РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.03.2023Справа № 910/14225/22
за позовом Національної поліції України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МІК"

про стягнення 26 071,75 грн

Суддя Зеленіна Н.І.

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Національна поліція України звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "МІК" про стягнення 26 071,75 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором №229НП про закупівлю форменого одягу (куртка-ідентифікатор) (код згідно з ЄЗС ДК 021:2015-18110000-3) від 01.09.2021 в частині дотримання строків поставки продукції, у зв`язку із чим позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню.

Ухвалою Господарського суд міста Києва від 26.12.2022 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Як вбачається з матеріалів справи поштові відправлення з ухвалою про відкриття провадження у справі були вручені сторонам у справі.

Відповідач не подав до суду відзив на позов, тобто не скористався наданим йому процесуальним правом, передбаченим статтею 178 ГПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.09.2021 між Національною поліцією України (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "МІК" (постачальник) було укладено договір №229НП про закупівлю форменого одягу (куртка-ідентифікатор) (код згідно з ЄЗС ДК 021:2015-18110000-3), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити покупцю куртки-ідентифікатори (код згідно з ЄЗС ДК 021:2015-18110000-3) (товари), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити вказаний товар в порядку та на умовах визначених цим договором.

Відповідно до п. 1.2 договору, загальна кількість товару, що підлягає поставці та ціна договору визначається у специфікації товару (додаток №1 до договору) і ростовці товару (додаток №2 до договору).

У відповідності до п. 3.1 договору, ціна договору становить 5 050 279,20 грн, у т.ч. ПДВ 841 713,20 грн.

Згідно п. 5.1 договору, постачальник зобов`язується здійснити поставку товару протягом 60 календарних днів включно з дати набрання чинності цього договору, за адресою покупця у місті Києві. У разі, якщо останній день поставки припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем поставки вважається перший за ним робочий.

Відповідно до п. 5.2 договору, датою поставки товару вважається дата підписання уповноваженими представниками сторін накладної.

Пунктом 9.2 договору передбачено, що за порушення строків виконання зобов`язання з постачальника стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товару, з якого допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості. При цьому, день поставки товару поставленого постачальником з порушенням строку передбаченого п. 5.1 договору, вважається днем прострочення, за який постачальнику нараховуються штрафні санкції згідно умов цього договору.

Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін, реєстрації у покупця та діє до 31.12.2021, але в будь-якому випадку - до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором.

На виконання умов договору, відповідач поставив, а позивач прийняв товар на загальну суму 3 724 536 грн, що підтверджується накладною №РН-11/08/06 від 08.11.2021.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем допущено неналежне виконання зобов`язань за договором в частині своєчасної поставки товару, внаслідок чого позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню у відповідності до п. 9.2 договору.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 663 ЦК України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 5.1 договору, постачальник зобов`язується здійснити поставку товару протягом 60 календарних днів включно з дати набрання чинності цього договору.

Тобто, відповідач за умовами договору мав поставити продукцію у строк - не пізніше 01.11.2021 (оскільки 30.10.2021 припадає на вихідний день).

Як вбачається із матеріалів справи, 08.11.2021 відповідач поставив позивачу товар загальною вартістю 3 724 536,00 грн, що підтверджується накладною №РН-11/08/06 від 08.11.2021, яка підписана представниками сторін.

Таким чином, фактично поставка продукції відбулася 08.11.2021.

Відтак, як встановлено судом, відповідач неналежно виконав взяті на себе договірні зобов`язання щодо поставки товару вчасно.

Відповідальність відповідача за порушення строків виконання зобов`язання передбачена п. 9.2 договору, а саме стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товару, з якого допущено прострочення виконання за кожний день прострочення

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У відповідності до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно наданого позивачем розрахунку суми заборгованості, позивач заявляє до стягнення пеню за період з 02.11.2021 по 08.11.2021 (7 днів) у розмірі 26 071,75 грн.

Разом з тим, суд вважає безпідставними вимоги позивача про стягнення пені за період, який включає день фактичної поставки, оскільки день фактичної поставки товару не включається до періоду часу, за який може здійснюватися стягнення пені.

За перерахунком суду, обґрунтований розмір пені за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 02.11.2021 по 06.11.2021 (6 днів) складає 22 347,21 грн.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення суму пені.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 78, 79 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи, що відповідачем допущено порушення умов договору, доказів порушення таких строків не з вини відповідача матеріали справи не містять, перевіривши розрахунок заявленої до стягнення суми пені, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з урахуванням вищевикладеного.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволений вимог.

Керуючись ст. 86, 129, 233, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Національної поліції України - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МІК" (69006, м. Запоріжжя, вул. Північне Шосе, буд. 69-А, код ЄДРПОУ - 30105738) на користь Національної поліції України (01601, м. Київ, вул. Богомольця, 10, код ЄДРПОУ - 40108578) 22 347 (двадцять дві тисячі триста сорок сім) грн 21 коп. - пені та 2 126 (дві тисячі сто двадцять шість) грн 57 коп. - витрат по сплаті судового збору.

3. У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня підписання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.І. Зеленіна