ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" березня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/339/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.

при секретарі судового засідання: Степанюк А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Прокоси Оксани Ігорівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Фокіної Людмили Дмитрівни ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 )

про стягнення 26136,21 грн., -

за участю представників сторін: не з`явились

Суть спору: Фізична особа-підприємець Прокоса Оксана Ігорівна звернулась до Господарського суду Одеської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Фокіної Людмили Дмитрівни про стягнення 26136,21 грн., з яких: 17095,05 грн. основного боргу, 4813,95 грн. пені, 3759,09 грн. інфляційних втрат та 468,12 грн. 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором купівлі-продажу №3 від 26.01.2021.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; судове засідання призначено на 28.02.2023 о 16:00.

09.02.2023 за вх.№4103/23 до суду від позивача надійшли оригінали поданих до суду в додатку до позовної заяви письмових доказів для огляду.

23.02.2023 за вх.№5798/23 до суду від відповідача надійшло клопотання про повернення помилково сплачених коштів.

27.02.2023 за вх.№6080/23 до суду від позивача надійшла платіжна інструкція №978 від 18.02.2023 на суму 17095,05 грн. про сплату відповідачем основного боргу, яка залучена судом до матеріалів справи.

У судовому засіданні 28.02.2023 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 202 ГПК України про відкладення судового засідання на 15.03.2023 о 09:30.

У судове засідання 15.03.2023 сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлені.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Водночас, Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні воєнний стан в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 7 листопада 2022 року №757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 7 листопада 2022 року №757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 6 лютого 2023 року №58/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Справа №916/339/23 розглядалась судом в період оголошеного на всій території України воєнного стану через військову агресію російської федерації проти України та оголошеного загальнодержавного карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Жодних заяв та/або клопотань, пов`язаних з неможливістю вчинення якихось процесуальних дій у зв`язку з воєнним станом та оголошеним загальнодержавним карантином, про намір вчинити такі дії до суду від сторін не надійшло.

Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надійшов, з огляду на що суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами в порядку ч.9 ст. 165 ГПК України.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 15.03.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Між тим, повний текст рішення складено 28.03.2023 у зв`язку з введенням в м. Одесі екстрених відключень електроенергії через масовані атаки країни-агресора, обстріл об`єктів критичної інфраструктури, тривалу відсутність електроенергії у суді, нестабільність в роботі системи діловодства.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

26.01.2021 між Фізичною особою-підприємцем Прокосою Оксаною Ігорівною (продавець, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Фокіною Людмилою Дмитрівною (покупець, відповідач) укладений договір купівлі-продажу №3, відповідно до якого продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити на умовах даного контракту товар.

Відповідно до п.1.2 договору найменування, асортимент, ціна за одиницю товару та загальна кількість товару визначається у видаткових накладних продавця, які є невід`ємною частиною даного договору.

Згідно з п.п. 2.1-2.5 договору поставка товару здійснюється згідно узгодженого сторонами замовлення покупця. Замовлення покупця повинне надсилатись продавцю попередньо не менш ніж за 4 календарних дні до поставки товарів у формі, що дозволяє зафіксувати момент передачі замовлення (по телефону, і-мейл, лист, смс). Замовлення вважається прийнятим продавцем до виконання у випадку надіслання покупцю за допомогою електронної пошти або смс повідомлення-підтвердження про прийняття замовлення до виконання. У випадку неможливості виконання поставки не з вини продавця, він повинен повідомити про це покупця не менш ніж за 2 дні до конкретної поставки. Право власності на товар, перехід до покупця ризиків його випадкового пошкодження, а також відсутність претензій стосовно кількості та якості товару засвідчує підпис уповноваженого представника покупця в належним минем оформленій видатковій накладній на товар. Зобов`язання продавця з поставки кожної окремої партії товару вважається виконаним з моменту поставки покупцю товару на адресу покупця та підписання сторонами оформленої належним чином видаткової накладної. Товар поставляється покупцю у тарі та (або) упаковці, що забезпечує схоронність товару за звичайних умов зберігання, вантажно-розвантажувальних робіт і транспортування. Тара та упаковка повинні відповідати вимогам чинного законодавства України. У підтвердження відповідності якості партії товару, який передається згідно з даним договором, продавець передає покупцю копії наступних документів: декларацію виробника про якість продукції; на відповідну партію товару.

У відповідності до п.п. 3.1-3.3 договору ціни на товар узгоджені сторонами і виражаються в рахунках та у видаткових накладних продавця, які є невід`ємною частиною договору. В ціну товару включається вартість доставки товару, за умови звичайної доставки, яка здійснюється транспортом продавця по м. Києву у вівторок та п`ятницю щотижня. У випадку поставки в інший день або індивідуального термінового замовлення, до ціни товару включається додатково вартість доставки, яка попередньо узгоджується сторонами при оформленні замовлення. Покупець зобов`язаний оплатити товар протягом 7 календарних днів з моменту поставки товарів. Днем оплати вважається день надходження коштів на поточний рахунок продавця за кожну партію товару, що поставляється згідно цього договору.

За п.п. 4.1-4.2 договору у випадку порушення строків оплати поставленого товару, покупець сплачує продавцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення. У випадку порушення строків поставки товару продавець сплачує на користь покупця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непоставленого в строк товару за кожен день прострочення.

Згідно з п.п. 7.1-7.2 договору даний договір набирає сили з моменту підписання його обома сторонами та діє до року, а в частині взаєморозрахунків до повного виконання сторонами грошових зобов`язань. У випадку, якщо від будь-якої із сторін не надійдуть інші пропозиції (заяви) за 30 календарних днів до закінчення дії даного договору, термін його дії автоматично продовжується на наступний календарний рік на умовах, які були передбачені даним договором.

В матеріалах справи наявні видаткові накладні за договором №3 від 26.01.2021, які підписані обома сторонами, а саме: видаткова накладна №6 від 04.01.2022 на суму 2770,87 грн.; видаткова накладна №18 від 06.01.2022 на суму 1456,96 грн.; видаткова накладна №6 від 04.01.2022 на суму 2770,87 грн.; видаткова накладна №72 від 17.01.2022 на суму 2924,25 грн.; видаткова накладна №95 від 21.01.2022 на суму 1748,70 грн.; видаткова накладна №111 від 25.01.2022 на суму 997,40 грн.; видаткова накладна №136 від 01.02.2022 на суму 3404,10 грн.; видаткова накладна №260 від 21.02.2022 на суму 3792,77 грн. Доказів оплати поставленого товару до подання до суду позовної заяви матеріали справи не містять.

Неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором купівлі-продажу №3 від 26.01.2021 стало підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом.

Після відкриття провадження по справі позивачем надано до суду платіжну інструкцію №978 від 18.02.2023 на суму 17095,05 грн., за якою відповідачем було сплачено позивачу заявлену до стягнення суму основного боргу.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про повне задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

За вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ч.1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі Салов проти України від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Надточий проти України від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Проаналізувавши наявні у справі докази, господарським судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином своїх зобов`язань за договором купівлі-продажу №3 від 26.01.2021 в частині повної та своєчасної сплати за товар, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем на заявлену суму 17095,05 грн., яка відповідачем була сплачена під час розгляду справи, що підтверджується наявною в матеріалах справи платіжною інструкцією №978 від 18.02.2023 на суму 17095,05 грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Виходячи з того, що Фізичною особою-підприємцем Фокіною Людмилою Дмитрівною на користь Фізичної особи-підприємця Прокоси Оксани Ігорівни було сплачено суму основного боргу у розмірі 17095,05 грн., господарський суд дійшов висновку про часткове закриття провадження у справі №916/339/23 на суму сплаченого 17095,05 грн. основного боргу. Таким чином решту позовних вимог складають позовні вимоги про стягнення з відповідача 4813,95 грн. пені, 3759,09 грн. інфляційних втрат та 468,12 грн. 3% річних.

Щодо заявлених до стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Водночас вимогами п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України передбачено, що одним із наслідків порушення зобов`язання є сплата неустойки, а в силу вимог ч.2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

Згідно зі ч.1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

У ч.6 ст. 231 ГК України також встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими грошовими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч.6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Сплата пені передбачена п.4.1 договору.

За вимогами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи факт прострочення сплати відповідачем повної вартості товару за договором, перевіривши розрахунки позивача, а також приймаючи до уваги відсутність контррозрахунків нарахованих сум з боку відповідача, з огляду на порушення відповідачем договірних зобов`язань, господарський суд дійшов висновку про задоволення заявлених до стягнення з відповідача 4813,95 грн. пені, 3759,09 грн. інфляційних втрат та 468,12 грн. 3% річних.

Іншого відповідачем не доведено.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 231, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Закрити провадження у справі №916/339/23 в частині позовних вимог Фізичної особи-підприємця Прокоси Оксани Ігорівни до Фізичної особи-підприємця Фокіної Людмили Дмитрівни на суму 17095,05 грн. сплаченого основного боргу.

2.Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Прокоси Оксани Ігорівни задовольнити повністю.

3.Стягнути з Фізичної особи-підприємця Фокіної Людмили Дмитрівни ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь Фізичної особи-підприємця Прокоси Оксани Ігорівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 4813 /чотири тисячі вісімсот тринадцять/ грн. 95 коп. пені, 3759 /три тисячі сімсот п`ятдесят дев`ять/ грн. 09 коп. інфляційних втрат, 468 /чотириста шістдесят вісім/ грн. 12 коп. 3% річних та 2684 /дві тисячі шістсот вісімдесят чотири/ грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст рішення складено 28 березня 2023 р.

Суддя Ю.С. Бездоля