ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2023 року м. Дніпро Справа № 904/1730/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач)

суддів: Антоніка С.Г., Іванова О.Г.

секретар судового засідання: Ковзиков В.Ю.

Представники сторін:

від Дніпропетровської обласної прокуратури: Романова-Утка К.С., посвідчення №069912 від 01.03.2023 р., прокурор відділу;

від Дніпровської міської ради: Дерило В.Г., витяг з ЄДР №б/н від 26.09.2022 р., представник;

інші учасники процесу не з`явились, про час та місце проведення судового засідання повідомлені судом належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2023 року про відмову у забезпеченні позову у справі № 904/1730/22

за позовом заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МКТ-Сервіс"

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2

про зобов`язання повернути земельну ділянку та скасування державної реєстрації прав.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "МКТ-Сервіс" з позовною заявою, в якій просив суд:

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "МКТ-Сервіс" повернути Дніпровській міській раді земельну ділянку площею 185 кв.м, розташовану по пр. Героїв, буд. 37в у м. Дніпрі, привівши її у придатний до використання стан, шляхом знесення розміщених на ній будівель і споруд;

- скасувати державну реєстрацію прав на багатофункціональну будівлю, розташовану по АДРЕСА_1 , загальною площею 175 кв.м, за Товариством з обмеженою відповідальністю "МКТ-Сервіс" від 14.05.2020 № 36518120, вчинену приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г., з одночасним припиненням речових прав Товариства з обмеженою відповідальністю "МКТ-Сервіс" на вказаний об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101).

Одночасно з позовною заявою Прокурором подано заяву про забезпечення позову, в якій він просив накласти арешт на нерухоме майно, що є предметом позову, а саме: на багатофункціональну будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 175 кв.м, відомості щодо якого внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 101; заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "МКТ-Сервіс" та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо багатофункціональної будівлі, розташованої за адресою: проспект Героїв, будинок 37 В у м. Дніпрі, загальною площею 175 кв.м, відомості щодо якого внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 101, у тому числі шляхом укладення договорів купівлі-продажу, дарування, міни, про задоволення вимог іпотекодержателя, передачі в оренду, поділу об`єкта тощо.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2022 року у справі №904/1730/22 відмовлено Заступнику керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 10.08.2022 апеляційну скаргу Дніпропетровської обласної прокуратури залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2022 про відмову у забезпеченні позову залишено без змін.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2022 перейдено до розгляду справи № 904/1730/22 за правилами загального позовного провадження; справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні.

03.02.2023 заступником керівника Дніпропетровської обласної прокуратури подано заяву про забезпечення позову, в якій він просив:

- накласти арешт на нерухоме майно, що є предметом позову, а саме: на багатофункціональну будівлю, розташовану за адресою: проспект Героїв, 37в у м. Дніпро, відомості щодо якого внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 101;

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "УРБАН РЕНТ ПЛЮС" () та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо багатофункціональної будівлі, розташованої за адресою: проспект Героїв, 37в у м. Дніпро, відомості щодо якого внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 101, у тому числі шляхом укладення договорів купівлі-продажу, дарування, міни, про задоволення вимог іпотекодержателя, передачі в оренду, поділу об`єкта тощо.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2023 року у справі №904/1730/22 відмовлено Заступнику керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач Заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2023 у справі № 904/1730/22 та забезпечити позов у спосіб, зазначений у заяві прокурора.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на неповне з`ясування обставин справи.

Зокрема, апелянт вважає, що ним надано достатні докази, які вказують на недобросовісність відповідача та вчинені ним дій на шкоду іншим особам, оскільки під час розгляду справи, ним здійснено відчуження спірного майна.

Враховуючи, що відповідач відчужив спірне майно на користь ТОВ «УРБАН РЕНТ ПЛЮС», наявні достатні підстави стверджувати, що у випадку невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно, що є предметом судового розгляду та заборони вчиняти реєстраційні дії щодо нього, виконання рішення, постановленого за позовом прокурора, буде унеможливлено.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2023 у справі №904/1730/22 та задоволення заяви заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури про забезпечення позову у зазначений ним спосіб.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.02.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Дніпропетровської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2023 року у справі № 904/1730/22. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 20.03.2023 року на 10:00 год. в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду за адресою: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал судових засідань №207.

В судовому засіданні представники позивача підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Представники Товариства з обмеженою відповідальністю "МКТ-Сервіс", третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 , третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, про час та місце проведення судового засідання повідомлені судом належним чином, правом надання відзиву на апеляційну скаргу не скористались, про надання строку для вчинення зазначеної дії повідомлявся шляхом направлення ухвали рекомендованою кореспонденцією.

Згідно статті 273 ГПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, у даному спорі з 27.02.2023 року.

З наведеного вбачається, що Господарським процесуальним кодексом України визначені строки, протягом яких має бути вирішений спір.

Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених ст. 42 ГПК України, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

20.03.2023 року в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач - Заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "МКТ-Сервіс" з позовною заявою про зобов`язання повернути Дніпровській міській раді земельну ділянку площею 185 кв.м, розташовану по пр. Героїв, буд. 37в у м. Дніпрі, привівши її у придатний до використання стан, шляхом знесення розміщених на ній будівель і споруд; скасувати державну реєстрацію прав на багатофункціональну будівлю, розташовану по пр. Героїв, буд. 37в у м. Дніпрі, загальною площею 175 кв.м, за Товариством з обмеженою відповідальністю "МКТ-Сервіс" від 14.05.2020 № 36518120, з одночасним припиненням речових прав Товариства з обмеженою відповідальністю "МКТ-Сервіс" на вказаний об`єкт нерухомого майна.

Звертаючись з заявою про забезпечення позову, позивач Заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради посилався на те, що під час розгляду справи у господарському суді Дніпропетровської області відповідач, діючи недобросовісно, здійснив відчуження спірного нерухомого майна, яке розташоване по проспекту Героїв, 37В у м. Дніпро на підставі договору купівлі-продажу № 2454 від 21.12.2022 на користь ТОВ «УРБАН РЕНТ ПЛЮС».

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, господарський суд першої інстанції виходив з того, що предмет і підстави позову стосуються відповідача ТОВ «МКТ-СЕРВІС», у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для накладення арешту на нерухоме майно, що належить на праві власності іншій особі - ТОВ «УРБАН РЕНТ ПЛЮС», а також для заборони останньому та будь-яким іншим особам вчиняти буд-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо цього майна.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право на ефективний засіб юридичного захисту, встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Відповідно до частин 1, 2 статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18).

Вжиття заходів забезпечення позову відповідно до статті 136 ГПК України є правом суду, а за наявності відповідних виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку підстав для забезпечення позову.

Згідно зі статтею 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 4 статті 137 ГПК України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У спорах з позовними вимогами немайнового характеру необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18).

При цьому в таких немайнових спорах суд досліджує, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Наведену правову позицію викладено, зокрема, у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами судового засідання, що відбулось 24.01.2023 у господарському суді Дніпропетровської області за участі представника відповідача ТОВ «МКТ-СЕРВІС» Лисенка О.Ю., ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/1730/22 залучено до участі в якості третіх осіб попередніх учасників правочинів щодо відчуження спірного майна та відкладено підготовче засідання у справі на 28.02.2023.

Проте, згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з`ясовано, що об`єкт нерухомого майна, який розташований за адресою: проспект Героїв, 37В у м. Дніпро на підставі договору купівлі-продажу № 2454 від 21.12.2022, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г., відчужено ТОВ «МКТ-СЕРВІС» та користь ТОВ «УРБАН РЕНТ ПЛЮС» (ЄДРПОУ - 43745165).

На користь ТОВ «УРБАН РЕНТ ПЛЮС» було відчужене й інше майно, що є предметом судового розгляду в інших справах за позовами прокуратури в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради із вимогами про повернення земельних ділянок, з приведенням їх у придатний до використання стан шляхом знесення розміщених на них будівель та споруд та скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у яких відповідачами виступали різні юридичні особи, які пов`язані спільними керівниками та засновниками, зокрема, директором ТОВ «УРБАН РЕНТ ПЛЮС» (ЄДРПОУ - 43735165) та ТОВ «Форвард-Естейт» (ЄДРПОУ - 43433141) є одна й та сама особа - Величкін О.В.

Поряд із цим, відповідачі у справах за позовами прокуратури (ТОВ «МКТ- СЕРВІС», ТОВ «Грейт Естейт», ТОВ «Форвард-Естейт») мають єдиного представника - адвоката Лисенка О.Ю.

На жодній із стадій судового розгляду справ учасниками судових засідань та сторонами не повідомлялось про вчинювані дії з продажу майна, що є предметом спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з ч. 2 ст. 42 ГПК України, учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи (пункт 2), подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази (пункт 4).

Частиною 3 ст. 13 ЦК України визначено, що не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Формулювання «зловживання правом» необхідно розуміти як суперечність, оскільки якщо особа користується власним правом, то його дія дозволена, а якщо вона не дозволена, то саме тому відбувається вихід за межі свого права та дію без права. Сутність зловживання правом полягає у вчиненні уповноваженою особою дій, які складають зміст відповідного суб`єктивного цивільного права, недобросовісно, в тому числі всупереч меті такого права.

Учасники цивільних відносин при здійсненні своїх прав зобов`язані діяти добросовісно, утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб; не допускаються дії, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Проте, у даному спорі, колегія суддів погоджується з доводами прокурора про те, що відповідач діяв недобросовісно, допустив «зловживання правом», оскільки, будучи обізнаним про існування спору, з метою створення перешкод у належному захисті інтересів держави, відчужив майно, яке є предметом спору іншій особі.

Означені дії відповідача, спрямовані на відчуження нерухомого майна третім особам, які є пов`язані з ним спільними засновниками, призведуть до того, що захист інтересів позивача не буде ефективним, а поновлення його порушених прав стане неможливим.

Недобросовісна поведінка відповідача простежується та підтверджується відомостями з аналогічних справ: 904/1730/22, 904/1735/22, 904/1736/22, 904/1742/22, 904/1734/22, 904/1743/22, 904/1732/22, 904/1741/22, 904/1729/22, 903/1731/22, 904/2880/22, 904/2878/22, за якими в один день, 21.12.2022 на користь ТОВ «УРБАН РЕНТ ПЛЮС» (ЄДРПОУ - 43735165), відповідачем та іншими юридичними особами, які пов`язані спільними керівниками та засновниками, було відчужено спірне нерухоме майно.

Означена поведінка надає цілком обґрунтовані припущення про можливість подальших протиправних дій, спрямованих на відчуження майна та унеможливлення виконання рішення в даній справі.

Колегія суддів вважає, що обрані прокурором заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно, що є предметом позову, а саме: на багатофункціональну будівлю, розташовану за адресою: проспект Героїв, 37в у м. Дніпро, відомості щодо якого внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 101 та заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "УРБАН РЕНТ ПЛЮС" () та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо багатофункціональної будівлі, розташованої за адресою: проспект Героїв, 37в у м. Дніпро, до вирішення судом спору по суті, з урахуванням попередньої поведінки відповідача, його пов`язаність з новим набувачем майна, жодним чином не обмежить права та законні інтереси третьої особи, адже такі заходи мають тимчасовий характер та не позбавляють останнього його конституційних прав на підприємницьку діяльність, отримання доходів, а також не перешкоджають займатись господарською діяльністю як такою взагалі, у той час, як їх вжиття забезпечить збереження балансу інтересів сторін та узгоджується із критеріями розумності, обґрунтованості та адекватності.

При цьому, висновки суду першої інстанції про необґрунтованість заяви прокурора, оскільки предмет і підстави позову стосуються ТОВ «МКТ-Сервіс», а власником спірного майна є ТОВ « УРБАН РЕНТ ПЛЮС», є безпідставними, оскільки заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання, передбачені ст. 137 ГПК України, а ТОВ «УРБАН РЕНТ ПЛЮС» став власником майна, яке є предметом спору, і яке внаслідок недобросовісних дій, відчужив відповідач.

Крім того, колегія суддів вважає, що вжиття заходів забезпечення позову не порушить права ТОВ «УРБАН РЕНТ ПЛЮС», оскільки розгляд справи у суді першої інстанції продовжується, і суд не позбавлений процесуальної можливості залучити дану юридичну особу до участі у справі з метою дотримання її прав та інтересів.

Означене свідчить про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Таким чином, оскільки, господарський суд Дніпропетровської області неправильно застосував норми процесуального права, дав неналежну правову оцінку доказам, не з`ясував всі обставини справи, необхідні для правильного вирішення спору, апеляційна скарга заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури підлягає задоволенню, ухвала господарського суду першої інстанції скасуванню з задоволенням заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.136,137, 275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури - задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2023 року про відмову у забезпеченні позову у справі № 904/1730/22 - скасувати.

Заяву заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури від 03.02.2023 року про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

Забезпечити позов заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що є предметом позову, а саме: на багатофункціональну будівлю, розташовану за адресою: проспект Героїв, 37в у м. Дніпро, відомості щодо якого внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 101; заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю « УРБАН РЕНТ ПЛЮС» ( ) та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав ( державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо багатофункціональної будівлі, розташованої за адресою : проспект Героїв,37в у м. Дніпро, відомості щодо якого внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 101, у тому числі шляхом укладення договорів купувлі-продажу, дарування, міни, про задоволення вимог іпотекодержателя, передачі в оренду, поділу об`єкта тощо.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених ч.3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 27.03.2023року.

Головуючий суддя О.В. Березкіна

Суддя О.Г.Іванов

Суддя С.Г. Антонік