ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"24" березня 2023 р. м. Рівне Справа № 918/860/22

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Войтюка В.Р., при секретарі судового засідання Мамчур А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого дії відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Віртуоз ЛТД"

про стягнення в сумі 63 476 грн. 59 коп.

В засіданні приймали участь:

Від позивача: Бондаренко Олександра Вячеславівна (в залі суду);

Від відповідача: Кучеренко Олександр Володимирович (в залі суду).

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідачів.

18 жовтня 2022 року Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого дії відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Віртуоз ЛТД" (далі - відповідач) про стягнення в сумі 63 476 грн. 59 коп.

В обґрунтування позовної заяви Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого дії відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" посилається на неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Віртуоз ЛТД" зобов`язань за договором поставки № 53-122-01-21-10521 від 24 березня 2021 року, що у свою чергу призвело до нарахування штрафних санкцій в сумі 63 476 грн. 59 коп., які позивач просить стягнути з відповідача.

У матеріально-правове обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на ст.ст. 525, 526, 610, 612, 629, 663, 712 ЦК України, ст.ст. 42, 176, 232 ГПК України.

В судовому засіданні 24 березня 2023 року представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та у розмірі зазначеному в позовній заяві.

Відповідач у свою чергу заперечує позовні вимоги та подав до суду відзив на позовну заяву, в якому останній визнає позовні заперечує з наступних обставин.

Відповідно до п. 3 укладеного між позивачем та відповідачем договору поставки, позивачем порушено умови договору в частині направлення відповідачу відповідних заявок постачальнику, тому, відповідач розглядає та приймає до уваги лише ті документи, що надійшли на електронну адресу останнього, які відповідають Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", про що зазначено в листі відповідача від 27 вересня 2021 року № 27/09 до позивача у відповідь на лист про добровільну сплату штрафних санкцій № 16226/044 від 15 вересня 2021 року.

Відповідач звертає увагу суду на те, що до договору поставки останнім поставлено товари згідно видаткових накладних № 1193 від 25 березня 2021 року на суму 23 283 грн. 50 коп. ПДВ 4 656 грн. 70 грн., № 1199 від 30 березня 2021 року на суму 35 663 грн. 00 коп. ПДВ 7 132 грн. 60 коп., № 1591 від 14 квітня 2021 року на суму 37 257 грн. 00 грн. ПДВ 7 451 грн. 40 коп., № 2124 від 07 червня 2021 року на суму 27 808 грн. 50 коп. ПДВ 5 561 грн. 70 коп., № 2410 від 23 червня 2021 року на суму 900 грн. 00 коп. ПДВ 180 грн. 00 коп.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України відповідач зареєстрував свої податкові зобов`язання з ПДВ згідно податкових накладних № 50 від 25 березня 2021 року, № 52 від 30 березня 2021 року, № 3 від 14 квітня 2021 року, № 10 від 07 червня 2021 року, № 11 від 23 червня 2021 року. Таким чином, на думку відповідача останній повністю виконав свої зобов`язання за договором поставки № 53-122-01-21-10521 від 24 березня 2021 року, однак ДПС України зупинило реєстрацію вищевказаних податкових накладних.

Згідно пункту 6.1 договору поставки оплата за поставлену якісну продукцію здійснюється Замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника згідно видаткової накладної або накладної протягом 45 календарних днів з дати поставки, за умови реєстрації Постачальником податкової накладної у ЄРПН.

Зважаючи на вищевикладений пункт договору поставки відповідач зазначає, що позивач повинен оплатити поставлену якісну продукцію відповідно до видаткової накладної № 1193 від 25 березня 2021 року в термін до 09 травня 2021 року.

Відповідач зазначає, що зважаючи на відсутність вчасної оплати, останній призупинив поставку продукції до виконання позивачем своїх зобов`язань щодо оплати товару.

Окрім того, заперечуючи позовні вимоги, відповідачем подано контррозрахунок позовних вимог.

На думку відповідача вимога позивача про стягнення штрафних санкцій з Товариства з обмеженою відповідальністю "Віртуоз ЛТД" в сумі 63 476 грн. 59 коп. є без підставною оскільки позивачем не надано жодного доказу відправлення для відповідача долучених до позову заявок на поставку товарів згідно договору, а також доказів отримання цих заявок.

В судовому засіданні 24 березня 2023 року представник відповідача позовні вимоги заперечив у повному обсязі та просив суд в задоволенні позову відмовити.

Заяви та клопотання у справі.

10 листопада 2022 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника відповідача надійшло клопотання, в якому останній просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату.

07 грудня 2022 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від відповідача в порядку ст. 165 ГПК України відзив на позовну заяву, в якому останній позовні вимоги заперечує.

15 грудня 2022 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від позивача в порядку ст. 166 ГПК України надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

12 січня 2023 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника відповідача надійшли заперечення на письмові пояснення позивача.

18 січня 2023 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника позивача надійшли заперечення.

06 лютого 2023 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення.

10 лютого 2023 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника відповідача надійшло клопотання про визнання недопустимими доказів.

16 лютого 2023 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення.

17 лютого 2023 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника відповідача надійшли заперечення на додаткові пояснення.

17 лютого 2023 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника позивача надійшли заперечення на клопотання.

16 березня 2023 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника позивача надійшов розрахунок суми боргу.

17 березня 2023 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника відповідача надійшов контррозрахунок суми боргу.

23 березня 2023 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи контррозрахунку позовних вимог.

24 березня 2023 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника відповідача надійшли письмові заперечення.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 21 жовтня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 918/860/22 за позовною заявою Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого дії відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Віртуоз ЛТД" про стягнення в сумі 63 476 грн. 59 коп., визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд підготовчого судового засідання призначено на "14" листопада 2022 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 14 листопада 2022 року відкладено розгляд підготовчого засідання на 28 листопада 2022 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 28 листопада 2022 року відкладено розгляд підготовчого засідання на 19 грудня 2022 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 19 грудня 2022 року відкладено розгляд підготовчого засідання на 09 січня 2023 року.

В судовому засіданні 09 січня 2023 року оголошено перерву до 16 січня 2023 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 16 січня 2023 року відкладено підготовче засідання на 23 січня 2023 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 23 січня 2023 року закрито підготовче провадження по розгляду позовної заяви у справі № 918/960/22 за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого дії відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Віртуоз ЛТД" про стягнення в сумі 63 476 грн. 59 коп. та призначено розгляд справи № 918/960/22 до судового розгляду по суті на 30 січня 2023 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 30 січня 2023 року відкладено розгляд справи 918/960/22 по суті в межах встановленого Господарським процесуальним кодексом України строку 10 лютого 2023 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 10 лютого 2023 року відкладено розгляд справи 918/960/22 по суті в межах встановленого Господарським процесуальним кодексом України строку 20 лютого 2023 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 01 березня 2023 року справу 918/960/22 призначено до розгляду в судовому засіданні по суті на 13 березня 2023 року.

В судовому засіданні 13 березня 2023 року оголошено перерву до 17 березня 2023 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 17 березня 2023 року відкладено розгляд справи 918/960/22 по суті в межах встановленого Господарським процесуальним кодексом України строку на 24 березня 2023 року.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого дії відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Віртуоз ЛТД" (далі - постачальник) за результатами відкритих торгів UA-2020-12-30-002717-Ь, згідно Закону України "Про публічні закупівлі" укладено договір поставки № 53-122-01-21-10521 від 24 березня 2021 року (далі - договір), на загальну суму 799 560 грн. 00 коп., згідно умов якого постачальник взяв на себе зобов`язання поставити замовнику продукцію згідно специфікації № 1 (додаток № 1 до договору) (п. 1.1, 2.2. договору поставки).

Сторонами погоджено, що строк поставки товару за договором - по 31 грудня 2021 року. Товар поставляється постачальником окремими партіями на умовах DDP згідно "Інкотермс-2010". Партіями, щопонеділка до 9:00 години ранку. Кількість та асортимент кожної партії товару визначається заявками замовника, які направляються замовником на електронну адресу постачальника, не пізніше ніж за 5 календарні дні до моменту поставки. Товар поставляється постачальником на умовах DDP згідно "Інкотермс-2010". Місце поставки - 34400, м. Вараш, склад УРП ВП „Рівненська АЕС" ДП "НАЕК "Енергоатом". Електронна адреса (e-mail) замовника, з якої направлятимуться заявки: Електронна адреса (e-mail) постачальника, на яку направлятимуться заявки: Дострокова поставка товару (без заявки від замовника) не допускається, якщо така поставка попередньо не узгоджена з замовником. При поставці товару сторони керуються діючим законодавством та даним договором (розділ 3 договору).

Відповідно до п. 4.1. договору визначено, що кількість та асортимент товару визначається у специфікації №1 (додаток № 1 до договору).

Оплата за поставлену якісну продукцію здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника згідно видаткової накладної або накладної протягом 45 календарних днів з дати поставки, за умови реєстрації постачальником податкової накладної у ЄРПН (п. 6.1. договору).

Постачальник зобов`язаний скласти електронну податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) протягом терміну, встановленого п. 201.10 ПКУ та протягом 2-х календарних днів з дати реєстрації податкової накладної надати замовнику електронну квитанцію про реєстрацію, шляхом направлення її на електронну адресу замовника (п. 6.2. договору).

Постачальник зобов`язаний надавати замовнику електронну податкову накладну, оформлену та зареєстровану в ЄРПН у встановленому чинним законодавством порядку: в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги" у строки, визначені для реєстрації податкової накладної в ЄРПН (п. 6.3. договору).

Згідно до п. 9.1. договору сторони погодили, що у випадку порушення строку поставки за заявками, постачальник зобов`язаний сплатити замовнику пеню в розмірі 0,1% від вартості непоставленого (недопоставленого) товару за кожен день прострочення, при цьому, у випадку прострочення поставки (недопоставки) товару понад тридцять діб, постачальник додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 7% від вказаної вартості товару. У випадку порушення постачальником взятих на себе зобов`язань по поставці продукції відносно якості або комплектності, постачальник сплачує замовнику штраф у розмірі 20% від вартості неякісного (некомплектного) товару. Сплата вказаних штрафних санкцій не звільняє постачальника від виконання зобов`язань по договору.

Відповідно до п. 9.2. договору усі спори, що виникають з цього договору або пов`язані із ним, вирішуються шляхом переговорів між сторонами.

Якщо відповідний спір неможливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується в судовому порядку за встановленою підвідомчістю та підсудністю такого спору відповідно до чинного законодавства України. Претензійний порядок досудового вирішенняспорів є обов`язковим (п. 9.3. договору).

Згідно до п. 12.1 договору останній вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками (для контрагентів, які застосовують печатку). Строк дії даного договору - 31 грудня 2021 року.

На виконання умов договору, а саме п. 3.1. позивачем складено та направлено відповідачу наступні заявки: від 25 березня 2021 року, 01 квітня 2021 року, 08 квітня 2021 року, 15 квітня 2021 року, 03 червня 2021 року.

Однак, відповідач у свою чергу виконав покладене зобов`язання щодо вчасної та повної поставки продукції, яка визначена у заявках на поставлення продукції неналежним чином.

Зважаючи на вказані обставини, 06 травня 2021 року позивачем на адресу відповідача направлено лист № 8145/044 від 06 травня 2021 року, відповідно до якого позивач просив відповідача виконати умови договору поставки належним чином.

Вказаний лист відповідачем залишено без відповіді.

У зв`язку з порушенням строків поставки та на підставі п. 9.1 договору поставки позивачем направлено на адресу відповідача лист про добровільну сплату штрафних санкцій № 16226/044 від 15 вересня 2021 року.

Однак, відповідач вказаний лист вимогу залишив без відповіді та задоволення.

Враховуючи викладені обставини та прострочення поставки товару за договором, позивач просить стягнути з відповідача пеню та штраф за порушення строків поставки товару в сумі 63 476 грн. 59 коп.

Наведені обставини стали причиною звернення позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Джерела права й акти їх застосування.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини з поставки товару на підставі укладеного договору в силу статті 11 Цивільного кодексу України, судом враховано законодавство що встановлює та регулює договірні зобов`язання, які виникають на підставі договору поставки.

Згідно з ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 179 ГК України визначено, що майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

За змістом ч. 1 ст. 509 ЦК України та ч. 1 ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з приписами ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України)

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Положеннями ст. 525, ч. 1 ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Як передбачено пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до частин 1, 2 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Судом взято до уваги, що згідно частини 2 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У силу вимог ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтями 76-78 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Мотивована оцінка аргументів сторін, підстави їх відхилення і висновок суду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

Аргументуючи позовні вимоги позивач вказує на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки від 24 березня 2021 року № 53-122-01-21-10521.

В якості доказів вказаних обставини суду надано наступні докази, а саме: копію договору поставки № 53-122-01-21-10521 від 24 березня 2021 року; копію заявки на поставку продукції від 25 березня2021 року; копію заявки на поставку продукції від 01 квітня 2021 року; копію заявки на поставку продукції від 08 квітня 2021 року; копію заявки на поставку продукції від 15 квітня 2021 року; копію заявки на поставку продукції від 03 червня 2021 року; копію видаткової накладної № 1193 від 25 березня 2021 року; копію видаткової накладної № 1199 від 30 березня 2021 року; копію видаткової накладної № 1591 від 14 квітня 2021 року; копію видаткової накладної № 2124 від 07 червня 2021 року; копію видаткової накладної № 2410 від 23 червня 2021 року; копія листа про виконання умов договору № 8145/044 від 06 травня 2021 року; копія листа про добровільну сплату штрафних санкцій № 16226/044 від 15 вересня 2021 року.

На підставі вказаних доказів судом встановлено, а саме: факт виникнення між сторонами договірних відносин з поставки товару; факт передачі позивачем відправки відповідачу заявок на поставку товару; факт виникнення зобов`язання відповідача по поставці товару; факт неналежного виконання відповідачем договірних зобов`язань по поставці товару.

Враховуючи прострочення поставки товару за договором, позивач просить стягнути з відповідача на підставі п. 9.1 договору пеню та штраф, а саме 45 211 грн. 67 коп. пені та 18 264 грн. 92 коп. штрафу.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та не спростовані відповідачем.

Суд здійснивши власний розрахунок за допомогою системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА: ЗАКОН ENTERPRISE встановив, що позивачем не вірно нараховано суму пені та штрафу.

Здійснюючи власний розрахунок суми нарахованих штрафних санкцій, суд врахував положення п. 3.1. договору, а саме подання заявки не пізніше 5 днів до моменту поставки, що не дотримано позивачем.

Відповідно до розрахунку суду, розмір пені та штрафу становить - 40 937 грн. 02 коп. пені та 15 676 грн. 75 коп. штрафу.

Отже, зважаючи на викладене, до стягнення з відповідача підлягають наступні штрафні санкції, а саме 40 937 грн. 02 коп. пені та 15 676 грн. 75 коп. штрафу.

На думку суду, встановлені обставини щодо прострочення відповідачем договірних зобов`язань з поставки товару, свідчать про порушення відповідачем прав позивача.

Суд, за результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про порушення майнових прав позивача за позовом, тому, останній слід задоволити частково обсязі.

Отже, з правовою позицією та аргументами позивача суд погоджується та приймає останні.

Щодо правової позиції відповідача, суд зазначає наступне.

Твердження відповідач про те, що спірні заявки на поставку товару направлені позивачем із порушенням умов договору суд оцінює критично, оскільки заявки на поставку товару відповідачем прийнято до виконання, що підтверджено матеріалами справи та не спростовано відповідачем.

Аргументи відповідача щодо призупинення поставки по договору у зв`язку із невчасною оплатою позивачем поставленого товару, суд не приймає оскільки вказані обставини не стосуються предмету спору.

Окрім того, суд оцінює критично посилання відповідача про те, що заявки на поставку товару позивачем повинні бути оформлені у вигляді електронного документу, оскільки відповідно до п. 3.1. договору сторонами правочину погоджено, що заявки на поставку товару направляються постачальнику на електронну адресу.

Щодо інших аргументів відповідача, суд зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться в рішенні суду, позаяк не покладаються судом в основу цього судового рішення, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, рішення від 10 лютого 2010 року).

Отже, доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, суд відхиляє як такі, що необґрунтовані та не доведені.

Відтак, виходячи з вищевикладеного, суд з правовою позицією відповідача не погоджується.

Порушені права та інтереси позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Дана справа, яка пов`язана з виконанням правочинів в господарській діяльності відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України відноситься до юрисдикції господарського суду.

Невиконання відповідачем зобов`язання в укладених з позивачем правочину порушило інтереси останнього, які полягають у не повній поставці товару та обумовлює настання передбачених цим правочином та законом правових наслідків у вигляді стягнення штрафних санкцій у вигляді пені та штрафу, відтак позивач правомірно звернувся до суду з даним позовом.

Судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем по справі у якості судових витрат заявлено сплату судового збору в розмірі 2 481 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Отже, у зв`язку із частковим задоволенням позову, та враховуючи, що в результаті неправильних дій відповідача, який не сплатив відповідачу обумовлені договором кошти у встановлений строк, що призвело до необхідності позивачу звертатись до суду та нести додаткові витрати на сплату судового збору, суд, відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір в сумі 2 221 грн. 76 коп. пропорційно задоволеним позовними вимогами, покладається на відповідача, решта судового з бору в сумі 259 грн. 24 коп. залишається за позивачем.

Керуючись ст. 123, 129, 232, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Віртуоз ЛТД" (35431, Рівненська обл., Гощанський р-н., с. Бабин, вул. Незалежності, 9, код. 37433458 ) на користь з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електпрогенеруюча станція" (34400, м. Вараш, код. 05425046) 56 613 (п`ятдесят шість тисяч шістсот тринадцять) грн. 77 коп. штрафних санкцій та 2 221 (дві тисячі двісті двадцять один) грн. 76 коп. судових витрат.

3. В решті позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набранням рішення законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 28 березня 2023 року.

Суддя Войтюк В.Р.