ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/74/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства "Харківський метрополітен" (61052, м. Харків, вул. Різдвяна, 29, )
до Фізичної особи-підприємця Саакян Саркіс Аршавірі ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )
про стягнення
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Харківський метрополітен" (позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Саакян Саркіса Аршавірі, м. Харків (відповідач) про стягнення загальної заборгованості за договором про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна № 836/10/11 від 10.10.2011 у сумі 43 783,83 грн., 1920,35 грн. - 3% річних, 1З024,26 грн. - інфляційних витрат. Крім того, позивач просить покласти судові витрати на відповідача.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.01.2023 у задоволенні клопотання Комунального підприємства "Харківський метрополітен" про відстрочення сплати судового збору - відмовлено. Позовну заяву Комунального підприємства "Харківський метрополітен" залишено без руху. Встановлено Комунальному підприємству "Харківський метрополітен" строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви протягом 10 (десяти) днів з дня вручення даної ухвали для надання до суду: докази сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі в сумі 2481 грн (оригінал квитанції або платіжного доручення).

23.01.2023 надано позивачем докази сплати судового збору.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.01.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі №922/245/23 без повідомлення учасників справи. Відповідачу встановлено строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву із нормативно-правовим та документальним обґрунтуванням своєї правової позиції.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, про відкриття позовного провадження був повідомлений належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції (ухвали суду про відкриття провадження у справі) за адресою, вказаною у позовній заяві позивачем, яка відповідає відомостям про місцезнаходження відповідача, внесеним до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 61058, м. Харків, вул. Юри Зойфера, 3, кв. 13, ІПН НОМЕР_1 .

Проте, копія ухвали суду була повернута до суду 09.02.23 з відміткою Укрпошти - "адресат відсутній за вказаною адресою".

Необхідно зазначити, що існує правова позиція Верховного Суду, викладена в постанові від 18.03.2021 по справі №911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Зважаючи на вищевикладене, відповідач належним чином був повідомлений судом про розгляд даної справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ст. 251 ГПК України, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка ратифікована Україною 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про вчинення всіх необхідних дій для розгляду справи та про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті.

10.10.2011 між КП "Харківський метрополітен" (далі - Метрополітен, Позивач, Балансоутримувач) та ФОП Саакян Саркіс Аршавірі (далі - Орендар, Відповідач) було укладено договір про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна № 836/10/11 (далі - Договір) відповідно до вимог Договору оренди нерухомого майна № 2298-Н від 27.02.2006, в редакції додаткової угоді до нього від 17.09.2021 укладеного між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (Орендодавець) та ФОП Саакян Саркісом Аршавірі (Орендар).

Відповідно до умов п. 1.1. Договору, Метрополітен на території орендованого майна - кіоск № 2, яке розташоване за адресою: м. Харків, станція метро "Держпром", пішохідний перехід на станцію метро "Університет", загальною площею 8,0 кв.м., забезпечує надання послуг, перелік яких визначено п.1.2. Договору, та утримання орендованого майна і прилеглої території, а Орендар зобов`язується відшкодувати Метрополітену витрати на ці послуги та утримання, а також виконувати інші обов`язки, визначені цим Договором.

Пунктом 1.2. Договору визначено перелік витрат, які підлягають відшкодуванню Орендарем.

Згідно умов Розділу 2 Договору "Ціна договору та порядок розрахунків" передбачено відшкодування витрат Орендарем Метрополітену на утримання орендованого майна, порядок нарахування оплати та умови відшкодування витрат. Зокрема, п.2.3. Договору передбачено, що відшкодування витрат сплачується Орендарем на поточний рахунок Метрополітену за звітний період, яким є календарний місяць, щомісячно до 15 числа попереднього місяця.

При здійсненні оплати за відшкодування витрат Метрополітен першочергово зараховує кошти для погашення заборгованості за попередні періоди з урахуванням індексу інфляції та нарахованої пені та штрафів, а решту спрямовує для погашення поточної оплати, (п.2.5. Договору).

Факт споживання послуг у звітному періоді за цим Договором підтверджується двохстороннім Атом виконання робіт. Акт виконаних робіт та інші документи (акти звіряння взаєморозрахунків) Орендар отримує (повертає) Метрополітену за адресою: м. Харків, вул. Енгельса, 29 (нинішня назва - Різдвяна). Орендар (або його представник) зобов`язаний до 15 числа місяця, що слідує за звітним, отримати у Метрополітену Акт виконаних робіт за звітний період у двох примірниках та до 20 числа місяця, що слідує за звітним, повернути Балансоутримувачу належним чином підписаний примірник зазначеного акту, (п.2.7. Договору).

Відповідно до умов підпункту 3.2.2. пункту 3.2. Договору, Орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі здійснювати відшкодування витрат, а Балансоутримувач, за умовами підпункту 4.1.4. пункту 4.1. Договору, має право стягнути в установленому порядку прострочену заборгованість по оплаті відшкодування витрат та штрафні санкції у розмірі і в порядку, визначених цим Договором та чинним законодавством.

Строк дії Договору зазначено - 24.03.2012. (п.6.1. Договору).

Додатковою угодою, укладеною 01.06.2021 строк дії Договору було продовжено до 01.06.2026.

Протягом строку дії Договору Позивач виконує зі своєї сторони обов`язки, зазначені у Договорі, в повному обсязі, що підтверджується актами виконаних робіт (надання послуг) та актом звіряння розрахунків з дебіторами та кредиторами станом на 18.02.2022, які підписані з обох сторін без зауважень та заперечень.

Однак, Відповідач належним чином не виконує умови Договору, а саме: не здійснює оплату відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна в належному розмірі та у передбачені Договором строки оплати.

Згідно акту звіряння розрахунків з дебіторами та кредиторами за період з 01.01.2020 по 18.02.2022, який підписаний обома сторонами, заборгованість відповідача за Договором складає 43783,83 грн.

Позивач вказує, що станом на 31.12.2022 заборгованість Відповідача перед Позивачем по орендній платі складає 43783,83 грн.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані позивачем та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договір та інші правочини та юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності із ст.173 ГК України та ст.509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт господарювання (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вичинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб`єкту (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язків.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч.7 ст.179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Враховуючи вищевикладене, позивач свої зобов`язання за договором про відшкодування витрат виконав в повному обсязі, про що свідчать акти виконаних робіт (надання послуг). Проте, відповідач свої зобов`язання за укладеним договором виконав не в повному обсязі, заборгованість у розмірі 43783,83 грн не сплатив.

19.11.2020 за вих. №27/2121/01-09, 10.03.2021 за вих. № 27/405/01-09 та 04.08.2021 за вих. № 27/1369/01-09 Позивач неодноразово повідомляв Відповідача щодо розміру наявної заборгованості та необхідністі її погашення, які отримані відповідачем у справі про що свідчить його підпис на вказаних листах.

Відповідно до статті 222 Господарського кодексу України, позивачем направлено відповідачу претензію на суму 75 682,88 грн, в якій повідомляв останнього про наявність заборгованості та необхідність ії сплати. Вказана претензія не вручена відповідачу та повернута поштовим відділенням із відміткою: "за закінченням терміну зберігання".

Проте, на день звернення до суду із позовом, заборгованість відповідачем не погашено, заперечення проти їх нарахування, та/або щодо їх суми - не отримано.

Станом на момент розгляду справи, відповідач не сплатив 43783,83 грн заборгованості та не надав суду доказів, які б спростовували суму заявленого боргу.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з положеннями ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи, що відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, статей 193, 198 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно вимогам закону, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, та враховуючи те, що відповідач не надав суду жодного документу, який би підтверджував сплату заборгованості за договором у сумі 43783,83 грн, суд приходить до висновку про наявність законних підстав щодо стягнення з відповідача на користь позивача 43783,83 грн заборгованості, оскільки заявлені позовні вимоги є законними, правомірними та обґрунтованими, тому є такими, що підлягають задоволенню.

Також позивачем заявлені до стягнення інфляційні витрати у розмірі 13024,26 грн та 3% річних у розмірі 1920,35 грн.

Пунктом 5.1. Договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Відповідно до п. 5.5. Договору, у випадку порушення Орендарем строків сплати відшкодування витрат, або перерахування суми не в повному обсязі, орендар зобов`язаний сплатити на користь Балансоутримувача штрафні санкції в розмірі 50% від місячного платежу по відшкодуванню витрат за кожний день прострочення (включаючи день оплати).

Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч.2 ст.625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Здійснивши перерахунок нарахувань 3% річних та інфляційних втрат, судом встановлено, що вони підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме інфляційні витрати у розмірі 13024,26 грн та 3% річних у розмірі 1920,35 грн.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 129 ГПК України. Судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2684,00 грн. покладаються на відповідача в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 11, 12, 509, 525, 530, 610, 612, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 174, 193, 202 Господарського кодексу України, ст.ст. 29, 42, 46, 73, 74, 86, 91, 123, 129, 130, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Саакян Саркіс Аршавірі ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий ЦВМ Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 06.09.1996, Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців серії АГ №110880) на користь Комунального підприємства "Харківський метрополітен" (61052, м. Харків, вул. Різдвяна, 29, ) заборгованість за договором про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна № 836/10/11 від 10.10.2011 у сумі 43783,83 грн, 1920,35 грн. - 3% річних, 1З024,26 грн - інфляційних втрат та судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 256 ГПК України та п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "31" березня 2023 р.

Суддя Л.В. Шарко