ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"23" березня 2023 р. Справа №918/1154/21

Господарський суд Рівненської області у складі судді А.Качура,

розглянув матеріали заяви ОСОБА_1 про визнання кредиторських вимог

у справі за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аліот"

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю "Армапром" (35331, Рівненська обл., Рівненський р-н, село Городок, вул.Штейнгеля барона, будинок 4А, )

про: банкрутство

розпорядник майна боржника: ОСОБА_4

кредитор: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аліот"

кредитор: Товариство з обмеженою відповідальністю "Абсолют Солар"

кредитор: Головне управління пенсійного Фонду України в Рівненській області

кредитор: Головне управління ДПС у Сумській області

кредитор: Товариство з обмеженою відповідальністю "Айронлогістик"

кредитор: Товариство з обмеженою відповідальністю "Механік Енергоспецбуд"

кредитор: Товариство з обмеженою відповідальністю "Альфаметалстіл"

кредитор: Товариство з обмеженою відповідальністю "Кривбасс-Мет"

кредитор: ОСОБА_2

кредитор: ОСОБА_3

секретар судового засідання: С.Коваль

представники сторін в судове засідання не з`явились

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аліот" звернулося до Господарського суду Рівненської області із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Армапром".

Ухвалою суду від 17 грудня 2021 року прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аліот" про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Армапром", підготовче засідання призначено на 28 грудня 2021 року.

Ухвалою суду від 28 грудня 2021 року відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Армапром", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна призначено ОСОБА_4, попереднє судове засідання призначено на 22 лютого 2022 року.

29 грудня 2021 року здійснено оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Армапром" на офіційному веб-порталі судової влади України.

06 січня 2023 року від ОСОБА_1 надійшла заява про визнання кредиторських вимог, відповідно до змісту якої заявник просить суд визнати його кредиторські вимоги на суму 200 000,00 грн.

Ухвалою суду від 11 січня 2023 року відкладено вирішення питання про прийняття заяви ОСОБА_1 про визнання кредиторських вимог до повернення матеріалів справи №918/1154/21 до Господарського суду Рівненської області.

14 лютого 2023 року до Господарського суду Рівненської області повернулись матеріали справи №918/1154/21.

Ухвалою суду від 14 лютого 2023 року прийнято заяву ОСОБА_1 про визнання кредиторських вимог до розгляду, розгляд заяви призначено в судовому засіданні на 02 березня 2023 року.

Ухвалою суду від 02 березня 2023 року розгляд заяви ОСОБА_1 про визнання кредиторських вимог відкладено на 14 березня 2023 року.

Ухвалою суду від 14 березня 2023 року розгляд заяви ОСОБА_1 про визнання кредиторських вимог відкладено на 23 березня 2023 року.

В судове засідання представники сторін не з`явились

Розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про визнання кредиторських вимог суд вважає за необхідне відзначити наступне.

Вказані кредиторські вимоги пред`явлені 03 січня 2023 року (подані для відправки підприємству яке надає послуги поштового зв`язку).

29 грудня 2021 року здійснено оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Армапром" на офіційному веб-порталі судової влади України.

Подана заява про визнання кредиторських вимог обґрунтована тим, що 03 листопада 2022 року Кроловецьким районним судом Сумської області у справі №579/211/22 прийнято рішення про стягнення з боржника на користь заявника 200 000,00 грн моральної шкоди.

Як видно з матеріалів заяви, рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 03 листопада 2022 року у справі №579/211/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Армапром" про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю працівника на виробництві судом вказаний позов задоволено, вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Армапром" на користь ОСОБА_1 200 000,00 грн моральної шкоди.

Вказане рішення набрало законної сили 06 грудня 2022 року.

На виконання вказаного рішення 12 грудня 2022 року Кролевецьким районним судом Сумської області видано виконавчий лист від 03 листопада 2022 року.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), відшкодування моральної шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів судом.

Згідно з положеннями статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно з нормами статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

Стаття 1167 ЦК України, встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача.

Відповідно до статті 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

Отже, завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або негрошовим.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України, Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (стаття 18 Господарського процесуального кодексу України, далі - ГПК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Згідно з нормами частини 5 статті 11 ЦК України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Таким чином грошове зобов`язання зі сплати ТОВ "Армапром" на користь ОСОБА_1 200 000,00 грн моральної шкоди виникло з рішення суду від 03 листопада 2022 року.

Разом з тим, ухвалою суду від 28 грудня 2021 року відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Армапром", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника.

Суд зауважує, що грошове зобов`язання виникло після відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Армапром".

Згідно з визначеннями статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника.

Конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Таким чином, заявлені грошові вимоги є поточними вимогами, оскільки виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

У статті 7 КУзПБ закріплено універсальне правило розгляду в межах справи про банкрутство всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, незалежно від моменту виникнення таких спорів (майнових вимог до боржника), що втілює галузевий принцип концентрації у межах справи про банкрутство всіх спорів, наслідком яких може бути зміна розміру або складу ліквідаційної маси боржника.

Таким чином, природа майнових вимог до боржника (конкурсні, забезпечені або поточні) не змінює встановленого ГПК України та КУзПБ порядку розгляду справи з такими вимогами, що надійшла до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

В абзаці третьому частини чотирнадцятої статті 39 КУзПБ законодавець імперативно визначив, що з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство пред`явлення поточними кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися у випадку та порядку, передбачених цим Кодексом.

До визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються в межах справи про банкрутство шляхом їх розгляду в позовному провадженні господарським судом (абзац третій частини восьмої статті 45 КУзПБ).

Отже, всі справи за позовами кредиторів з поточними вимогами до боржника мають бути сконцентровані (передані за підсудністю для розгляду) в межах справи про банкрутство відповідача та розглянуті відповідно до приписів статті 7 КУзПБ господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, по суті спору за правилами ГПК України у позовному провадженні в межах справи про банкрутство.

До визнання боржника банкрутом вимоги позивача у такій справі можуть бути задоволені добровільно боржником або в примусовому порядку за рішенням суду, що набрало законної сили, адже за змістом частини п`ятої статті 41 КУзПБ на вимоги поточних кредиторів не поширюється дія мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до частини четвертої статті 60 КУзПБ у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає заяви з вимогами поточних кредиторів, які надійшли до господарського суду після офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом.

Заяви з вимогами поточних кредиторів розглядаються господарським судом у порядку черговості їх надходження. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд своєю ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів.

Вимоги поточних кредиторів погашаються в порядку черговості, визначеної статтею 64 цього Кодексу. Якщо кредитор заявив вимоги після здійснення розрахунків з іншими кредиторами, сплачені таким кредиторам кошти поверненню не підлягають.

З аналізу цих норм суд робить висновок, що законодавцем розмежовано процедури розгляду поточних кредиторських вимог, що здійснюються (1) у разі спору між кредитором і боржником до визнання останнього банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури - із застосуванням процесуальних правил ГПК України для позовного провадження та (2) після визнання банкрутом - визнання/відхилення судом грошових вимог поточних кредиторів у порядку КУзПБ.

За таких умов, задоволення вимог поточних кредиторів у ліквідаційній процедурі спеціальний закон безальтернативно пов`язав із дотриманням процедури заявлення кредиторами цих вимог та визнання їх судом відповідно до статті 60 КУзПБ.

Тому судове рішення про задоволення поточних вимог кредитора у справі позовного провадження, що набрало законної сили в порядку ГПК України, само по собі не є підставою для набуття стягувачем за цим рішенням правомочностей поточного кредитора в ліквідаційній процедурі боржника та внесення відповідних відомостей до реєстру вимог кредиторів і, як наслідок, для задоволення таких вимог у ліквідаційній процедурі. Адже таке судове рішення не є результатом визначеного законодавцем процесуального порядку визнання і задоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство - ухвалою суду за результатами розгляду заяви кредитора про визнання грошових вимог до боржника в порядку реалізації норм спеціального закону - статей 39, 60 КУзПБ.

Саме тому позивач у справі за позовом з поточними майновими (грошовими) вимогами до боржника, незалежно від стану (стадії) розгляду його позову, або стягувач за судовим рішенням у такій справі для задоволення поточних вимог після визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури повинен подати письмову заяву з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, в порядку, визначеному статтею 60 КУзПБ, тобто за власною волею трансформувати позовну вимогу у вимогу поточного кредитора до боржника, що може бути задоволена в ліквідаційній процедурі.

Аналогічних правових висновків дотримується Верховний Суд у своїй постанові від 23 вересня 2021 року (справа № 904/4455/19).

А проте, станом на даний час провадження у справі про банкрутство ТОВ "Армапром" перебуває на стадії процедури розпорядження майном, а тому поточні вимоги заявника в розмірі 200 000,00 грн можуть бути розглянуті та задоволені за рішенням суду, що набрало законної сили, оскільки за змістом частини п`ятої статті 41 КУзПБ на вимоги поточних кредиторів не поширюється дія мораторію на задоволення вимог кредиторів, про що вказано у абзаці 3 частини 8 статті 45 КУзПБ.

Суд зауважує, що заявник, відповідно до порядку встановленому КУзПБ, звернувся до суду за захистом своїх прав за правилами позовного провадження та отримав судове рішення, яке набрало законної сили.

Разом з тим, оскільки дія мораторію не поширюється на вимоги поточних кредиторів, суд відзначає, що заявник з метою задоволення своїх грошових вимог має право пред`явити виконавчий документ до виконання у порядку встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Разом з тим, оскільки провадження у справі перебуває у процедурі розпорядження майном боржника, суд не має підстав для розгляду вимог поточних кредиторів, так як вимоги поточних кредиторів розглядаються судом у ліквідаційній процедурі, а заявлення вимог поточних кредиторів у процедурі розпорядження майном є передчасним. У даному випадку суд ураховує наявність судового рішення про стягнення 200 000,00 грн шкоди, котре набрало законної сили.

У зв`язку з вищезазначеним, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що заявлені вимоги про стягнення 200 000,00 грн шкоди можуть бути задоволені у порядку встановленому Законом України "Про виконавче провадження", або шляхом визнання вимог поточного кредитора після відкриття ліквідаційної процедури щодо боржника.

Оскільки звертаючись до суду з заявою про грошові вимоги заявником долучено оригінал виконавчого листа №579/211/22 від 03 листопада 2022 року та копію рішення від 03 листопада 2022 року №579/211/22, суд вважає за необхідне повернути заявнику вказані докази, так як вони можуть бути необхідні заявнику для примусового виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Керуючись статтями 1, 41, 44-47, 60 КУзПБ, статтями 202, 216, 232-234 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Вимоги кредитора ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) в розмірі 200 000,00 грн відхилити.

2. Роз`яснити ОСОБА_1 , що вимоги поточного кредитора у розмірі 200 000,00 грн можуть бути задоволені шляхом пред`явлення виконавчого документу до виконання у порядку встановленому Законом України "Про виконавче провадження", або шляхом визнання вимог поточного кредитора після відкриття ліквідаційної процедури щодо боржника.

3. Повернути ОСОБА_1 : оригінал виконавчого листа №579/211/22 від 03 листопада 2022 року, копію рішення суду від 03 листопада 2022 року №579/211/22.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до статті 235 ГПК України та може бути оскаржена у порядку установленому статтями 254-257 ГПК України до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Андрій Качур