РІШЕННЯ

Іменем України

29 березня 2023 року м. Чернігівсправа № 927/190/23
Господарський суд Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., за правилами спрощеного позовного провадження розглянув справу

за позовом: Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк",

юридична адреса: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001;

адреса для листування: вул. Набережна Перемоги, буд. 50, м. Дніпро, 49094;

e-mail: ;

до відповідача: фізичної особи - підприємця Буцика Романа Петровича,

АДРЕСА_1 ;

предмет спору: про стягнення 112360,00 грн

без виклику (повідомлення) сторін

31.01.2023, Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (далі - АТ КБ "Приватбанк"), подало позов до фізичної особи - підприємця Буцика Романа Петровича про стягнення 112360,00грн, з них: 99840,00 грн заборгованості за кредитом; 12520,00 грн заборгованості за відсотками в вигляді щомісячної комісії.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору б/н від 14.12.2021, укладеного між позивачем та відповідачем, шляхом приєднання 21.12.2021 через систему інтернет-клієнт-банкінгу фізичної особи-підприємця Буцик Романа Петровича до Умов та правил надання послуги "КУБ" (п.3.2.2.), що розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ "Приватбанк" (http://privatbank.ua).

02.02.2023, суд прийняв позовну заяву до розгляду; відкрив провадження в справі № 927/190/23 за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) сторін; установив сторонам строки для подачі заяв по суті спору, зокрема відповідачу 15 календарних днів з дня вручення ухвали, для подачі до суду та направлення позивачу відзиву на позов (ухвала від 02.02.2023).

Відповідач не скористався правом на подання мотивованого відзиву на позов, у порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Ухвала суду про відкриття провадження в справі, направлена відповідачу 02.02.2023 за адресою його державної реєстрації згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме: АДРЕСА_1, повернута відділенням поштового зв`язку за зворотною адресою 06.03.2023 без вручення, з відміткою: "за закінченням терміну зберігання".

В силу статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" відомості, внесені до Єдиного державного реєстру, вважаються достовірними.

Відповідно до частини 5 статті 176 ГПК України ухвала про відкриття провадження в справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини 4 статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до п.5 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення, зокрема, є день проставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та / або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статтями 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України, і судовий акт повернутий підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (близький за змістом висновок викладений в постановах Верховного Суду від 12.04.2021 у справі № 910/8197/19 та від 09.12.2021 у справі № 911/3113/20).

З наведеного слідує, що відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження в справі № 927/190/23.

За частиною 2 статті 178 ГПК України в разі ненадання відповідачем відзиву в установлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Судочинство в господарських судах здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності сторін (статті 13, 14 ГПК України).

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, установлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 248 ГПК України суд розглядає справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження в справі.

Суд також врахував, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Суд констатує, що сторонами не заявлені клопотання щодо розгляду даної справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи, в порядку визначеному статтею 252 ГПК України. Право сторін на подачу до суду клопотань наведеного змісту роз`яснене при відкритті провадження в справі в ухвалі суду від 02.02.2023.

Господарський суд розглянув подані документи і матеріали, з`ясував фактичні обставини справи, дослідив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, та

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини 1 статті 202 та частини 1 статті 205 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, правочин може вчинятися усно або в письмовій, електронній формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлене законом.

За приписами статті 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, в тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За частиною 1 статті 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі статтею 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами частин 1-3 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений в письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений в письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений в письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається в випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, в якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За частинами 1 та 2 статті 639 ЦК України договір може бути укладений в будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Як вбачається із матеріалів справи, 21.12.2021, фізичною особою - підприємцем Буцик Романом Петровичем (позичальником, клієнтом), через систему інтернет-клієнт-банкінгу була підписана, з використанням електронного підпису, заява про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ" (далі - Заява).

Підписанням цієї Заяви, відповідно до статті 634 ЦК України, позичальник приєднався до розділу 1.1. Загальні положення та підрозділу 3.2.2. Умов та правил надання послуги "КУБ" (далі - Умов), що розміщені на офіційному сайті Приватбанку http://privatbank.ua, на дату укладення Договору. Ця Заява та Умови разом складають кредитний договір між Банком та клієнтом.

Істотні умови зазначеного кредитного договору, визначені в Заяві, за підпунктом 1.1. п.1. якої Банк, за наявності вільних грошових коштів, зобов`язується надати Клієнту строковий кредит для фінансування поточної діяльності Клієнта та/або придбання основних засобів в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення кредиту, сплати процентів та інших винагород в обумовлені цим Договором терміни.

Розмір кредиту: 120000,00 грн. Строк кредиту: 12 місяців з дати видачі коштів Клієнту (тобто по 21.12.2022).

Проценти за користування кредитом: перші шість місяців 1,6% в місяць від початкового розміру кредиту (що складає - 1920 грн), починаючи з сьомого місяця - 1,4% в місяць від початкового розміру кредиту (що складає 1680 грн) (у тому числі при достроковому погашенні кредиту) (підпункт 1.4. п.1. Заяви про приєднання).

Проценти за користування кредитом у разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитним договором: 4% від суми простроченої заборгованості (підпункт 1.5. п.1. Заяви про приєднання).

Порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в якому наданий кредит, включно із цим числом.

Порядок погашення процентів: щомісяця до календарного числа місяця, в якому наданий кредит, включно із цим числом.

Порядок дострокового погашення кредиту: якщо в звітному місяці дата дострокового погашення кредиту передує даті сплати щомісячного платежу, Клієнт сплачує залишок заборгованості та проценти поточного періоду в повному розмірі; якщо дата дострокового погашення слідує за датою погашення щомісячного платежу, Клієнт також оплачує залишок заборгованості та проценти поточного періоду в повному розмірі.

Сторони узгодили, що Графік погашення кредиту (додаток №1 до цієї Заяви) є невід`ємною частиною Договору (підпункт 1.6. п.1. Заяви про приєднання), за умовами якого щомісячний платіж позичальника упродовж 12 місяців, починаючи з наступного місяця за місяцем видачі кредиту, становить:

- у перший - шостий місяць (з січня 2022 року - по червень 2022 року) - 11920 грн, з яких 10000 грн зараховується в рахунок погашення тіла кредиту та 1920 грн - в рахунок сплати відсотків за користування кредитом у вигляді щомісячної комісії (за ставкою 1,6%);

- у сьомий - дванадцятий місяць (з липня 2022 року - по грудень 2022 року) - 11680 грн, з яких 10000 грн - в рахунок погашення тіла кредиту та 1680 грн - в рахунок сплати відсотків за користування кредитом у вигляді щомісячної комісії (за ставкою 1,4%).

У разі порушення строку повернення кредиту, визначеного в п.1.3. Заяви, Клієнт починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку, зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін, у розмірі 4% в місяць від простроченої суми заборгованості (підпункт 1.7. п.1. Заяви про приєднання).

Укладання даного кредитного договору здійснювалось в порядку, визначеному розділом 1.1. Загальні положення та підрозділом 3.2.2. Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ "Приватбанк", з умовами яких, у редакції чинній на дату її підписання, Клієнт ознайомлений в Заяві про приєднання, що також розміщені на офіційному сайті Банку за адресою https://privatbank.ua/terms.

Розділом 3.2.2. Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ "Приватбанк" визначені умови та правила надання кредиту "Кредит КУБ" (далі - Умови), за п. 3.2.2.1. якого Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Клієнту строковий "Кредит КУБ" (надалі - послуга) для фінансування поточної діяльності Клієнта та/або для придбання основних засобів в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення кредиту, сплати процентів в обумовлені цим Договором терміни. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати) вказуються в Заяві про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ" (далі - Заява), а також в системі Приват24. Клієнт приєднується до послуги шляхом підписання кваліфікованим електронним підписом Заяви в системі Приват24 або у сервісі "Paperless" або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору. Кредит також може надаватись шляхом видачі кредитних коштів з наступним перерахуванням на рахунок підприємства-продавця за товари та послуги.

Пунктом 3.2.2.3. Умов установлені умови повернення кредиту та терміни погашення заборгованості за кредитом. Строк користування кредитом зазначений в заяві про приєднання. Максимальний строк користування кредитом не може перевищувати 12 місяців з дати видачі кредитних коштів (п.3.2.2.3.1.2. Умов). Остаточним терміном погашення заборгованості за кредитом є дата повернення кредиту (п.3.2.2.3.1.4. Умов).

Згідно зі статями 212, 651 ЦК України при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених цим Договором, Банк на свій розсуд, починаючи з 91-го дня порушення будь-якого із зобов`язань, має право змінити умови Договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому, Банк направляє Клієнту повідомлення із зазначенням терміну повернення кредитом. Банк здійснює інформування Клієнта на свій вибір або письмово, або через установлені засоби електронного зв`язку Банку та Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет-клієнт-банк, sms-повідомлення або інших). При непогашенні заборгованості в термін, зазначений в повідомленні, вся заборгованість за кредитним договором, починаючи з наступного дня від дати, зазначеної в повідомлені, вважається простроченою. В разі погашення заборгованості в період до закінчення 90 днів (включно), з моменту порушення будь-якого із зобов`язань, терміном повернення кредиту є дата остаточного платежу.

Сплата процентів за користування кредитом передбачена пунктами 3.2.2.3.2., 3.2.2.3.3. Умов.

За частиною 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Таким чином, укладений між сторонами кредитний договір б/н від 14.12.2021 за своєю правовою природою є договором приєднання, що складається із вказаних Заяви та Умов; на правовідносини сторін, що виникають в ході виконання даного правочину, поширюється дія § 1 та § 2 глави 71 ЦК України.

За частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статей 1048, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами в строк та в порядку, що встановлені договором.

Частинами 2 та 3 статті 193 ГК України унормовано, що кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. За частиною 1 статті 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

За приписами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

З матеріалів справи вбачається, що 21.12.2021, на підставі укладеного між сторонами кредитного договору б/н від 14.12.2021, позивачем було перераховано на поточний рахунок відповідача НОМЕР_1 кредитні кошти в розмірі 120000,00 грн. Після закінчення строку кредитування, 21.12.2022, залишок коштів по цьому рахунку в сумі 99840,00 грн обліковується Банком як прострочений.

Пунктами 3.2.2.3.1., 3.2.2.3.1.2., 3.2.2.3.1.4. Умов передбачено, що повернення кредиту здійснюється щомісяця шляхом забезпечення Клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у Заяві. Строк кредитування 12 місяців. Клієнт доручає Банку щомісячно в строки, зазначені в Заяві, здійснювати договірне списання з його рахунків, відкритих у Банку, на погашення заборгованості за послугою в кількості та розмірі, зазначеному в кредитному договорі. Остаточним терміном погашення заборгованості за кредитом є дата повернення кредиту.

За частинами 1 та 3 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, в такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач, всупереч вимогам чинного законодавства та умовам кредитного договору б/н від 14.12.2021, свої зобов`язання за цим Договором належним чином не виконував; у строк визначений в підпункті 1.3. п.1. Заяви, залишок кредиту в сумі 99840,00 грн Банку не повернув.

За частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором.

У межах заявленого позову, крім суми основної заборгованості за кредитом, позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача заборгованість за відсотками в вигляді щомісячної комісії, за період з 21 березня по 21 грудня 2022 року, що складає 12520,00 грн (обраховано за ставками 1,6% та 1,4% згідно з підпунктом 1.4. п.1. Заяви).

Відповідно до пункту 3.2.2.3.2. Умов відповідач взяв на себе зобов`язання на протязі всього терміну кредитування щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі та за Графіком, визначеними в Заяві та Тарифах. При несплаті процентів у строк, визначений Графіком, вони вважаються простроченими (крім випадку розірвання Договору згідно з п.3.2.2.6.2).

Розрахунок і нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в терміни, вказані в Заяві, кожного місяця, на наступний день після отримання Клієнтом кредиту або дня погашення чергової частини боргу і проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом на первісну суму кредиту (п.3.2.2.9.7. Умов).

Суд перевірив наявний в матеріалах справи розрахунок розміру щомісячної комісії за користування кредитом у період з березня по грудень 2022 року та дійшов висновку, що розрахунок Банку арифметично вірний та узгоджується з Умовами та правилами надання кредиту "КУБ", до яких приєднався відповідач шляхом підписання Заяви від 14.12.2021 б/н.

Належні докази на підтвердження погашення перед Банком простроченого кредиту та відсотків за користування кредитом в формі щомісячної комісії, відповідач на момент ухвалення судового рішення, до суду не надав.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься в справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлений позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Відповідно до положень статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 1 статті 77 ГПК України).

За статтею 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач проти заявленого позову не заперечив, доказів належного виконання зобов`язань перед позивачем щодо своєчасного погашення простроченого кредиту до суду не надав.

Враховуючи, що матеріали справи підтверджують порушення відповідачем грошових зобов`язань по своєчасній оплаті періодичних платежів у рахунок погашення кредиту, а також настання граничного строку його повернення, суд, дослідивши матеріали справи, керуючись статтями 1049 та 1050 ЦК України та пунктами 3.2.2.3.1., 3.2.2.3.1.2., 3.2.2.3.2., 3.2.2.5.3. Умов, дійшов висновку про наявність в Банку права на стягнення простроченого кредиту в сумі 112360,00 грн.

При ухваленні рішення в справі, суд у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

За статтею 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам. Отже, з огляду на те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, за рахунок відповідача, позивачу мають бути відшкодовані судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн.

Керуючись статтями 42, 46, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 129, частиною 2 статті 178, статтями 233, 238, 241, 247, 251, 252 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001, ) до фізичної особи - підприємця Буцика Романа Петровича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення 112360,00 грн, задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи - підприємця Буцика Романа Петровича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001, ) 99840,00 грн заборгованості за кредитом, 12520,00 грн заборгованості за відсотками в вигляді комісії та 2684,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови в відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні були оголошені лише вступна та резолютивна частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду в порядку визначеному статтею 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя А.В. Романенко