СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року м. Харків Справа № 917/778/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Гребенюк Н.В. , суддя Слободін М.М.

за участю секретаря судового засідання Яковенко В.С.

та за участю представників сторін:

від позивача не з`явився;

від відповідача не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх. № 873 П)

на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 27.07.2022, постановлену у складі судді Безрук Т.М.

у справі № 917/778/22

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Персей-2010» (вул. Складська, 1, м. Донецьк, 83059)

про визнання трудових відносин припиненими

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Персей-2010» про визнання трудових відносин припиненими, у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Персей-2010» за власним бажанням на підставі ч.1 статті 38 Кодексу законів про працю України з дати набрання судовим рішенням законної сили.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що Товариство знаходиться на непідконтрольній державі України території; позивач не має можливості припинити трудові відносини та не може звільнитися з посади директора, оскільки збори проводяться за місцезнаходженням товариства; відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» для набуття статусу безробітного та отримання забезпечення соціальних послуг необхідно підтвердити факт припинення трудових відносин у судовому порядку за місцем перебування позивача. В статті 38 Кодексу законів про працю України передбачено право працівника розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, після попередження про це власника або уповноваженого ним органу. Працівник має право розірвати трудовий договір за власним бажанням.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 27.07.2022 відмовлено у відкритті провадження у справі. Повернуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 2481, 00 грн судового збору, сплаченого за квитанцією № 17 від 21.07.2022.

Не погодившись з ухвалою, постановленою Господарським судом першої інстанції, до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_1 , який просить скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 27.07.2022 у справі № 917/778/22 та направити справу для продовження розгляду.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.08.2022 у справі № 917/778/22 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.08.2022 поновлено ОСОБА_1 строк на подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 27.07.2022 у справі 917/778/22. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 27.07.2022 у справі 917/778/22. Витребувано у Господарського суду Полтавської області матеріали справи № 917/778/22.

23.12.2022 на адресу Східного апеляційного господарського суду від Господарського суду Полтавської області надійшли матеріали справи № 917/778/22.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.02.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 27.07.2022 у справі 917/778/22 призначено до розгляду на 28.03.2023 о 12:45 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 132.

13.03.2023 на адресу Східного апеляційного господарського суду від представника апелянта надійшло клопотання про проведення судового засідання у справі № 917/778/22 призначеного на 28.03.2023 о 12:45 год., за відсутності останнього та його представника, у зв`язку х неможливістю забезпечити їх явку.

Скаржник (позивач) у судове засідання не з`явився, явку свого повноважного представника не забезпечив, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з відміткою про одержання 07.03.2023, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, явку свого повноважного представника не забезпечив, з матеріалів справи вбачається, що останній зареєстрований у м. Донецьк, тоді як згідно з відомостями, розміщеними на сайті Акціонерного товариства «Укрпошта» (https://www.ukrposhta.ua/ua), відділення поштового зв`язку № 83059 у м. Донецьк тимчасово не функціонує.

Згідно із наказом №75 від 25.04.2022 Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України (зі змінами та доповненнями), Донецька міська територіальна громада віднесена до територій, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Таким чином, направлення поштової кореспонденції за адресою місцезнаходження відповідача на час розгляду справи не є можливим, що підтверджується Актом №1 від 27.02.2023.

Враховуючи вищезазначене, судом з метою повідомлення відповідача про розгляд справи на веб-сайті «Судова влада України» здійснено публікацію ухвали Східного апеляційного господарського суду від 20.02.2023.

Відповідно до ч. 12 статті 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників учасників справи, у зв`язку з чим, переходить до її розгляду по суті.

Згідно з ч. 1 статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Відповідно до ч. 2 наведеної статті передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 ГПК України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.12.2010 зареєстроване Товариство з обмеженою відповідальністю «Персей-2010».

Юридична адреса Товариство з обмеженою відповідальністю «Персей-2010» - вул. Складська, 1, м. Донецьк, 83059.

Засновниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Персей-2010» є:

- ОСОБА_1 (частка 33,33%),

- ОСОБА_2 (частка 33,33%),

- ОСОБА_3 (частка 33,34%).

Відповідно до відомостей про органи управління юридичної особи, органом управління є загальні збори учасників, директор.

31.10.2010 ОСОБА_1 призначено на посаду директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Персей-2010».

Апелянт вказує, що у зв`язку з окупацією м. Донецька у 2014 році, діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «Персей-2010» зупинилась і на теперішній час не відновлена. Підприємство не змінило місцезнаходження, найманих працівників окрім директора на той час не було, заробітна плата директору не нараховується та не виплачується.

Водночас, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Персей-2010» знаходиться на непідконтрольній державі України території, позивач не має можливості припинити трудові відносини та не може звільнитися з посади директора, адже збори проводяться за місцезнаходженням товариства.

В обґрунтування позову посилається на Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», статтю 38 Кодексу законів про працю України.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 27.07.2022 відмовлено у відкритті провадження у справі. Повернуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 2481, 00 грн судового збору, сплаченого за квитанцією № 17 від 21.07.2022.

Мотивуючи зазначену ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що позивач заявив вимоги про визнання трудових відносин припиненими на підставі ч. 1 статті 38 Кодексу законів про працю України, а отже заявлений спір не є корпоративним, а відноситься до трудових спорів та повинен розглядатись в рамках цивільного судочинства.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, зважаючи на таке.

У відповідності до ч. 1 статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

У п. 3 ч. 1 статті 20 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених ч. 2 цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суб`єктного складу такого спору, суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Корпоративні права характеризуються тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи, має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності, передбачені законом і статутними документами.

Управління товариством здійснюють його органи - загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом (ч. 1, 2 статті 97 ЦК України).

За змістом статті 99 ЦК України, загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб. Повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.02.2021 у справі № 753/17776/19 (провадження № 14-163цс20) зазначено, що корпоративні права учасників товариства є об`єктом захисту, визначеним статтею 13 Конституції України, зокрема, у спосіб, передбачений ч. 3 статті 99 ЦК України, згідно з якою повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Конституційний Суд України у рішенні від 12.01.2010 № 1-рп/2010 у справі за конституційним зверненням товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний фінансово-правовий консалтинг» про офіційне тлумачення ч. 3 статті 99 ЦК України (у попередній редакції, яка діяла до набрання чинності Законом України від 13.05.2014 року № 1255-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав інвесторів») зазначив, що реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Такі рішення уповноваженого на це органу мають розглядатися не в межах трудових, а саме корпоративних правовідносин, що виникають між товариством та особами, яким довірено повноваження з управління ним.

Припинення повноважень члена виконавчого органу товариства, відповідно до ч. 3 статті 99 ЦК України, є дією уповноваженого органу товариства, спрямованою на унеможливлення здійснення членом його виконавчого органу управлінської діяльності. Необхідність такої норми зумовлена специфічним статусом члена виконавчого органу, який отримав від уповноваженого органу товариства право на управління. За природою корпоративних відносин юридичній особі приватного права, органу управління, учасникам товариства має бути надано можливість у будь-який час оперативно відреагувати на дії особи, яка здійснює представницькі функції зі шкодою (чи можливою шкодою) для інтересів товариства, шляхом позбавлення її відповідних повноважень.

Реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, звільнення, відкликання членів виконавчого органу стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Хоча такі рішення уповноваженого на це органу можуть мати наслідки і в межах трудових правовідносин, але визначальними за таких обставин є корпоративні правовідносини.

Зміст ч. 3 статті 99 та ч. 4 статті 145 ЦК України треба розуміти як право компетентного (уповноваженого) органу товариства відкликати члена виконавчого органу від виконання обов`язків, які він йому визначив.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є одним із засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Персей-2010» (частка 33,33%).

Наказом № 31/12-1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Персей-2010» від 31.12.2010 ОСОБА_1 призначено на посаду директора товариства.

В рамках даного позову ОСОБА_1 , який перебуває на посаді директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Персей-2010», заявлено вимоги про припинення його повноважень як директора товариства, що відповідає правовій ситуації, наведеній в ч. 3 статті 99 ЦК України, а тому питання про звільнення ОСОБА_1 підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2018 у справі № 562/304/17, від 30.01.2019 у справі № 145/1885/15, від 23.02.2021 у справі № 753/17776/19.

Слід зазначити, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово розглядала питання щодо юрисдикційності спору про звільнення чи відсторонення від виконання обов`язків керівника або члена виконавчого органу юридичної особи приватного права та робила правові висновки про те, що такий спір за своєю правовою природою та правовими наслідками належить до корпоративних спорів і підлягає вирішенню господарськими судами.

Такі висновки зроблені Великою Палатою Верховного Суду також у постановах від 10.04.2019 у справі № 510/456/17, від 10.09.2019 у справі № 921/36/18, від 16.10.2019 у справі № 752/10984/14-ц, від 08.11.2019 у справі № 667/1/16, від 04.02.2020 у справі № 915/540/16, від 19.02.2020 у справі № 361/17/15-ц, від 19.02.2020 у справі № 145/166/18, від 23.02.2021 у справі № 753/17776/19.

Колегія суддів критично оцінює посилання судом першої інстанції на постанову Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 205/4196/18, адже вказана постанова також містить роз`яснення про те, що за правилами цивільного судочинства треба розглядати спори, в яких позивач оскаржує законність розірвання з ним трудового договору з підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, крім такого розірвання за п. 5 ч. 1 статті 41 вказаного кодексу та за ч. 3 статті 99 ЦК України.

Відсутність у позовній заяві посилання на статтю 99 ЦК України, не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі та повинно бути з`ясовано судом на стадії підготовчого провадження. Адже, Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що згідно з принципом juracuria («суд знає закони») неправильна юридична кваліфікація сторонами їхніх спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні нормативні приписи (зокрема, постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2019 у справі №265/6582/16-ц).

Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли свої підтвердження при перегляді оскаржуваного судового рішення та є підставою для його скасування.

Відповідно до п. 4 ч. 1 статті 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Згідно з ч. 3 статті 271 ГПК України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд не забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи, апеляційна скарга ОСОБА_1 (вх. № 873 П) є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Полтавської області від 27.07.2022 у справі № 917/778/22 підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

При цьому, у зв`язку з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл суми судового збору, пов`язаного з розглядом апеляційної скарги, має здійснюватися судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами статті 129 ГПК України.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

За змістом ч. 2 статті 273 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Відповідно до положень п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема «Іззетов проти України», «Пискал проти України», «Майстер проти України», «Субот проти України», «Крюков проти України», «Крат проти України», «Сокор проти України», «Кобченко проти України», «Шульга проти України», «Лагун проти України», «Буряк проти України», «ТОВ «ФПК «ГРОСС» проти України», «Гержик проти України» суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. В подальшому Указами Президента України строк дії воєнного стану продовжувався, за останніми змінами відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.02.2023 № 58/2023, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19.02.2023 строком на 90 діб.

Відповідно до Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

На підставі вищевикладеного, враховуючи приписи статті 3 Конституції України, зважаючи на наявність активних військових дій та загрози небезпеки на території України, у тому числі в м. Харкові, а також особливого (дистанційного) режиму роботи Східного апеляційного господарського суду, обмеження доступу та відвідування працівниками та суддями будівлі Східного апеляційного господарського суду з міркувань безпеки, розгляд даної апеляційної скарги здійснений судом апеляційної інстанції у межах розумного строку в розумінні положень ГПК України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх. № 873 П) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 27.07.2022 у справі № 917/778/22 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 27.07.2022 у справі № 917/778/22 скасувати.

Справу № 917/778/22 направити для продовження розгляду до Господарського суду Полтавської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження постанови апеляційного господарського суду передбачені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 30.03.2023.

Головуючий суддя І.А. Шутенко

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя М.М. Слободін