ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28.03.2023м. ДніпроСправа № 904/503/23

за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

Суддя Первушин Ю.Ю.

за участю секретаря судового засідання Рустамової З.Р.

Від представників учасників справи:

від заявника (боржника): повноважний представник не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

26.01.2023 до Господарського суду Дніпропетровської області звернулась гр. ОСОБА_1 (далі - заявник) із заявою про неплатоспроможність боржника - фізичної особи або фізичної особи - підприємця, в якій просила прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі про її неплатоспроможність в порядку, передбаченому положеннями Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.01.2023 матеріали справи №904/503/23 передано на розгляд судді Первушину Ю.Ю.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.02.2023 прийнято до розгляду заяву фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, призначено підготовче засідання суду на 09.03.2023 о 11:00 год.

Вищевказаною ухвалою суд викликав для участі у підготовчому засіданні заявника (боржника) та арбітражну керуючу Белінську Наталію Олександрівну та зобов`язав боржника надати у засідання для огляду оригінали документів, копії яких було приєднано до поданої ним заяви, а також додаткові відомості (за їх наявності), необхідні для вирішення питання про відкриття провадження у справі про банкрутство.

24.02.2023 до канцелярії суду надійшло клопотання (вх. №9600/23) із проханням про розгляд справи без участі ОСОБА_1 , проте підписано клопотання було від імені ОСОБА_2 (том-1, арк.с. 49). З огляду на що суд вважає, що вказане клопотання підписано та подано не учасником провадження.

08.03.2023 до канцелярії суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про долучення до матеріалів справи оригіналів та копій наступних документів: Акт Головного управління ДФС у Дніпропетровської області за період з 01.01.2016 по 31.12.2017; витяг з реєстру територіальної громади про реєстрацію адреси проживання; довідка із регіонального сервісного центру ГСЦ МВС про реєстрацію автомобіля УАЗ -452А з номерним знаком НОМЕР_2 ; довідка із АТ "Ощадбанк" про відкриття рахунків; довідки із АТ "Універсал Банк" про рух коштів по картці від 18.012023 та від 15.11.2022; довідка із АТ "Ощадбанк" про відкриття пенсійного рахунку; довідка із АТ "ПриватБанк" про залишок по рахунку на 01.11.2022 та поточний стан рахунку на 31.10.2022; довідка про доходи з 01.08.2022 по справі 31.10.2022; довідка із ПФУ про облік і отримання пенсії; копія трудової книжки; копія рішення Вільногірського міського суду від 08.08.2018 про розірвання шлюбу; копія свідоцтва про шлюб; довідка із ДПС; розписки про витрати; копія свідоцтва про народження дітей; довідка про реєстрацію.

В підготовче судове засідання, яке призначено на 09.03.2023 ОСОБА_1 не з`явилася, участь представника не забезпечила, оригінали всіх доказів, копії яких було додано до матеріалів справи, для огляду в судовому засіданні в повному об`ємі не надала.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.03.2023 відкладено слухання справи у підготовчому засіданні на 28.03.2023 на 16:00 год. Суд повторно викликав для участі у підготовчому засіданні заявника (боржника) та арбітражного керуючого та зобов`язав боржника надати для огляду оригінали документів, копії яких було приєднано до поданої ним заяви, а також додаткові відомості (за їх наявності), необхідні для вирішення питання про відкриття провадження у справі про банкрутство.

В підготовче судове засідання 28.03.2023 ОСОБА_1 не з`явилася, участь представника не забезпечила, оригінали всіх доказів, копії яких було додано до матеріалів справи, для огляду в судовому засіданні в повному об`ємі не надала.

Суд зазначає, що ОСОБА_1 не зверталася до суду із заявою про участь при розгляді справи в режимі відеоконференції або про розгляд справи без її участі. Проте, викликавши заявника для участі у підготовчому засіданні суд визнав явку ОСОБА_1 обов`язковою.

Права учасника справи на участь у судовому засіданні врегульовано процесуальним законодавством наступним чином.

Відповідно вимог частини 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється самим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначена рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у господарських справах визначається Господарським процесуальним кодексом України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів господарсько-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до частини першої статті 41 Господарського процесуального кодексу України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

За змістом пункту 2 частини першої та пункту 3 частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право, зокрема брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, і разом з тим учасники справи зобов`язані з`явитися за викликом суду в судове засідання, якщо їх явка визнана обов`язковою.

Відповідно до частини першої статті 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 46 Господарського процесуального кодексу України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, сторони (позивачі та відповідачі) також мають ще коло прав і обов`язків, передбачених статтею 46 Господарського процесуального кодексу України.

Одним із прав, які надаються учасникам справи, є право брати участь в судовому засіданні, якщо інше не визначено законом (пункт 2 частини першої статті 42 Господарського процесуального кодексу України). Однак, це право не є абсолютним, оскільки учасники зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою (пункт 3 частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Крім того, за змістом частини третьої статті 196 Господарського процесуального кодексу України учасник справи може відмовитися від свого права брати участь в судовому засіданні, заявивши клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Отже, учасник справи має право:

а) брати участь в судових засіданнях (особисто або через представника);

б) не брати участі в судових засіданнях, подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності, крім випадків, коли суд визнав явку учасника обов`язковою.

Аналіз зазначених норм процесуального права свідчить про те, що учасник справи не може відмовитися від свого права на участь в судових засіданнях за принципом мовчання, його волевиявлення щодо цього має бути формалізовано.

Саме до наведених вище правових висновків дійшов Верховний суд у складі Об`єднаної палати касаційного господарського суду у постанові від 18.11.2022 по справі № 905/458/21 (п.п. 8.2- 8.7).

Також, в постанові Верховний суд у складі Об`єднаної палати касаційного господарського суду постанові від 18.11.2022 по справі № 905/458/21 наведено наступний аналіз наслідків неявки позивача в судове засідання.

Правове значення для прийняття судом рішення про залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання, передбаченої цими нормами процесуального права, має одночасна наявність таких обставин, так звані умови для залишення позову без розгляду у випадку неявки позивача в судове засідання:

1) належне повідомлення судом позивача про час і місце судового засідання;

2) неявка позивача в судове засідання або неповідомлення позивачем суду причин його неявки в судове засідання;

3) неподання позивачем суду заяви про розгляд справи за його відсутності.

При цьому зміст частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що передбачена цими нормами процесуального права така процесуальна дія суду як залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання та неповідомлення про причини своєї неявки не залежить від того, чи була визнана судом явка позивача в судове засідання обов`язковою.

Аналогічні висновки Верховного Суду щодо застосування частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05 червня 2020 року у справі № 910/16978/19.

Останні висновки Верховного Суду щодо застосування частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 березня 2023 року у справі № 910/17906/21.

Дослідивши матеріали справи 904/503/23 господарський суд дійшов наступних висновків.

Заявник - ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про час та місце проведення підготовчого судового засідання, що підтверджується довідкою про електрону відправку процесуальних документів сторонам, та заявою ОСОБА_1 від 08.03.2023 (вх. 11380/23) про приєднання до матеріалів справи документів.

Господарський процесуальний кодекс України передбачає порядок судового розгляду справи у змагальному порядку за участю обох сторін.

Неявка позивача або його представника в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки може означати втрату позивачем юридичного інтересу до розгляду його справи судом.

Разом з цим у разі, якщо позивач не з`явився в судове засідання, однак, повідомив суду інформацію про причини своє неявки, суд має здійснити оцінку поважності таких причин. За відсутності такого повідомлення суд приймає рішення про залишення заяви без розгляду.

Питання поважності причин є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються відповідні обставини. Поважними причинами є лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язуються з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне вчинення певної процесуальної дії.

Щодо можливості розгляду справи за відсутністю представника позивача Верховний суд в постанові від 18.11.2022 по справі №905/458/21 визначив наступну правову позицію.

Положення частини четвертої статті 202 та пункті 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України передбачають подання позивачем до суду заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності. Право позивача самостійно визначати характер своєї участі в судовому засіданні, зокрема й через неявку до нього, повинне бути здійснене у належний, тобто визначений процесуальним законом спосіб: шляхом подання позивачем до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Лише, якщо позивач чітко висловив своє волевиявлення через клопотання про розгляд справи за його відсутності та за умови можливості розгляду справи за відсутності позивача в судовому засіданні, можливий судовий розгляд справи за відсутності позивача в судовому засіданні. Отже, відповідно до частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України виключенням для обов`язкового залишення позову без розгляду можуть вважатися обставини, якщо позивач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто, суд розглядає справу по суті за умов, якщо: (1) позивач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та (2) його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. При цьому, суд може розглянути можливість вирішення спору за відсутності позивача (з`ясувати, чи не перешкоджає нез`явлення позивача вирішенню спору) лише якщо від позивача надійшло клопотання про такий розгляд (про розгляд справи за відсутності позивача). У разі, якщо від позивача до суду не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд не має права розглядати справу, а тому не зобов`язаний надавати оцінку наявності такої можливості.

Підсумовуючи наведене вище, господарський суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Отже, господарський суд наголошує, що при прийнятті та розгляді заяв про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця, господарський суд керується не лише Кодексом України з процедур банкрутства, а також положеннями Господарського процесуального кодексу України та іншими законами України.

До підготовчого судового засідання, яке призначене на 28.03.2023 заявник не з`явилась, про час та місце проведення підготовчого судового засідання була обізнана, поважних причин неявки суду не вказала, клопотання про розгляд справи без її участі не надала, оригіналів усіх доказів які суд просив надати для огляду у судового засідання не подано.

Проте, правова позиція Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду (постанова від 18.11.2022 по справі № 905/458/21) зазначає, що норми, закріплені у частині четвертій статті 202 та у пункті 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України, за методом правового регулювання є імперативними, що означає те, що відповідно до цих норм процесуального права у разі неявки позивача в судове засідання за умови, що він був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, не повідомив суд про причини його неявки та не надав суду заяви про розгляд справи за його відсутності, суд має імперативний процесуальний обов`язок залишити позов без розгляду.

Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення. На цьому акцентувала увагу Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 січня 2023 року по справі № 9901/278/21.

За вимогою пункту 1 частини 1 статті 117 Кодексу України з процедур банкрутства дата підготовчого засідання, яке має відбутися не пізніше 15 робочих днів з дня постановлення ухвали про прийняття заяви до розгляду.

Згідно вимог частини 1 та частини 3 статті 119 Кодексу України з процедур банкрутства у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом заяви. За наслідками підготовчого засідання господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

Аналіз зазначеної норми вказує на необхідність провести перевірку обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство.

Так, ОСОБА_1 у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність посилається на наявність заборгованості перед кредитором - АТ КБ "ПриватБанк" за кредитним договором та перед державною установою - ГУ ДПС у Дніпропетровській області.

Проте, згідно наявної в матеріалах справи довідки виданої АТ КБ "Приватбанк" №230206SU08445601 та №230206SU08445500 від 06.02.2023 заборгованість ОСОБА_1 перед кредитором - АТ КБ "ПриватБанк" за кредитами та відсотками вона не має.

Щодо заборгованості перед державною установою - ГУ ДПС у Дніпропетровській області слід зазначити наступне.

Заявник - ОСОБА_1 на підтвердження наявності заборгованості перед ГУ ДПС у Дніпропетровській області надано до суду Акт від 28.03.2018 №15203/04-36-13-05/ про результати документальної планової невиїзної перевірки фізичної особи - підприємця Новікової О.О. за період з 01.01.2016 по 31.12.2017.

Згідно з Порядком від 20 серпня 2015 року №727 та Методичними рекомендаціями від 1 червня 2017 року №396 акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. У акті перевірки зазначається детальна інформація щодо виявлених перевіркою порушень податкового, валютного та іншого законодавства.

Згідно пункту 2 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 №727 Акт (довідка) документальної перевірки складається у двох примірниках та підписується посадовими особами контролюючого органу, який проводив перевірку, а також посадовими особами платника податків (керівником платника податків або уповноваженою ним особою).

Відповідно до пункту 58.1 статті 58 та пункту 86.8 статті 86 ПК України на підставі акта перевірки податковим органом приймається податкове повідомлення-рішення.

За змістом пункту 86.8 статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу.

Вищевказане свідчить про те, що доводи, судження, інформація акта перевірки, складеного особами, що її проводили, вивчається та оцінюється, зокрема начальником або заступником начальника контролюючого органу, і в разі наявності податкових порушень саме вони приймають податкове повідомлення-рішення, яке і визначає грошові зобов`язання платникові податків.

Сам по собі акт податкової перевірки та дії посадових осіб контролюючого органу зі складання цього акта не створюють правових наслідків у вигляді виникнення обов`язків, зміни чи припинення будь-яких прав платника податків, крім виникнення права на подання зауважень до акта.

Сам по собі акт податкової перевірки та дії посадових осіб контролюючого органу зі складання цього акта не створюють правових наслідків у вигляді виникнення обов`язків, зміни чи припинення будь-яких прав платника податків, крім виникнення права на подання зауважень до акта.

Отже, акт перевірки не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання, й не є обов`язковим рішенням суб`єкта владних повноважень.

Суд викликав та визнавав явку заявника обов`язковою саме для з`ясування обставин наявності або відсутності прийнятого контролюючим органом податкового повідомлення-рішення, що і визначає грошові зобов`язання платникові податків.

За викладених обставин відсутність явки заявника або його представника до підготовчого засідання фактично унеможливлює проведення такої перевірки судом. Дані обставини унеможливлюють з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство у підготовчому засіданні у встановлений законом строк (пункт 1 частини 1 статті 117 КУзПБ).

Також, судом розглянуто заяву арбітражної керуючої Белінської Наталії Олександрівни та встановлено наступне.

Відповідно до п.21 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи призначення арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією у разі відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) здійснюється з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом. Заява ініціюючого кредитора або боржника - фізичної особи про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), крім відомостей, передбачених частиною першою статті 34, частиною другою статті 116 цього Кодексу, повинна містити пропозицію щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією. Ініціюючий кредитор або боржник - фізична особа додає до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) заяву арбітражного керуючого, зазначеного в абзаці другому цього пункту, про участь у справі, яка повинна відповідати вимогам, встановленим частиною третьою статті 28 цього Кодексу.

Боржником в заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність надано пропозицію щодо кандидатури арбітражної керуючої для виконання повноважень керуючого реструктуризацією, а саме заявник просить суд призначити арбітражну керуючу Белінську Наталію Олександрівну.

До заяви гр. ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність долучено заяву арбітражної керуючої Белінської Наталії Олександрівни про згоду на участь у справі про неплатоспроможність щодо гр. ОСОБА_1 .

Також, до заяви про згоду участь у справі арбітражною керуючою Белінською Н.О. додано документи, що підтверджують її відповідність вимогам статей 11 та 28 Кодексу України з процедур банкрутства, зокрема копію договору добровільного страхування цивільно-правової відповідальності арбітражного керуючого №046-0000924/01ВАК від 21.12.2021 відповідно до якого, строк дії Договору встановлено - 31.12.2022 (пункт 5.10 Договору).

Отже, станом на день проведення підготовчого судового засідання наданий арбітражною керуючою Белінською Н.О. строк дії Договору добровільного страхування цивільно-правової відповідальності арбітражного керуючого №046-0000924/01ВАК від 21.12.2021 припинено. Арбітражною керуючою Белінською Н.О. іншого договору страхування професійної відповідальності до суду не надано.

Відповідно до частини 2 статті 24 Кодексу України з процедур банкрутства страхування професійної відповідальності здійснюється арбітражним керуючим протягом трьох робочих днів з дня внесення до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України запису про надання йому права на здійснення діяльності арбітражного керуючого. Здійснення діяльності арбітражного керуючого без укладення договору страхування професійної відповідальності забороняється.

Таким чином, суд вважає, що кандидатура арбітражної керуючої Белінської Наталії Олександрівни не відповідає вимогам Кодексу України з процедур банкрутства.

Нявка до судового засідання заявника не перешкоджає проведенню підготовчого засідання. З огляду на вимоги Кодексу України з процедур банкрутства, судом проведено підготовче судове засідання призначене на 28.03.2023 без участі сторін, але в даному випадку суд прийшов до висновку, що відсутність явки до судового засідання заявника або його представника та відсутність документів, які суд зобов`язав кредитора надати до підготовчого засідання для огляду, позбавила суд можливості прийняти рішення в порядку та в строки передбачені статтею 119 КУзПБ.

Системний аналіз змісту частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що процесуальним наслідком неявки позивача в судове засідання є залишення позову без розгляду.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду по суті спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому, наслідком якої є можливість повторного звернення до суду з тотожним позовом/заявою.

Повертаючись до питання строків проведення підготовчого засідання встановлених пунктом 1 частини 1 статті 117 КУзПБ , суд звертає увагу на відсутність будь яких поважних причин для відкладення підготовчого засідання за визначені законом межі.

З огляду на наведене, господарський суд вважає за необхідне залишити без розгляду заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Керуючись статтями 202, 226, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, статтями 117, 119 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність від 26.01.2023 вих. №1 (вх. №57/23 від 26.01.2023) - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили 28.03.2023 та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано - 03.04.2023.

Суддя Ю.Ю. Первушин