ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2023 Справа № 917/1687/22

Суддя господарського суду Полтавської області Іванко Л.А., за участю секретаря судового засідання Ісенко М.В., розглянувши матеріали

за позовною заявою Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м-н Свободи, б.5, Держпром, 6 під`їзд, 1 поверх, кім. 35, м.Харків, 61022,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Нафтогазбуд", вул. Небесної Сотні, 4, м.Полтава, 36020,

про стягнення 67 966, 00 грн.

Представники сторін - не з`явилися

встановив:

Східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Нафтогазбуд" про стягнення 67 966, 00 грн, з яких: 33983, 00 грн штрафу та 33983, 00 грн пені.

Позовні вимоги обгрунтовані невиконанням відповідачем рішення Адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного Комітету України.

Ухвалою господарського суду від 27.12.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі. Призначено підготовче засідання у справі на 09.02.2023 року.

Ухвалою господарського суду від 09.02.2023 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті на 02.03.2023 року.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив суду клопотання (вх.№ 2751 від 02.03.2023) про розгляд справи за відсутності представника позивача за наявними у справі матеріалами.

Відповідач явку представників не забезпечив.

Враховуючи ч.3 ст.222 ГПК України, відповідно до якої, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Відтак, фіксування судового процесу під час судового засідання не здійснюється.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до частин третьої та сьомої статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Суд зазначає, що копії ухвал, що направлялися відповідачу за адресою згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (вул. Небесної Сотні, 4, м.Полтава, 36020) повернулися до суду із поштовою відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Суд зазначає, що заяв про зміну відповідачем місцезнаходження на адресу суду не поступало. Відповідач повідомлявся завчасно та належним чином про час, дату та місце розгляду справи, проте своїми процесуальними правами відповідач не скористався, явки представника в судові засідання не забезпечив, причин неявки не повідомив, відзиву не подав. Таким чином, в розумінні ст. ст. 120, 122, 242 ГПК України, відповідач повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 15.05.2018 у справі № 904/6063/17, отримання поштової кореспонденції залежить від волевиявлення юридичної особи і на неї, як на суб`єкта господарської діяльності покладається обов`язок належної організації отримання поштової кореспонденції пов`язаної із здійснюваною господарською діяльністю. Сам лише факт неотримання скаржником кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу (аналогічна позиція викладена в постановах КГС ВС від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі № 910/23064/17, від 24.07.2018 у справі № 906/587/17).

Як звернув увагу Верховний суд у складі колегії Касаційного господарського суду в постанові від 19.02.2020р. у справі №910/16409/15: "свідоме неотримання судової кореспонденції, яка направлялася за офіційною юридичною адресою, є порушенням норм процесуального права та може бути розцінено судом як дії, спрямовані на затягування розгляду справи та свідчити про зловживання процесуальними правами учасника справи, які направлені на перешкоджання здійснення своєчасного розгляду справи. З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що, сторона була обізнана про розгляд справи в суді, повідомлялася про дату, час та місце судових засідань за вказаною адресою, однак не скористався правом участі у судових засіданнях, тому відсутні підстави вважати, що судом під час розгляду справи було порушено норми процесуального права щодо повідомлення останнього про час та місце судового розгляду".

Також, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь - яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що Відповідач має доступ до судових рішень та мав можливість ознайомитись з ухвалами суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Крім того, суд зазначає, що Відповідач зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання та в розумні інтервали часу - вживати заходів, щоб дізнатись про стан розгляду справи.

Згідно ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Адміністративною колегією Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного Комітету України (далі - територіальне відділення або Позивач) у справі №66-13-50/65-19 прийнято Рішення від 25.03.2020 року № 66/19-р/к (далі - Рішення) про порушення законодавства про захист економічної конкуренції з боку Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Нафтогазбуд" (надалі - Відповідач) та накладення штрафу.

Зокрема, пунктом першим резолютивної частини Рішення визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Нафтогазбуд" вчинило порушення, передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді неподання інформації на вимогу від 08.10.2019 року №66-02/2502 у встановлений головою територіального відділення строк.

Пунктом другим резолютивної частини даного Рішення визнано, що за вказане порушення на Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Нафтогазбуд" накладено штраф у розмірі 33 983,00 (тридцять три тисячі дев`ятсот вісімдесят три) грн.

Копію Рішення № 66/19-р/к із супровідним листом № 66-02/910 від 31.03.2020 було направлено до ТОВ «БК НАФТОГАЗБУД» рекомендованим повідомленням № 355, яке було повернуто до ПОТВ АМКУ з позначкою на конверті «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до частини другої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, зокрема, внаслідок:

- відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем реєстрації);

- відсутності посадових осіб чи уповноважених представників суб`єкта господарювання, органу адміністративно-господарського управління та контролю за відповідною юридичною адресою, -

рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України «Голос України», газета Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр», «Офіційний вісник України», друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси Відповідача).

Інформацію про Рішення № 66/19-р/к було опубліковано в друкованому виданні Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» № 93 (6707) від 20.05.2020. Отже, копія Рішення № 66/19-р/к вважається такою, що отримана ТОВ «БК НАФТОГАЗБУД» 01.06.2020 (оскільки 30.05.2020 та 31.05.2020 припадають на вихідні дні суботу та неділю відповідно).

Згідно з частиною третьою статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Отже, штраф, накладений Рішенням №66/19-р/к на ТОВ «БК НАФТОГАЗБУД», підлягав сплаті з урахуванням статті 62 Закону України «Про захист економічної конкуренції» до 03.08.2020 (включно) (оскільки 01.08.2020 та 02.08.2020 припадають на вихідні дні - суботу та неділю відповідно). Нарахування пені починається з 04.08.2020.

Відповідно до частини першої статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути поновлено.

ТОВ «БК НАФТОГАЗБУД» не скористався наданим йому статтею 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» правом на оскарження Рішення № 66/19-р/к в судовому порядку, а отже, останнє відповідно до частини другої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» є законним та відповідно до статті 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» обов`язковим до виконання.

Частиною восьмою статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено, що суб`єкт господарювання зобов`язаний протягом п`яти днів з дня сплати штрафу надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Станом на 07.12.2022 у позивача відсутня інформація щодо сплати ТОВ "БК Нафтогазбуд" штрафу в розмірі 33 983, 00 грн, нарахованого Рішенням від 25.03.2020 року №66/19-р/к.

Згідно із частиною п`ятою статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції» за кожний день стягується пеня у розмірі півтора відсотка Закону України «Про захист прострочення сплати штрафу від суми штрафу.

Загальний розмір пені нарахований за період з 04.08.2020 по 07.12.2022 становить 436 346 , 00 грн (розрахунок додається).

Оскільки відповідно до ч.5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням АМК, позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 33 983,00 грн. та штраф в розмірі 33 983,00 грн.

Слід зазначити, що відповідно до підпункту 6.5 пункту 6 розпорядженням Голови Антимонопольного комітету України (далі - Комітет) від 28.11.2019 №23-рп «Про реорганізацію територіальних відділень Антимонопольного комітету України», (зі змінами) (далі - Розпорядження № 23-рп), постановлено припинити з 01.06.2020 Полтавське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (ідентифікаційний код - 21076316) шляхом приєднання до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (ідентифікаційний код - 22630473) (копія Витягу з Розпорядження №23-рп додається, оригінал знаходиться у Комітеті.)

Підпунктом 6.6 пункту 6 Розпорядженням № 23-рп визначено, що Харківське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (ідентифікаційний код - 22630473), є правонаступником всіх майнових прав та обов`язків Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (ідентифікаційний код - 21076316).

У підпунктах 6.11 та 6.13 пункту 6 Розпорядженням № 23-рп зазначається, що Полтавському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України (ідентифікаційний код - 21076316) з 01.06.2020 необхідно припинити виконання функцій, які було покладено на нього Положенням про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, затвердженим розпорядженням Комітету № 32-р від 23.02.2001 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 30.03.2001 за № 291/5482 (далі - Положення про територіальне відділення), а Харківському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України (ідентифікаційний код - 22630473) з 02.06.2020 необхідно розпочати виконання функцій, покладених на територіальне відділення Положенням про територіальне відділення.

21.10.2022 Полтавське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України припинено (копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань додається).

Відповідно до підпунктів 7.6 та 7.7 пункту 7 Розпорядження № 23-рп найменування Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (ідентифікаційний код 22630473) з 02.06.2020 змінюється на СХІДНЕ МІЖОБЛАСНЕ ТЕРИТОРІАЛЬНЕ ВІДДІЛЕННЯ АНТИМОНОПОЛЬНОГО КОМІТЕТУ УКРАЇНИ.

При вирішенні спору, суд приймає до уваги наступне.

Згідно положень ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" (далі - ЗУ "Про Антимонопольний комітет України"), Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. Особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Положеннями ст. 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, зокрема, про накладення штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Згідно ч. 2, 3 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Судом встановлено, що рішення №66/19-р/к було направлено на адресу відповідача, але повернулося з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Інформація про Рішення була опублікована в друкованому виданні Кабінету Міністрів України "Урядовий кур`єр" №93 (6707) від 20.05.2020. Таким чином, вважається, що копія Рішення отримана відповідачем 01.06.2020 року, а згідно з ч. 3 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" штраф підлягав сплаті до 03.08.2020 року.

Згідно частини 8 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Докази оплати відповідачем штрафу в матеріалах справи відсутні.

У відповідності до абзацу 1 частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Позивачем розрахована та заявлена до стягнення пеня за прострочення відповідачем сплати штрафу, накладеного Рішенням №66/19-р/к, за період з 04.08.2020 до 07.12.2022.

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням Комітету.

Оскільки відповідач у визначені законодавством строки не сплатив нарахований йому штраф, суд дійшов висновку, що позивач на підставі ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" правомірно нарахував відповідачу пеню, яка дорівнює 33 983,00 гривень.

Відповідно до ч.7 та 9 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Комітету стягують штраф та пеню у судовому порядку; суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.

Статтею 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" передбачено, що з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені.

Оскільки рішення адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 26.03.2020 № 66/13-р/к є таким що набрало чинності та є обов`язковим до виконання, і відповідач при цьому не надав суду доказів сплати штрафу та пені за прострочення сплати штрафу, накладеного Рішенням № 66/19-р/к в добровільному порядку, в даному випадку суд приходить до висновку про задоволення заявленого позову та стягнення з відповідача до державного бюджету України 33 983,00 грн штрафу та 33 983,00 грн пені за прострочення сплати зазначеного штрафу.

Крім того, з урахуванням вимог ст. 123, 126, 129 ГПК України, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір в сумі 2481, 00 грн.

Керуючись статтями 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Нафтогазбуд" (вул. Небесної Сотні, 4, м.Полтава, 36020, ) штраф у розмірі 33 983,00 (тридцять три тисячі дев`ятсот вісімдесят три) грн та пеню у розмірі 33 983,00 (тридцять три тисячі дев`ятсот вісімдесят три) грн на загальну суму 67 966,00 (шістдесят сім тисяч дев`ятсот шістдесят шість) гривень із зарахуванням зазначеної суми до Державного бюджету України на рахунок відповідного управління Державної казначейської служби України за місцезнаходженням платника податків.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Нафтогазбуд" (вул. Небесної Сотні, 4, м.Полтава, 36020, ) на користь Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (юридична адреса: м-н Свободи, б.5, Держпром, 6 під`їзд, 1 поверх, кім. 35, м.Харків, 61022, ) судовий збір у розмірі 2 481, 00 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.256 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 13.03.2023 року.

Суддя Іванко Л.А.