РІШЕННЯ

Іменем України

31 березня 2023 року м. Чернігівсправа № 927/223/23

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Шморгуна В. В., розглянувши матеріали справи у порядку спрощеного позовного провадження

Позивач: Акціонерне товариство Райффайзен Банк,

, вул. Генерала Алмазова, 4-А, м. Київ, 01011

до відповідача: Фізичної особи підприємця Дана Івана Нуцовича,

РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

Предмет спору: про стягнення 155 592,42 грн,

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

не викликались,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Райффайзен Банк звернулось до суду з позовом до Фізичної особи підприємця Дана Івана Нуцовича про стягнення 155 592,42 грн, з яких 142 000,00 грн заборгованість за дозволеним овердрафтом та 13 592,42 грн заборгованість за недозволеним овердрафтом.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 13.02.2023 прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Також ухвалою від 13.02.2023 встановлено сторонам строки для подання заяв по суті, а саме:

- відповідачу - п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали для подання до суду та позивачу відзиву на позов з доданими до нього документами;

- позивачу - п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання до суду та відповідачу відповіді на відзив з доданими до неї документами;

- відповідачу - п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання до суду та позивачу заперечень з доданими до них документами.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не надходило.

Судом отримано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі ЄДР), у якій зазначено місцезнаходження відповідача Фізичної особи підприємця Дана Івана Нуцовича: АДРЕСА_2 ; інформація для здійснення зв`язку danivan1968gmail.com.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 13.02.2023, направлена на адресу місцезнаходження відповідача (вул. Академіка Павлова, 9, кв. 7, м. Чернігів, 14027), зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулась неврученою на адресу суду з відміткою відділення поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». Дата відмітки у поштовій довідці проставлена не чітко.

Судом здійснено відстеження на сайті «Укрпошта» поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 659 (копія ухвали суду, направлена відповідачу), в якому зазначено: 20.02.2023 «Повернення за зворотньою адресою: адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України відповідач вважається повідомленим про відкриття провадження у справі та встановлення йому строку для подання відзиву на позов, а днем вручення ухвали від 13.02.2023 є 20.02.2023.

Отже, останнім днем строку для подання відповідачем відзиву є 07.03.2023.

Крім того, з метою повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі, копія ухвали суду від 13.02.2023 була направлена на його електронну адресу, яка зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань danivan1968gmail.com.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Обов`язковому відображенню (реєстрації) в Єдиному державному реєстрі, серед інших перелічених у цій статті відомостей, належать відомості про місцезнаходження юридичної особи та інформація для здійснення зв`язку з юридичною особою: телефон та/або адреса електронної пошти (ч. 2 ст. 9 ЗУ Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань).

Статус документів та відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру, закріплений ст. 10 вказаного Закону, яка, зокрема, визначає, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Відомості щодо зміни інформації для здійснення зв`язку з фізичною особою підприємцем Даном Іваном Нуцовичем у Єдиному державному реєстрі відсутні.

Згідно ч. 6 ст. 120 ГПК України суд викликає або повідомляє експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Таким чином, шляхом вжиття таких додаткових заходів судом ще й фактично повідомлено відповідача про відкриття провадження у справі та встановлення йому строку для подання відзиву на позов.

Згідно з ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи учасників справи.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору № 011/27868/601269 від 18.07.2019 в частині повернення кредитних коштів, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 142 000,00 грн за дозволеним овердрафтом та у розмірі 13 592,42 грн за недозволеним овердрафтом.

Відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень у встановлений строк до суду не надходило.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Оскільки відповідач не подав відзив у встановлений судом строк, справа вирішується за наявними у ній матеріалами.

Обставини, які є предметом доказування у справі. Докази, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

08.07.2019 між Акціонерним товариством Райффайзен Банк Аваль, правонаступником якого є Акціонерне товариство Райффайзен Банк, та ОСОБА_1 було укладено угоду № СМDРЕ-530207 року (далі - Угода), відповідно до умов якої Сторони погодили, що з підписанням Угоди Дан І. Н. приймає публічну пропозицію Банку про надання Послуг в порядку та на умовах, викладених в Правилах, та висловлює повну та безумовну згоду з її умовами (а. с. 14-15).

Договір банківського обслуговування (договір) ця Угода разом з Публічною пропозицією, Правилами, Тарифами, Заявами, всіма додатками та додатковими договорами/угодами до них. Будь-яке посилання на Договір банківського обслуговування (Договір) означає посилання на цю Угоду, Правила, Тарифи, Заяви, зміни, додатки та додаткові договори / угоди до них (п. 1.1 Угоди).

Згідно п. 1.2 Угоди заява це підписаний Банком та Клієнтом правочин за формою Банку, яким ініціюються та визначаються особливості та додаткові умови надання окремих послуг. Заява є невід`ємною частиною договору з моменту її підписання Банком та Клієнтом.

Відповідно до п. 1.7 Угоди визначено , що тарифи це всі та окремо затверджені Банком тарифи, що розміщені на сайті Банку та визначають перелік Послуг та розмір комісійних винагород (плати) за ними, а також розмір процентів, що сплачується Банком за користування коштами на рахунках. Зокрема, до складу Тарифів входять Тарифи на послуги, що надаються в рамках Пакетів послуг Клієнта малого та мікробізнесу, Тарифи на ведення та обслуговування Вкладних рахунків Клієнтів малого та мікробізнесу, Тарифи на додаткові послуги Клієнтам малого та мікробізнесу, Тарифи на послуги Еквайрингу.

Підписанням Угоди Сторони безумовно визнають, що Публічна пропозиція, Угода, Правила, Тарифи, Заяви разом зі всіма змінами, додатками та додатковими договорами/угодами до них у сукупності є Договором банківського обслуговування, складають його зміст, мають обов`язкову силу та застосовуються до відносин Сторін так само, якби їх було викладено безпосередньо в тексті цього документу. Договір банківського обслуговування є укладеним з дати підписання Сторонами Угоди та скріплення печатками Банку і Клієнта (за наявності) (п.2 Угоди).

Відповідно до п. 24.1 Угоди договір може бути розірвано за ініціативою банку, у тому числі з одночасним закриттям рахунку/рахунків, за наявності однієї з таких обставин, зокрема, порушення клієнтом своїх зобов`язань перед банком за договором чи іншими договорами. У випадку розірвання договору за ініціативою банку, банк припиняє надання послуг за договором з дати направлення повідомлення клієнту (або в інший строк, передбачений повідомленням).

16.07.2019 ФОП ДАН І. Н. звернувся до Банку із Заявою на відкриття Карткового рахунку та отримання кредиту в рамках продукту Кредитна картка для підприємців до Договору банківського обслуговування, укладеного підписанням Заяви про приєднання/Угоди №3121132 від 08.07.2019, де в графі Інформація щодо кредитного ліміту підтвердив намір отримати кредит, зазначивши суму кредитування - 120 000,00 грн (а.с. 9-11).

16.07.2019 ФОП Дан І. Н. подав Банку заяву про надання попереднього рішення щодо кредитування (а. с. 13).

18.07.2019 між Акціонерним товариством Райффайзен Банк Аваль (далі - Банк), правонаступником якого є Акціонерне товариство Райффайзен Банк, та Фізичною особою - підприємцем Даном І. Н. (далі - Клієнт) укладено Заяву про надання Кредиту Кредитна картка для підприємців №011/27868/601269 до Договору банківського обслуговування (укладеного підписанням Угоди № 3121132 від 18.07.2019) (далі Договір № 1) (а.с. 16-18).

Відповідно до п. 1.1 Договору №1 з дати початку кредитування Клієнт має право отримати, а Банк зобов`язаний за умови відсутності (недостатності) коштів на Картковому рахунку №25 СКР МФО 322904 (далі - КР) надати Клієнту в межах Поточного Ліміту кошти (Кредит), а Клієнт зобов`язаний повернути Банку Кредит та сплатити проценти за його користування (далі - Проценти). Кредит надається шляхом зарахування коштів Кредиту на КР одночасно з ініціюванням Клієнтом платіжних (видаткових) операцій за КР або шляхом Договірного списання Банком коштів Кредиту з КР у випадках, визначених Договором. Метою Кредиту є фінансування господарської (підприємницької) діяльності Клієнта, та сплата Клієнтом страхового платежу згідно пункту 6 цієї Заяви у зв`язку із чим до відносин Сторін не застосовується Закон України Про споживне кредитування.

У пункті 1.2 Договору №1 сторони узгодили, що максимальний ліміт Кредиту складає 250 000,00 грн (далі - Максимальний Ліміт), в межах якого встановлюється поточний ліміт Кредиту (далі - Поточний ліміт).

Розмір Поточного ліміту на дату підписання Заяви становить 120 000,00 грн (п. 1.3 Договору № 1).

Відповідно до п. 1.4 Договору №1 строк Кредиту - сукупність Періодів, протягом яких Банк визначає Поточний ліміт відповідно до пункту 2 Заяви. Строк кредиту становить 24 місяці, що починається з наступного робочого дня, що слідує за датою підписання Заяви (далі Дата початку кредитування).

Проценти за користування Кредитом - процентна ставка фіксована, 29,9% річних. Проценти за користування Недозволеним овердрафтом - процента ставка фіксована, 49% річних (п. 1.5, 1.6 Договору №1).

Відповідно до п. 4.1 Договору №1 проценти нараховуються та сплачуються Клієнтом в порядку, визначеному підпунктами 2.5.2, 2.5.3 п. 2.5 Статті 2 Розділу 8 Правил.

Згідно з п. 4.1 Договору №1 проценти нараховуються в порядку, визначеному підпунктами 2.5.2, 2.5.3 пункту 2.5 статті 2 розділу 8 Правил, за фактичне користування кредитом на щоденний залишок заборгованості по кредиту, зменшений на суму операцій, до яких застосовується пільговий період.

Згідно із п. 4.4 Договору №1 черговість погашення заборгованості за кредитом визначається підпунктом 2.5.10 пункту 2.5 статті 2 розділу 8 Правил. У разі виникнення у процесі обслуговування та отримання клієнтом послуг банку будь-якої заборгованості клієнта перед банком, банк має право самостійно змінювати черговість погашення заборгованості клієнта за кредитом.

За умовами п. 6.1, 6.2 Договору №1 Клієнт призначає Банк Вигодонабувачем для отримання страхових виплат за Договором добровільного страхування життя (укладеним між Клієнтом та ПрАТ Страхова компанія Уніка Життя підписанням Заяви на приєднання до Договору добровільного страхування життя №РБ1703 від 01.07.2019).

Клієнт надає Банку право кожного місяця, протягом перших десяти робочих днів поточного місяця (який є поточним періодом страхування) здійснювати Договірне списання коштів з КР в сумі страхової премії (платежу) , що розраховується в порядку, визначеному Договором добровільного страхування життя, у тому числі за рахунок збільшення заборгованості за Кредитом в рамках встановленого Поточного ліміту, а за його відсутності/недостатності за рахунок Недозволеного овердрафту. Банк має право на власний розсуд не здійснювати договірне списання коштів в сумі страхового платежу з КР за наявності двох умов: 1) наявність простроченої заборгованості клієнта за кредитом строком тридцять та більше календарних днів станом на перше число місяця, що відповідає даному періоду страхування; та 2) якщо за КР клієнта наявний недозволений овердрафт або списання коштів в сумі страхового платежу призведе до виникнення недозволеного овердрафту.

Згідно з п. 8.1 Договору №1 додатково до визначеної розділом 9 Правил відповідальності клієнта, клієнт зобов`язаний на вимогу банку сплатити останньому:

-за кожний випадок прострочення виконання, передбачених заявою грошових зобов`язань, - штраф у розмірі визначеному підпунктом 1.14.1 пункту 1.14 статті 1 розділу 9 Правил, окрім випадків невиконання грошових зобов`язань, пов`язаних з накладенням арешту на грошові кошти, що обліковуються на КР (п. 8.1.1 Договору;

-за невиконання або неналежне виконання клієнтом зобов`язань, визначених п. 1.8 Заяви штраф у розмірі визначеному підпунктом 1.4.2 пункту 1.14 статті 1 розділу 9 Правил за кожне таке порушення.

Інші умови надання Банком Кредиту, зокрема порядок нарахування Банком Процентів, умови виникнення та погашення Недозволеного овердрафту, черговість погашення заборгованості за Кредитом регламентується Правилами (пункт 9.1 Договору № 1).

Згідно з п. 9.4 Договору №1 належним доказом того, що клієнт повідомлений банком про обставини, передбачені п. 2.2, 3.1, 5.2 Заяви є запис в електронному реєстрі банку про здійснення з клієнтом комунікацій (із зазначенням в реєстрі реєстраційного номеру облікової картки платника податків клієнта, дати направлення клієнту sms-повідомлення).

Клієнт підтверджує, що він ознайомлений з чинною редакцією Правил. Клієнт визнає та підтверджує, що на взаємовідносини Сторін за цією Заявою поширюються положення Договору, Правил, в тому числі розділу 8 Правил (п. 10 Договору №1).

16.08.2021 між Акціонерним товариством Райффайзен Банк Аваль (далі - Банк), та Фізичною особою - підприємцем Даном І. Н. (далі - Клієнт) укладено Заяву про надання Кредиту Кредитна картка для підприємців №011/27868/601269/1 до Договору банківського обслуговування (укладеного підписанням Заяви про приєднання/Угоди СМDРЕ-530207 від 08.07.2019) (далі Договір №2) (а.с. 19).

Відповідно до п. 1.1 Договору №2 з дати встановлення (зміни) Поточного ліміту (Далі Дата початку кредитування) Клієнт має право отримати, а Банк зобов`язаний за умови відсутності (недостатності) коштів на Картковому рахунку № НОМЕР_2 /СКР / (далі - КР) надати Клієнту в межах Поточного Ліміту кошти (Кредит), а Клієнт зобов`язаний повернути Банку Кредит та сплатити проценти за його користування (далі - Проценти). Кредит надається шляхом зарахування коштів Кредиту на КР одночасно з ініціюванням Клієнтом платіжних (видаткових) операцій за КР або шляхом Договірного списання Банком коштів Кредиту з КР у випадках, визначених Договором. Метою Кредиту є фінансування господарської (підприємницької) діяльності Клієнта, та сплата Клієнтом страхового платежу згідно пункту 6 цієї Заяви у зв`язку із чим до відносин Сторін не застосовується Закон України Про споживне кредитування.

Згідно п. 1.2, 1.3, 1.4 Договору №2 сторони узгодили, що максимальний ліміт Кредиту складає 300 000,00 грн (далі - Максимальний Ліміт), в межах якого встановлюється поточний ліміт Кредиту (далі - Поточний ліміт). Розмір Поточного ліміту на дату підписання Заяви становить 120 000,00 грн та може бути змінений в порядку та на умовах, передбачених п. 2.1 Заяви. Строк Кредиту - сукупність Періодів, протягом яких Банк визначає Поточний ліміт відповідно до пункту 2 Заяви. Строк кредиту становить 24 місяці, що починається з дати встановлення (зміни) поточного ліміту (дати початку кредитування).

Пункти 1.5, 1.6 Договору №2 аналогічні умовам вказаних пунктів Договору №1.

Відповідно до п. 1.8 Договору №2 клієнт зобов`язаний забезпечити щомісячне надходження коштів на відкриті в банку поточні рахунки клієнта в розмірі не менше 5 % від поточного ліміту, що діяв у відповідному місяці, та підтримувати зазначений показник до повного виконання клієнтом зобов`язань за кредитом. При цьому, при визначенні обсягу безготівкових надходжень на всі відкриті в банку поточні рахунки клієнта не враховуються: кредитні кошти; кошти, отримані за рахунок надання/повернення фінансової допомоги; кошти, перераховані з вкладних рахунків клієнта в банку або інших банках; кошти, що надійшли на КР. Протягом трьох місяців від дати підписання заяви, штраф, передбачений підпунктом 8.1.2 пункту 8.1 Заяви та інші наслідки невиконання цього зобов`язання не застосовуються.

Згідно із п. 2.1 Договору №2 на дату підписання заяви поточний ліміт становить 120 000,00 грн. Датою початку кредитування є 18.07.2019. Банк повідомляє клієнта про розмір поточного ліміту в наступному періоді шляхом направлення клієнту sms-повідомлення на номер телефону, що наданий клієнтом при підписанні заяви або інший номер телефону, що наданий клієнтом в процесі обслуговування (далі - sms-повідомлення), згідно порядку, передбаченому підпунктом 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 розділу 8 Правил.

Зобов`язання банку щодо видачі кредиту є відкличними. Банк в будь-який момент має безумовне право встановити обмеження на видаткові операції клієнта в розмірі поточного ліміту (тимчасове блокування поточного ліміту) або встановити поточний ліміт в розмірі нуль гривень (скасування лімітів), в порядку та на умовах, передбачених п. 2.4 статті 2 розділу 8 Правил (п. 2.2 Договору №2).

Відповідно до п. 4.1 Договору №2 проценти нараховуються та сплачуються Клієнтом в порядку, визначеному підпунктами 2.5.2, 2.5.3 п. 2.5 Статті 2 Розділу 8 Правил.

Згідно з п. 4.2 Договору №2 в порядку та на умовах, визначених підпунктами 2.5.5-2.5.6 п. 2.5 Статті 2 Розділу 8 Правил Клієнт зобов`язується сплачувати Банку обов`язковий щомісячний платіж за користування Кредитом в розмірі 5 відсотків від власної заборгованості перед Банком, але не менше фіксованої суми, встановленої Тарифами Банка на ведення та обслуговування Карткових рахунків, до яких встановлений ліміт кредитування, або суми залишку власної заборгованості перед Банком, якщо вона менше за зазначену суму. Порядок та умови погашення іншої заборгованості за кредитом, в т. ч. Недозволеного овердрафту визначається пунктами 2.5.5 2.5.12 пункту 2.5 статті 2 розділу 8 Правил. Клієнт зобов`язаний здійснити остаточне погашення кредиту та процентів не пізніше дати закінчення строку кредиту, а у разі його подовження в останній робочий день подовженого строку користування кредитом.

Відповідно до п. 4.3 Договору №2 у визначений підпунктом 2.5.5 пункту 2.5 статті 2 розділу 8 Правил строк клієнт має забезпечити наявність коштів на КР або на рахунку, визначеному у п. 1.7 Заяви, а у випадку його відсутності/закриття на будь-яких інших рахунках клієнта в банку (в тому числі на рахунках клієнта як фізичної особи), для подальшого здійснення банком договірного списання коштів згідно з умовами, передбаченими п. 9 Угоди. Погашення заборгованості за кредитом, процентів, неустойок, комісійних винагород за обслуговування КР, процентів за недозволеним овердрафтом здійснюється шляхом здійснення банком договірного списання у визначеному п. 9 Угоди порядку. У випадку об`єктивної неможливості забезпечення клієнтом достатньої суми на рахунках (арешт коштів, закриття рахунків тощо), з яких банк здійснює договірне списання коштів з метою погашення клієнтом заборгованості за кредитом, погашення клієнтом заборгованості може бути здійснене клієнтом будь-яким іншим шляхом, погодженим банком.

За умовами п. 6.1 Договору №2 Клієнт призначає Банк Вигодонабувачем для отримання страхових виплат за Договором добровільного страхування життя (укладеним між Клієнтом та ПрАТ Страхова компанія Уніка Життя підписанням Заяви на приєднання до Договору добровільного страхування життя №РБ1706 від 12.06.2020).

Умови п. 6.2, 8.1, 9.1, 9.4 Договору №2 аналогічні умовам пунктів Договору №1.

Пунктом 9.7 Договору № 1 сторони дійшли згоди, що ця заява є новою редакцією Заяви про надання кредиту Кредитна картка для підприємців № 011/27868/601269 від 18.07.2019.

Умови п. 10 Договору №2 аналогічні умовам пункту 10 Договору №1.

Позивач надав відповідачу кредит шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів на картковий рахунок відповідача, на підтвердження чого надано банківську виписку про рух коштів на рахунку за період з 18.07.2019 по 25.11.2022 (а.с. 20-23).

Згідно з наданою банківською випискою про рух коштів відповідачу нараховані відсотки за користування дозволеним та недозволеним овердрафтами та штраф, а також здійснені страхові платежі та останнім проведено зняття готівки та готівкові поповнення.

Банк направив на адресу відповідача вимогу про виконання зобов`язань грошових за кредитним договором вих. № 114/5-К-269182 від 28.11.2022, у якій вимагав протягом не більше ніж 30 календарних днів з дати цієї вимоги здійснити погашення Кредиту у повному обсязі в сумі 155 592,42 грн у зв`язку порушенням сплати обов`язкового щомісячного внеску (а.с. 29-33).

У розрахунку заборгованості по картковому кредиту відповідача зазначені деталі операцій за період з 26.07.2019 по 25.11.2022, а саме: зняття готівки у розмірі 495 700,00 грн; комісія за зняття готівки 16 610,00 грн; безготівкові платежі 65 789,24 грн; страховий платіж 20 234,09 грн; нараховані відсотки за дозволеним овердрафтом 111367,31 грн; нараховані відсотки за недозволеним овердрафтом 1176,52 грн; штраф/пеня за несвоєчасне погашення 100,00 грн; зменшення заборгованості 555384,74 грн; усього заборгованість відповідача за Договором становить 155 592,42 грн, з яких: 142000,00 грн - заборгованість за дозволеним овердрафтом та 13 592,42 грн - заборгованість за недозволеним овердрафтом. Також у розрахунку наведено суму простроченої заборгованості з обов`язкового щомісячного внеску 39 932,54 грн.

Доказів сплати коштів у розмірі 155 592,42 грн відповідач суду не надав.

Оцінка суду.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Статтею 638 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 639 Цивільного кодексу України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до п. 14.8 ст. 14 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні, банк та користувач укладають договір щодо порядку та умов використання електронного платіжного засобу. Банк перед укладенням договору зобов`язаний ознайомити користувача з умовами договору про використання електронного платіжного засобу (далі у цій статті договір), ознайомити з тарифами на обслуговування електронного платіжного засобу та правилами користування електронним платіжним засобом. Банк зобов`язаний забезпечити викладення цієї інформації в доступній формі й розмістити її в доступному для користувача місці, а також надати на його вимогу в письмовій або електронній формі.

Вказані норми не встановлюють обов`язкового підписання всіх складових документів, які складають один цілий договір, а узгодження приєднання до них з боку сторони, яка не приймає участь у їх розробці та лише приєднується до них, може відбуватись у будь-якій формі, зокрема, підписанням типового бланку або типової анкети-заяви.

Частиною 1 статті 634 Цивільного кодексу України закріплено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших, стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Отже, укладені між сторонами кредитні договори №1 та №2 за своєю правовою природою є договором приєднання та складаються із вищевказаних Угоди, Заяв та Правил.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

За змістом статті 1056-1 Цивільного кодексу України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Як встановлено статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У своїй претензії дострокове погашення кредиту банк обгрунтовує несплату відповідачем обов`язкового щомісячного внеску.

Так, на момент виникнення спірних взаємовідносин п. 4.2 Договору №2 було встановлено, що в порядку та на умовах, визначених підпунктами 2.5.5-2.5.6 п. 2.5 Статті 2 Розділу 8 Правил, клієнт зобов`язаний сплачувати Банку щомісячний платіж за користування кредитом в розмірі 5% від власної заборгованості перед Банком, але не менше фіксованої суми, встановленої Тарифами Банка на ведення та обслуговування Карткових рахунків, до яких встановлений ліміт кредитування, або суми залишку власної заборгованості перед Банком, якщо вона менше за зазначену суму.

У розрахунку заборгованості по картковому кредиту наведено суму простроченої заборгованості з обов`язкового щомісячного внеску 39 932,54 грн.

Як вважає позивач, заборгованість відповідача станом на 25.11.2022 за дозволеним овердрафтом становить 142 000,00 грн та недозволеним овердрафтом 13 592,42 грн.

При цьому, у розрахунку заборгованості по картковому кредиту відповідача зазначені деталі операцій за період з 26.07.2019 по 25.11.2022, а саме: зняття готівки у розмірі 495 700,00 грн; комісія за зняття готівки 16 610,00 грн; безготівкові платежі 65789,24 грн; страховий платіж 20 234,09 грн; нараховані відсотки за дозволеним овердрафтом 111 367,31 грн; нараховані відсотки за недозволеним овердрафтом 1176,52 грн; штраф/пеня за несвоєчасне погашення 100,00 грн; зменшення заборгованості 555 384,74 грн; усього заборгованість відповідача за Договором становить 155 592,42 грн, з яких: 142 000,00 грн - заборгованість за дозволеним овердрафтом та 13 592,42 грн - заборгованість за недозволеним овердрафтом.

Зі змісту п. 1.8 Договору №2 вбачається, що клієнт зобов`язаний забезпечити щомісячне надходження коштів на відкриті в банку поточні рахунки клієнта в розмірі не менше 5 % від поточного ліміту, що діяв у відповідному місяці, та підтримувати зазначений показник до повного виконання клієнтом зобов`язань за кредитом.

Отже, сторонами визначено забезпечення відповідачем щомісячного надходження коштів в розмірі не менше 5% на всі відкриті в банку поточні рахунки, а не тільки на картковий рахунок № НОМЕР_2 /СКР , який вказано у п. 1.1 Договору, від поточного ліміту.

Як вбачається з умов п. 1.2-1.4, 2.1 Договору №2 поточний ліміт встановлюється на певний період (частину строку кредитування), може бути змінений в порядку та на умовах, визначених Договором і його розмір встановлюється банком шляхом направлення клієнту sms-повідомлення на номер телефону.

Однак, належних доказів визначення розміру такого періоду, розміру поточного ліміту у відповідному періоді позивачем суду не надано.

Доказів належного повідомлення відповідача про встановлений розмір поточного ліміту в наступному періоді, у порядку п. 2.1 Договору №2 та п. 9.4 Договору №1 та №2 позивачем суду також не надано.

Умови щодо безпосереднього погашення предмету кредитування визначені пунктом 4 Договорів №1, №2, згідно з якими порядок та умови погашення іншої заборгованості за кредитом, в т. ч. Недозволеного овердрафту визначається пунктами 2.5.5 2.5.12 пункту 2.5 статті 2 розділу 8 Правил. Погашення заборгованості за кредитом, процентів, неустойок, комісійних винагород за обслуговування КР, процентів за недозволеним овердрафтом здійснюється шляхом здійснення банком договірного списання у визначеному п. 9 Угоди порядку. У випадку об`єктивної неможливості забезпечення клієнтом достатньої суми на рахунках (арешт коштів, закриття рахунків тощо), з яких банк здійснює договірне списання коштів з метою погашення клієнтом заборгованості за кредитом, погашення клієнтом заборгованості може бути здійснене клієнтом будь-яким іншим шляхом, погодженим банком.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за кредитним договором, надав Витяг з Правил банківського обслуговування клієнтів малого та мікробізнесу фізичних осіб підприємців та фізичних осіб, які провадять незалежну професійну діяльність в АТ Раффайзен банк Аваль (Розділ 8 Надання кредитів), які набувають чинності з 01.03.2021, розміщені на сайті банку: https://www.aval.ua/, та разом з Заявою про приєднання складають Договір банківського обслуговування.

Витягом з Правил банківського обслуговування клієнтів малого та мікробізнесу фізичних осіб підприємців та фізичних осіб, які провадять незалежну професійну діяльність в АТ Раффайзен банк Аваль (Розділ 8 Надання кредитів), що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, зокрема, порядок нарахування та сплати процентів, щомісячного платежу, визначено строк для забезпечення наявності коштів на рахунку, порядок та умови нарахування процентів по недозволеному овердрафту, черговість погашення заборгованості, в т.ч недозволеного овердрафту, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено зміну умов кредитування на умови оплата частинами для підприємців та інші положення.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Правил розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи договір кредитування, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за дозволеним та недозволеним овердрафтом, порядку черговості погашення заборгованості за кредитом.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15).

В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Правила банківського обслуговування, що розміщені на офіційному сайті позивача могли неодноразово змінювалися самим банком в період - з часу виникнення спірних правовідносин (18.07.2019) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (07.02.2023).

Разом з тим, позивачем не надано суду Правил банківського обслуговування, які б містили зазначені вище положення та з якими відповідач був ознайомлений під час укладення кредитних договорів, а саме 18.07.2019 та 16.08.2021.

Також позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження Тарифів банку на ведення та обслуговування карткових рахунків.

Пунктом 8 Договорів передбачено відповідальність за кожний випадок прострочення виконання грошових зобов`язань, передбачених заявою штраф у розмірі, визначеному п. 1.14.1 пункту 1.14 статті 1 Розділу 9 (п. 8.1 Договорів); за невиконання або неналежне виконання клієнтом зобов`язань, визначених пунктом 1.8 заяви штраф у розмірі, визначеному п. 1.14.2 пункту 1.14 статті 1 Розділу 9 за кожне таке порушення (п. 8.2 Договорів).

Однак доказів щодо визначення розміру відповідальності у вигляді штрафу за Правилами банківського обслуговування, які б містили зазначені вище положення та з якими відповідач був ознайомлений під час укладення кредитного договору позивачем також суду не надано.

За відсутності доказів щодо порядку нарахування та сплати процентів за користування кредитом (в т. ч. за дозволеним та недозволеним овердрафтом), порядку та умов сплати щомісячного платежу за користування кредитом, порядку та умов погашення іншої заборгованості (в т.ч. недозволеного овердрафту), визначення строку забезпечення наявності коштів на рахунку відповідно до умов Правил банківського обслуговування, визначення розміру штрафу суд позбавлений можливості дійти беззаперечного висновку про дійсне порушення відповідачем умов кредитного договору щодо сплати тіла кредиту (в т.ч. недозволеного овердрафту).

Крім того, позивачем не надано суду Тарифів банку на підтвердження розміру комісії за зняття готівки, яка сплачена відповідачем та відображена позивачем в розрахунку заборгованості.

Також позивач у розрахунку заборгованості зазначає про проведені відповідачем оплати страхових платежів.

За умовами п. 6.1, 6.2 Договорів клієнт призначає банк вигодонабувачем для отримання страхових виплат за Договором добровільного страхування життя, укладеним між відповідачем та Приватним акціонерним товариством Страхова компанія Уніка Життя та надає право банку кожного місяця здійснювати договірне списання коштів з КР в сумі страхової премії (платежу), що розраховується в порядку визначеному Договором добровільного страхування життя.

Однак належних доказів як щодо розміру страхового платежу, так і самого договору, на підставі якого такі платежі розраховуються, позивачем суду не надано.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Правила банківського обслуговування та Тарифи банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, щомісячного платежу, погашення заборгованості, сплати штрафу, якщо ці умови чітко не визначені у кредитному договорі, підписаному відповідачем та враховуючи, що наданий банком витяг з Правил банківського обслуговування не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин, неможливо достовірно перевірити вказані обставини.

Близький за змістом правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 342/180/17 від 03.07.2019.

Враховуючи викладене вище, суд доходить висновку, що позивачем не доведено належними доказами порушення відповідачем умов кредитування по спірному Договору.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 14 ГПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до приписів ст. 13, 74 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вичерпний перелік підстав звільнення від доказування закріплює ст. 75 ГПК України.

Водночас, згідно з ч. 4 ст. 13 названого Кодексу, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Передбачивши право учасникам спору на подання своїх доводів та підтверджуючих певні обставини доказів, законодавець встановлює й процесуальні обов`язки таких учасників шляхом визначення певного процесуального порядку реалізації відповідних прав, у разі недотримання яких без поважних причин настають відповідні негативні наслідки для такого учасника у вигляді неприйняття судом його аргументів, оскільки неподання відповідних доказів найчастіше пояснюється неналежною підготовкою сторони до розгляду справи.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (див. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 2 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18(пункт 41)). Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (див. пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18).

Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц.

Слід також звернути увагу, що заявлена позивачем до стягнення сума заборгованості 155 592,42 грн (за дозволеним та недозволеним овердрафтом) виникла внаслідок віднесення сплачених відповідачем платежів, зокрема, на комісію за зняття готівки, на страхові платежі, на погашення відсотків за дозволеним овердрафтом та відсотків за недозволеним овердрафтом, на сплату штрафу на загальну суму 149 487,92 грн.

Однак позивачем правомірність застосування такої черговості погашення заборгованості клієнта не доведена суду належними доказами, а відтак є неправомірним визначення такої заборгованості саме як тіла кредиту.

Таким чином, оскільки позивачем не доведено належними доказами права на дострокове погашення кредиту у зв`язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору, у т. ч. у відповідному розмірі нарахованої заборгованості, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Висновки суду.

Доказами у справі, відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків (ч. 2 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Інші докази та пояснення учасників справи судом до уваги не приймаються, оскільки не спростовують вищевикладені висновки суду.

За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", Серявін та інші проти України обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Судом було вжито усіх заходів для забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав та з`ясовано усі питання, винесені на його розгляд.

За наведених у їх сукупності обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо судових витрат.

Оскільки у позові відмовлено, судові витрати, понесені позивачем, стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст. 14, 73-80, 86, 129, 165, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В. В. Шморгун