596888, 42873034, 46766531, 42865014, 42864942, 42864926, 46765145, 42843276, 42843300, 42864900, 42864934, 42843284, 46766531, 42865048, 42865006, 42864959, 46775185, 46774816, 46778577, 46776134, 46778585, 46777330, 46783205, 46789087, 46797007, 46797015, 46804209, 46800744, 46804555, 46804548, 46804589, 46806261, 46816393, 42864967, 42864975, 42866145, 42866152, 42866160, 42869545, 42870006, 42870014, 42870030, 42870048, 42869719, 42869701, 42871046, 42870980, 42870055, 42871020, 42871012, 40100133, 40100141, 40101131, 40101057, 40101040, 40099830, 40101081, 40101073, 40101123, 40100216, 40101065, 40099863, 40087819, 40087827, 40115982, 40115990, 40115891, 40101164, 40116824, 40116428, 40115966, 40115925, 40115883, 40115917, 40113748, 40115941, 40115974, 40115958, 40116865, 40116832, 40116840, 40121360, 40116857, 40121352, 40075798, 40075863, 40075764, 40066680, 40075988, 40075970, 40066458, 40066243, 40066672, 40066227, 40066201, 40075772, 40075780, 40075806, 40075814, 40076085, 40076002, 40076127, 46698601, 46741849, 46741195, 46693487, 46681623, 42822452, 46741831, 42866137, 42869552, 42869560, 42869586, 42869594, 42869602, 42869628, 42869636, 42869644, 42869735, 42869743, 42869990, 42869669, 42869651, 42869677, 42869685, 42869693, 42869701, 42871053, 42871095, 42871004, 42870964, 42871103, 42871038, 42871111, 42871079, 42870998, 42870949, 42871129 (арк.с. 94-250 Т.1, арк.с. 1-30 Т.2), залізницею було прийнято до перевезення на адресу одержувача ПрАТ "Інгулецький ГЗК" порожні власні вагони, на станцію призначення Інгулець Придніпровської залізниці.

Відповідно до п. 4 Правил користування вагонами та контейнерами вантажоодержувача було повідомлено про прибуття на його адресу спірних вагонів та готовність їх подавання залізницею, про що зроблено відповідні записи в Книзі повідомлень ф.ГУ-2 (арк.с. 31-40 Т.2).

Дані вагони було затримано на підходах до станції призначення Інгулець, зокрема, станції Мудрьона, Кривий Ріг - Головний за наказами № 231 від 17.04.2022, № 237 від 17.04.2022, № 243 від 19.04.2022, №262 від 02.05.2022 (арк.с. 71, 77, 83, 89 Т.1), через зайнятість колій станції призначення Інгулець з вини ПАТ "Інгулецький ГЗК", у зв`язку з несвоєчасним забиранням вагонів з колій станції Інгулець, що призвело до їх зайнятості та скупчення вагонів в період з 17.04.2022 року по 02.05.2022 року. Факти затримки вагонів на коліях станції призначення з вини одержувача засвідчені в актах загальної форми ф.ГУ-23 №№ 262, 263, 264, 265, № 272, 278, 604, 608, 614, 615, 616, 647, 653, 666, 719, 724, 5697 в період з 17.04.2022 року по 02.05.2022 року (арк.с. 61-70, 73-74,79-80, 85-86, 91 Т.1).

За цим фактом станцією Інгулець у порядку передбаченому п.п. 9, 10 Правил користування вагонами та контейнерами, складено акти про затримку вагонів форми ГУ-23а №18 від 17.04.2022, №19 від 18.04.2022, №20 від 19.04.2022, №22 від 02.05.2022, №24 від 02.05.2022 (арк.с. 75-76, 81-82, 87-88, 92-93 Т.1), акти загальної форми ГУ-23 та станцією призначення Інгулець вручено представнику комбінату з повідомленням про затримку вагонів.

За весь час затримки вагонів з вини вантажовласника було нараховано плату за користування вагонами за відомостями ф. ГУ-46 №№ 29049310, 29049311, 30049313, 02059319, 03059320, 03059321, 04059323, 05059324, 05059325, 05059326, 06059327, 07059328. 07059329, 09059332, 09059333, 10059334, 16059339, 30059342, 01069343 на суму 46513,08 грн та збір за зберігання вантажу за накопичувальною карткою ФДУ-92 №05059034 та №05059035 на суму 2011,80 грн (арк.с. 20-60 Т.1). Відомості плати за користування вагонами підтверджено підписом працівника станції, як передбачає графа "Підпис працівника станції" форми ГУ-46 згідно Додатку № 1 до п.3 Правил.

Відомості плати за користування вагонами форми ГУ 46 та накопичувальні картки форми ФДУ-92, складені для нарахування плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу за вказаними актами, були підписані Відповідачем із запереченнями. Так, у цих запереченнях Відповідач зазначив про незгоду зі спірними сумами плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу через введений у країні воєнний стан, що є надзвичайними та форс-мажорними обставинами, тому будь-яке актування та зняття плати на його думку є неправомірним.

Відмова Відповідача здійснити плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажу в загальній сумі 48524,88 грн й стало причиною звернення Позивача до суду.

5. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення

Стаття 908 ЦК України, яка кореспондується із ст. 307 ГК України встановлює, що умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Стаття 46 Статуту залізниць України встановлює, що одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби.

Згідно зі статтею 119 Статуту за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та увільнення від зазначеної плати у разі затримки вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами користування вагонами і контейнерами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства.

Збір за зберігання вантажу розраховується відповідно до п.2 Розділу III Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги (Тарифне керівництво № 1).

Підпунктом 14.2.1 пункту 14.2 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 31.08.2005 № 507, визначено, що приймання поїздів на станцію має проводитись тільки на вільні колії, які призначені для цього технічно-розпорядчим актом станції.

Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць Факт затримки вагонів на станції Терни з вини ПАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" підтверджується актами загальної форми.

Плата за користування вагонами нараховується відповідно до Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 року №113.

Згідно з пунктом 3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23.

Відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами. Відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватися працівником станції і вантажовласника щоденно або в періоди пред`явлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці. У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов`язаний підписати відомість із зауваженнями. Відомість плати за користування вагонами (контейнерами) складається у трьох примірниках - два для залізниці і один для вантажовласника, окремо для вагонів і для контейнерів. Час користування вагонами обчислюється з моменту їх передачі вантажовласникові до моменту їх фактичного прийняття від вантажовласника. Термін користування вагонами, що подаються залізницею, обчислюється не раніше часу, зазначеного у повідомленні (пункт 4 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 року № 113).

Час користування обчислюється окремо для кожного вагона і контейнера за його номером. Номерному обліку часу користування підлягають усі вагони і контейнери, подані під вантажні операції на місцях загального користування, а на місцях незагального користування - вагони і контейнери парку залізниць України й інших держав, передані на під`їзні колії або орендовані ділянки колій. Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника (пункт 6 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 року № 113).

У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери (пункт 8 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 року № 113).

Про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ (пункт 9 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 року № 113).

Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" (додаток 5) до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення. Акт про затримку вагонів складається у трьох екземплярах - один залишається на станції затримки і два додаються до перевізних документів. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником) (пункт 10 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 року № 113).

Загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година. Причини, які є підставою для нарахування плати за користування вагонами в разі затримки їх на підходах до припортових станцій призначення, зазначаються в актах про затримку вагонів (пункт 12 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 року № 113).

Плата за користування стягується з вантажовласника також у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці (пункт 13 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 року № 113).

З наведених норм права вбачається, що залізниця має право нарахувати плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажу за період затримки вагонів з вини та в період перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника та в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці.

Обставини, за якими вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами передбачені пунктом 16 Розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 року №113, а саме:

а) якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи;

б) у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність. Вказана максимальна переробна спроможність визначається за договором між залізницею і вантажовласником;

в) у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які пред`явлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці. Час такої затримки зазначається у графі "Примітки" Пам`ятки про подавання/забирання вагонів, цей час виключається із загального часу користування вагонами (контейнерами).

Причина звільнення від плати за користування вагонами і контейнерами зазначається у графі "Примітки" відомості плати за користування вагонами (контейнерами).

Так, при нарахуванні спірних платежів за позовом залізниця посилається на затримку вагонів на станції Мудрьона та Кривий Ріг - Головний, факт чого був нею задокументований належним чином у вигляді наказів № 231 від 17.04.2022, № 237 від 17.04.2022, № 243 від 19.04.2022, № 262 від 02.05.2022 (арк.с. 71, 77, 83, 89 Т.1), повідомлення про затримку вагонів (арк.с. 78, 84, 90 Т.1), Актами форми ГУ-23а (арк.с. 75-76, 81-82, 87-88, 92-93 Т.1) та Актами загальної форми (арк.с. 61-70, 73-74,79-80, 85-86, 91 Т.1). Затримка вагонів пов`язується залізницею із зайнятістю колій на станції призначення Інгулець, про що також надані належні та допустимі докази у вигляді Актів загальної форми, які оформлені належним чином. Отже, затримка спірних вагонів на станціях підходів у зв`язку із скупченням вагонів Відповідача на станцій призначення суд розцінює як обставини, які знаходяться в зоні відповідальності вантажовласника, тобто Відповідача, оскільки останнім не доведено наявність визначених чинним законодавством обставин, які звільняють його від спірних платежів.

Щодо заперечень Відповідача суд зазначає про таке.

Лист №ЦМ-13/693, на який посилається Відповідач, не є нормативно-правовим актом. Спірні обставини регулюються ст.ст,119,125 Статуту залізниць України, Правилами користування вагонами, затверджених наказом Мінтрансу України від 25.02.1999 №113 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за № 165/3458, Розділом V Тарифного керівництва №1, затвердженого наказом Мінтрансу № 551 від 15.11.1999, та договором, укладеним між сторонами.

Звільнення замовника від плати за користування загонами за час існування перелічених у ньому виняткових обставин повинно засвідчуватися актом загальної форми ГУ-23, який складається згідно з додатком 6 до вказаних Правил користування вагонами.

При цьому акти загальної форми ГУ-23, складені у випадку затримки вагонів, мають містити конкретний опис обставин, що стали підставою затримки вагонів та складання акта.

У той же час, інформація, яка зазначена в актах загальної форми ГУ-23, вказує на те, що ПрАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" працювало та забирало вагони на свої підвізні колії цілодобово. Посилань на комендантську годину складені акти загальної форми ГУ-23 не містять. Будь-яких повідомлень, щодо неможливості забирання вагонів з під`їзної колії у зв`язку з веденням воєнного стану на станцію призначення від Відповідача не надходило. Також Позивач зазначає, що станція Інгулець працює цілодобово.

Також слід звернути увагу, що сторона, що не може виконувати зобов`язання за договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна протягом 10 календарних днів з моменту їх виникнення, повідомити про це іншу сторону у письмовій формі, з подальшим наданням підтверджуючих документів (пункт 6.2. договору про надання послуг).

Доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються Торгово-промисловою палатою України, уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами, або торгово-промисловою палатою країни, на території якої мали місце такі обставини (пункт 6.3. договору про надання послуг).

Доказів вчинення дій, передбачених вказаними вище умовами договору, Відповідач суду не надав.

Відповідно до частини 1 статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України", Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності.

Відповідно до статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

За загальним правилом, неможливість виконати зобов`язання внаслідок дії обставин непереборної сили відповідно до вимог законодавства є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (частина 1 статті 617 ЦК України).

З наведеного убачається, що учасник господарського зобов`язання може бути звільнений від відповідальності за невиконання, а не від виконання в цілому. В будь-якому разі сторона зобов`язання, яка його не виконує, повинна довести, що в кожному окремому випадку саме ці конкретні обставини мали непереборний характер саме для цієї конкретної особи. І кожен такий випадок має оцінюватись судом незалежно від наявності засвідчених компетентним органом обставин непереборної сили.

Верховний Суд у постанові від 25.01.2022 по справі № 904/3886/21 зазначив, що форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер, а зацікавленій стороні необхідно довести (1) факт їх виникнення; (2) те, що обставини є форс-мажорними (3) для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд і у постанові від 16.07.2019 по справі №917/1053/18, зазначивши, що лише посилання сторони у справі на наявність обставин непереборної сили та надання підтверджуючих доказів не може вважатися безумовним доведенням відповідних обставин, яке не потребує оцінки суду. Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах доказів встановити, чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану:

1) встановлювати (посилювати) охорону об`єктів критичної інфраструктури та об`єктів, що забезпечують життєдіяльність населення, і вводити особливий режим їх роботи. Порядок встановлення (посилення) охорони таких об`єктів та їх перелік, що із введенням воєнного стану підлягають охороні, а також порядок особливого режиму їх роботи затверджуються Кабінетом Міністрів України;

2) запроваджувати трудову повинність для працездатних осіб, не залучених до роботи в оборонній сфері та захисту критичної інфраструктури і не заброньованих за підприємствами, установами та організаціями на період дії воєнного стану з метою виконання робіт, що мають оборонний характер, а також ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, які виникли в період дії воєнного стану, та залучати їх в умовах воєнного стану до суспільно корисних робіт, що виконуються для задоволення потреб Збройних Сил України, інших військових формувань, правоохоронних органів і сил цивільного захисту, забезпечення функціонування національної економіки та захисту критичної інфраструктури і не потребують, як правило, спеціальної професійної підготовки осіб. За працівниками, залученими до виконання суспільно корисних робіт, на час виконання таких робіт зберігається попереднє місце роботи (посада). Порядок залучення працездатних осіб в умовах воєнного стану до суспільно корисних робіт та питання їхнього соціального захисту з урахуванням вимог закону визначаються Кабінетом Міністрів України;

3) використовувати потужності та трудові ресурси підприємств, установ і організацій усіх форм власності для потреб оборони, змінювати режим їхньої роботи, проводити інші зміни виробничої діяльності, а також умов праці відповідно до законодавства про працю;

5) запроваджувати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, комендантську годину (заборону перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень), а також встановлювати спеціальний режим світломаскування;

6) встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів тощо.

Наведені положення Закону свідчать про те, що комендантська година - це заборона перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень.

Так, Відповідач надав до справи копію Розпорядження начальника ОВА від 28.03.2022 №820/0/527-22, від 17.04.2022 №135/0/527-22, від 10.05.2022 №196/0/527-22 про зміну комендантської години у Дніпропетровській області, під час якої встановлено заборону перебування на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток.

Дослідивши зазначені матеріали, суд дійшов висновку, що факт комендантської години не є обставиною, яка сама по собі свідчить про неможливість виконання господарських зобов`язань Відповідачем у спірних правовідносинах. Комендантська година є обмеженням у пересуваннях у загальних місцях, яке у певні часи дозволяється лише при наявності спеціальних перепусток. Також Відповідач не надав доказів того, що підприємство зупинило роботу у зв`язку з воєнним станом або ввело певні обмеження під час виконання працівниками трудових обов`язків та у правовідносинах із Позивачем під час комендантської години.

Отже, за таких обставин суд дійшов висновку, що Відповідач не надав доказів того, що воєнний стан та комендантська година у Дніпропетровській області звільняють останнього від обов`язку сплати спірних платежів, тому контррозрахунок спірних сум суд не приймає.

6. Висновки господарського суду за результатами вирішення спору

Оскільки матеріалами справи факт затримки вагонів на станціях підходу Мудрьона та Кривий Ріг - Головний з вини Відповідача не спростовано останнім належними та допустимими доказами, суд визнає правомірним та обґрунтованим нарахування Позивачем плати за користування вагонами в сумі 46513,08 грн та збір за зберігання вантажу в сумі 2011,80 грн, що є підставою для задоволення позову у повному обсязі.

За результатами вирішення спору судові витрати щодо судового збору у справі покладаються на Відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" до Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (50064, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул.Рудна, буд. 47, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м.Київ, вул.Єжи Гедройця, буд.5, ) в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м.Дніпро, пр.Д.Яворницького, буд. 108, ) плату за користування вагонами в розмірі 46513,08 грн, збір за зберігання вантажу в розмірі 2011,80 грн (всього - 48524,88 грн) та судовий збір в розмірі 2481,00 грн.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 29.03.2023

Суддя Н.Б. Кеся