РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.03.2023Справа № 910/9226/22
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕСТ ЛІЗИНГ

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "КАН-СТАЙЛ"

2. ОСОБА_1

про солідарне стягнення 475 176,40 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БЕСТ ЛІЗИНГ" звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КАН-СТАЙЛ" та ОСОБА_1 , як поручителя, за Договором фінансового лізингу №201119-3/ФЛ-Ю-А від 19.11.2020 про стягнення заборгованості та штрафних санкцій у сумі 475 176, 40 грн. за договором фінансового лізингу № 201119-3/ФЛ-Ю-А від 19.11.2020.

Ухвалою від 21.11.2022 Господарський суд міста Києва прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання), встановив строк учасникам справи для реалізації процесуальних прав, зокрема визначено відповідачам строк для подання відзивів на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвалу суду від 21.11.2022 було надіслано відповідачу 1. на адресу згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань поштовим відправленням № 798, яке повернено до суду із зазначенням причини повернення "за закінченням терміну зберігання", будь-яких заяв про зміну місцезнаходження відповідача 1. до суду не надходило.

09.01.2023 відповідач 1. поштою (здано на поштове відділення 26.12.2022) подав відзив на позовну заяву. У відзиві заявив клопотання про поновлення строку на подання відзиву.

Ухвалою суду від 16.01.2023 у задоволенні клопотання відповідача 1. про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву відмовлено, відзив на позовну заяву поданий Товариством з обмеженою відповідальністю "КАН-СТАЙЛ" залишено без розгляду.

09.01.2023 відповідач поштою (здано на поштове відділення 26.12.2022) подав зустрічну позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕСТ ЛІЗИНГ" про визнання договору частково недійсним, в якому заявив клопотання про поновлення пропущеного строку для подання зустрічного позову.

Ухвалою суду від 16.01.2023 у задоволенні клопотання відповідача про продовження строку для подання зустрічного позову відмовлено, зустрічну позовну заяву та додані до неї документи повернуто заявнику.

Згідно повідомлень про вручення поштових відправлень, ухвалу суду від 21.11.2022 відповідач 2. отримав 30.11.2022.

Відповідач 2. правом на подачу відзивів на позов не скористався.

Згідно положень ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

19.11.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "БЕСТ ЛІЗИНГ" (лізингодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КАН-СТАЙЛ" (лізингоодержувач, відповідач 1.) укладено договір фінансового лізингу № 201119-3/ФЛ-Ю-А, згідно з яким Лізингодавець набуває у свою власність і передає на умовах фінансового лізингу у платне володіння та користування предмет лізингу, найменування, марка, модель, комплектація, рік випуску, ціна одиниці, кількість, вартість і загальна вартість якого на момент укладення Договору наведені в Додатку "Специфікація", а Лізингоодержувач зобов`язується прийняти Об`єкт лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього Договору. По закінченню строку лізингу, до лізингоодержувача переходить право власності на Об`єкт лізингу згідно умов цього Договору (за виключенням випадків, передбачених Договором та/або законодавством). Найменування фінансової операції: фінансовий лізинг.

Згідно специфікації до договору об`єктом лізингу за Договором є автомобіль BMW, Х4, 2020 рік випуску, вартістю 2 116 411,75 грн.

Сплата лізингових платежів здійснюється відповідно до п. 2.2. Загальних умов Договору лізингу та Графіку сплати лізингових платежів, які включають платежі по відшкодуванню (компенсації) частини вартості Предмета лізингу та винагороду (комісію) Лізингодавцю за отриманий у лізинг Предмет лізингу.

Лізингоодержувач сплачує лізингові платежі відповідно до п. 2.1.7. згідно з яким число сплати - це число (порядковий номер дня у відповідному календарному місяці) сплати чергових лізингових платежів кожного календарного місяця, яке визначається згідно п. 2.7.7.1 Загальних умов Договору.

Відповідно до п. 2.1.7.1 Загальних умов Договору лізингу числом сплати є порядковий номер дня у відповідному календарному місяці дати, яка визначається шляхом додавання двадцяти календарних дныв до дати підписання Акту. (Наприклад: Дата підписання Сторонами Акту - 25 липня 2017 року. Черговий лізинговий платіж 1-го періоду лізингу сплачується 14 серпня 2017 року. Наступні чергові лізингові платежі - кожного 14 числа календарного місяця протягом усього строку лізингу). В разі відсутності такого числа у відповідному календарному місяці (наприклад, якщо числом сплати є 31-ше число, а у календарному місяці 30-ть днів), платіж сплачується у останній робочий день відповідного календарного місяця.

Згідно з п. 2.4 Загальних умов Договору лізингу, якщо строк сплати будь-якого лізингового платежу припадає на неробочий (вихідний, святковий або ін.) день, Лізингоодержувач зобов`язаний сплатити такий платіж не пізніше останньою робочого дня, який передує такому вихідному (святковому та ін.) дню.

Відповідно до п .2.1.8. Загальних умов Договору лізингу період лізингу - це період строку лізингу, який дорівнює 1 (одному) місяцю. Перший період лізингу починається з дати підписання Акту.

Відповідно до п. 2.1.6. Загальних умов Договору лізингу акт - це акт приймання-передачі Предмета лізингу в лізинг.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи Акту прийому-передачі предмета лізингу в користування від 25.11.2020 позивач виконав свої зобов`язання та передав в користування відповідачу 1. предмет лізингу.

Враховуючи п. 2.1.7.1 Загальних умов Договору лізингу відповідач 1. зобов`язаний був сплачувати чергові лізингові платежі 15-го числа кожного місяця в розмірі, визначеному в Графіку сплати лізингових платежів.

З метою забезпечення зобов`язань Відповідача-1 за Договором лізингу, між Позивачем, Відповідачем-1 та ОСОБА_1 (відповідач 2.) укладено договір поруки № 201119-6/П від 19.11.2020.

Згідно умов п. 2 Договору поруки відповідач 2. зобов`язався відповідати перед позивачем за виконання відповідачем 1. усіх грошових зобов`язань за Договором лізингу в повному обсязі, в т.ч., зокрема, сплату Позивачу санкцій (неустойки, штрафів, пені, інших санкцій), процентів річних, збитків та усіх інших витрат та виплат, сплата яких покладається на Відповідача 1. відповідно до умов Договору лізингу та/або чинного законодавства України.

Відповідно до п. 4 Договору поруки, у випадку невиконання або неналежного виконання боржником зобов`язання, виконання кого забезпечується цим Договором, поручитель повинен виконати таке зобов`язання перед кредитором за боржника протягом 3-х робочих днів з дня отримання відповідної вимоги/вимог від кредитора. Сторони досягли згоди про те, що разі неотримання поручителем вимоги кредитора (в т.ч., але цим не обмежуючись, якщо: поручитель змінив адресу зазначену в Договорі та письмово не повідомив про це кредитора, або вимога кредитора повернута кредитору в т.ч., але цим не обмежуючись, у зв`язку з зазначення неповної адреси (якщо адресу у такому вигляді була зазначена поручителем у цьому Договорі або у подальшому письмовому повідомленні поручителя про зміну адреси), або відсутністю поручителя за адресою направлення вимоги, або відмовою від отримання вимоги; або закінчення терміну зберігання поштовим відділенням поштового відправлення тощо), вважається, що строк виконання поручителем свого обов`язку за цим Договором настав протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту направлення кредитором відповідної вимоги на адресу поручителя, зазначену в цьому Договорі (якщо про іншу адресу в подальшому поручитель письмово цінним листом або нарочно не повідомив кредитора).

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як встановлено ст. 292 Господарського кодексу України, лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів. Залежно від особливостей здійснення лізингових операцій лізинг може бути двох видів - фінансовий чи оперативний. За формою здійснення лізинг може бути зворотним, пайовим, міжнародним тощо.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" фінансовий лізинг - вид правових відносин, за якими лізингодавець зобов`язується відповідно до договору фінансового лізингу на строк та за плату, визначені таким договором, передати лізингоодержувачу у володіння та користування як об`єкт фінансового лізингу майно, що належить лізингодавцю на праві власності та набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем, або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, а також які передбачають при цьому додержання принаймні однієї з ознак (умов) фінансового лізингу, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 5 цього Закону.

Частиною 1 ст. 3 Закону України "Про фінансовий лізинг" передбачено, що відносини, що виникають між лізингодавцем та продавцем (постачальником) у зв`язку з набуттям лізингодавцем у власність об`єкта фінансового лізингу для подальшої передачі цього об`єкта лізингоодержувачу на підставі договору фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 806 Цивільного кодексу України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно зі ст. 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" лізингові платежі, належні до сплати за договором фінансового лізингу, здійснюються в порядку, встановленому договором фінансового лізингу.

Поясненнями позивача, поданим ним розрахунком, проведеним відповідно до умов спірного договору та вимог чинного законодавства, довідкою про нарахування та сплату лізингових платежів № 2544 від 07.09.2022 стверджується факт заборгованості відповідача 1. по сплаті лізингових платежів (за період з 15.12.2021 по 15.04.202) у розмірі 337 660,06 грн.

Всупереч ст. 74 ГПК України доказів належної оплати за договором суду не надано.

Згідно умов п.п. 2.7., 7.1.1. договору у разі, якщо лізингоодержувач прострочить сплату лізингових платежів, на підставі ст. 625 ЦК України сторони погодили, що лізингодавець має право нараховувати, а лізингоодержувач зобов`язаний сплачувати проценти річних в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від простроченої заборгованості за платежами за кожен день прострочення, протягом всього періоду існування простроченої заборгованості. За порушення обов`язку з своєчасної сплати платежів передбачених договором та/або чинним законодавством України лізингоодержувач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової справи НБУ, яка діяла в період прострочення, він простроченої заборгованості за платежами за кожен день прострочення та відшкодовує всі збитки, завдані цим лізингодавцеві, понад вказану пеню. Сторони домовились, що нарахування такої пені за прострочення сплати платежів, передбачених договором та/або чинним законодавством України, припиняється через дванадцять місяців, від дня коли сплата мала відбутися.

Відповідно до вимог ст.ст. 528, 543, 554 ЦК України відповідач 2., який поручився за виконання відповідача 1. Договору фінансового лізингу, є солідарним боржником позивача поряд з відповідачем 1.

Враховуючи, що відповідач 1. прострочив виконання зобов`язання за договором фінансового лізингу, з нього, а також з відповідача 2. солідарно на користь позивача відповідно до вимог ст.ст. 622, 624, 625 ЦК України підлягає стягненню 337 660,06 грн. боргу, 39 568,52 грн. інфляційних втрат, 52 919,91 грн. процентів річних з простроченої суми, 2 572,53 грн. передбаченої п. 7.1.1. договору пені.

Згідно п. 5.2.1. договору лізингоодержувач зобов`язаний щоквартально (не пізніше 10 календарних днів з моменту закінчення відповідного звітного кварталу) інформувати лізингодавця про стан та адресу базування предмета лізингу шляхом направлення звіту у формі встановленою в Додатку "Довідка" до договору.

Доказів надання на виконання вищевказаних умов договору відповідачем 1. позивачу звітів щодо стану та адреси базування предмета лізингу суду не надано.

Відповідно п. 7.1.3. договору за порушення п. 5.2. загальних умов договору лізингоодержувач сплачує лізингодавцю у розмірі 1% остаточної загальної вартості предмета лізингу, за кожен та будь-який випадок зазначеного порушення. Сторони погодили, що даний штраф є визначеною грошовою сумою, яка не змінюється (після встановлення остаточної загальної вартості предмета лізингу) протягом строку дії договору.

За таких обставин з відповідачів солідарно на користь позивача відповідно до вимог ст. 624 ЦК України підлягає стягненню 42 455,38 грн. передбаченого п. 7.1.3. договору штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Всупереч вказаним вимогам відповідачі письмових відзивів в установлений строк не подали, стверджувань позивача не спростували.

Враховуючи викладене позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідачів.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст. 86, 123, 129, 233, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "КАН-СТАЙЛ" (02090, м. Київ, Харківське шосе, буд. 19, прим. 7015, код 42456429), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 337 660 (триста тридцять сім тисяч шістсот шістдесят) грн. 06 коп. боргу, 39 568 (тридцять дев`ять тисяч п`ятсот шістдесят вісім) грн. 52 коп. інфляційних втрат, 52 919 (п`ятдесят дві тисячі дев`ятсот дев`ятнадцять) грн. 91 коп. процентів річних з простроченої суми, 2 572 (дві тисячі п`ятсот сімдесят дві) грн. 53 коп. пені, 42 455 (сорок дві тисячі чотириста п`ятдесят п`ять) грн. 38 коп. штрафу, 7 127 (сім тисяч сто двадцять сім) грн. 65 коп. судового збору.

3. Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції в строки та порядку передбаченому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак