ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2023м. ДніпроСправа № 904/4823/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бондарєва Е.М. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справу за позовом Фізичної особи-підприємця Лобач Сергія Сергійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Комунального підприємства "Новомосковський комсервіс" Новомосковської міської ради (51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, буд. 14, ідентифікаційний код 41166447) про стягнення 41 872,29 грн. заборгованості за виконані роботи, 10 095,31 грн. інфляційних втрат, 1 077,21 грн. 3% річних

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець Лобач Сергій Сергійович звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом №б/н від 19.12.2022 про стягнення з Комунального підприємства "Новомосковський комсервіс" Новомосковської міської ради заборгованості на загальну суму 53 044,81 грн., з яких:

- 41 872,29 грн. заборгованість за будівельні роботи виконані за Актом №1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року;

- 10 095,31 грн. інфляційні втрати за період з лютого по листопад 2022 року;

- 1 077,21 грн. 3% річних за період з 07.02.2022 по 16.12.2022.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача судові витрати, а саме 2 481,00 грн. судового збору та витрати на правничу допомогу у сумі 16 000,00 грн. (попередній розрахунок).

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №2021/0809-1 від 08.09.2021 щодо своєчасної та повної оплати за роботи виконані за Актом №1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року у сумі 41 872,29 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №904/4823/22, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Поштове відправлення на вказану адресу відповідача, в якому містилися ухвала суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, повернулася до суду з поштовою відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

За визначенням п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Також ухвала суду від 26.12.2022 була направлена Комунальному підприємству "Новомосковський комсервіс" Новомосковської міської ради засобами електронного зв`язку, а саме відповідачу на електронну пошту , яка вказана на сайті Новомосковської міської ради: https://novomoskovsk-rada.dp.gov.ua/pro-misto/zhkg/zakladi/kp-novomoskovskij-komservis.

За змістом частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи. Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Враховуючи вказане, з урахуванням положень частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 26.12.2022 доставлена до електронної скриньки 26.12.2022, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Також, суд наголошує, що за змістом статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" вбачається, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

З урахуванням наведеного, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області по даній справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Відповідно до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

08 вересня 2021 року між Фізичною особою-підприємцем Лобач Сергієм Сергійовичем (далі - позивач, виконавець) та Комунальним підприємством "Новомосковський комсервіс" Новомосковської міської ради (далі - відповідач, замовник) укладено договір 2021/0809-1 (далі - договір) відповідно до пункту 1.1 якого виконавець зобов`язався виконати роботи з поточного ремонту внутрішньо-будівельних електромереж багатоповерхового будинку за адресою: вул. Сучкова, 126 п. 1, м. Новомосковськ, а замовник прийняти і оплатити обсяги виконаних робіт, відповідно до умов договору.

Згідно з пунктом 3.1 договору загальна вартість робіт за договором складає 41 872,29 грн. без урахування ПДВ, ст. 291 ПКУ.

Здача-прийом виконаних робіт здійснюється сторонами шляхом підписання відповідного акту протягом 3-х днів з моменту повідомлення замовником про готовність предмету договору до приймання. Сторони складають двосторонній акт здачі-прийому виконаних робіт, який затверджується керівниками сторін (п.4.1 договору).

Відповідно до пункту 5.1.2 договору замовник зобов`язався забезпечити оплату виконавцю за виконані роботи на підставі складених актів протягом 30 банківських днів, з моменту підписання сторонами акту прийняття виконаних робіт.

Договір починає діяти з моменту підписання і діє до 31.12.2021, а в частині розрахунку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п.9.4 договору).

На виконання умов договору, позивачем виконані будівельні роботи на суму 41 872,29 грн., що підтверджується Актом №1 від 28.12.2021 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року, який підписаний обома сторонами.

Відповідачем зобов`язання по оплаті не виконано.

Позивачем на адресу відповідача 07.11.2022 направлено досудову вимогу №07-11-2/2022 від 07.11.2022, в якій просив оплатити у термін до 10.11.2022 заборгованість у розмірі 41 872,29 грн.

У відповідь на вимогу відповідач листом №173/2 від 09.11.2022 повідомив позивача, що підтверджує наявність заборгованості у сумі 41 872,29 грн. та у зв`язку з відсутністю коштів і скрутним фінансовим становищем погасити існуючу заборгованість підприємство не має змоги.

Таким чином, внаслідок невиконання відповідачем зобов`язання щодо сплати заборгованості за виконані роботи позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 41 872,29 грн. заборгованість за будівельні роботи виконані за Актом №1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року, 10 095,31 грн. інфляційних втрат за період з лютого по листопад 2022 року та 1 077,21 грн. 3% річних за період з 07.02.2022 по 16.12.2022.

Предметом доказування по справі є обставини укладення договору, строк дії договору, строки виконання робіт, вартість робіт за договором, умови оплати робіт, наявність актів виконаних робіт, наявність прострочення оплати робіт.

Згідно частини 1 статті 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, між сторонами склались правовідносини підряду.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

З урахуванням умов договору (п.5.1.2 договору) строк оплати виконаних будівельних робіт є таким, що настав - 10.02.2022 (30 банківських днів з 28.12.2021).

На час прийняття рішення, доказів оплати заборгованості у повному обсязі сторонами до матеріалів справи не надано.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 41 872,29 грн. заборгованості за будівельні роботи виконані за Актом №1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року підлягають задоволенню у повному обсязі.

За змістом частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

З приводу здійснених позивачем розрахунків 3% річних та інфляційних втрат та суд зазначає наступне.

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку інфляційних втрат, зробленого позивачем, та встановлено, що вказаний розрахунок не містить помилки.

Отже, розрахунок інфляційних втрат, здійснений позивачем за з лютого по листопад 2022 року у сумі 10 095,31 грн., визнається судом обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам законодавства та фактичним обставинам справи.

Крім того, за прострочення виконання зобов`язань на підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 3% річних за період прострочення з 07.02.2022 по 16.12.2022 у сумі 1 077,21 грн. З приводу вказаних вимог суд зазначає наступне. Так, позивачем у розрахунку було невірно визначено початкову дату нарахування 3% річних.

Отже, враховуючи визначений судом період прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання з 11.02.2022 (30 банківських днів з 28.12.2021 - строк виконання зобов`язання щодо оплати настав 10.02.2022) по 16.12.2022, застосувавши межі періодів, що визначені позивачем у розрахунку, здійснивши власний розрахунок 3% річних, господарський суд встановив, що 3% річних становлять 1 063,44 грн.

Враховуючи викладене, вимоги позивача в частині стягнення 3% річних в сумі 1 063,44 грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1,2,3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У зв`язку з чим позовні вимоги підлягає задоволенню частково.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 2 480,36 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Фізичної особи-підприємця Лобач Сергія Сергійовича до Комунального підприємства "Новомосковський комсервіс" Новомосковської міської ради про стягнення 41 872,29 грн. заборгованості за виконані роботи, 10 095,31 грн. інфляційних втрат, 1 077,21 грн. 3% річних задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Новомосковський комсервіс" Новомосковської міської ради (51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, буд. 14, ідентифікаційний код 41166447) на користь Фізичної особи-підприємця Лобач Сергія Сергійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 41 872,29 грн. заборгованості за виконані роботи, 10 095,31 грн. інфляційних втрат, 1 063,44 грн. 3% річних та витрати по сплату судового збору у сумі 2 480,36 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Е.М. Бондарєв