СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

28 березня 2023 року м. Харків Справа № 922/1768/22

Східний апеляційний господарський суд у складі судді-доповідача Сгара Е.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергорезерв», м.Харків (вх 576Х/1)

на рішення Господарського суду Харківської області від 17.02.2023 (повний текст складено 01.03.2023) у справі №922/1768/22 (суддя Новікова Н.А.)

за позовом Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м.Одеса

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергорезерв», м.Харків

про стягнення штрафу в розмірі 272 000,00 гривень та пені в розмірі 272 000,00 гривень

ВСТАНОВИВ:

Південне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергорезерв» про стягнення штрафу у сумі 272 000,00 гривень та пені у сумі 272 000,00 гривень.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 17.02.2023 у справі №922/1768/22:

- позов задоволено повністю;

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергорезерв» на користь Державного бюджету України (код бюджетної класифікації 21081100, символ банку 106, «Адміністративні штрафи та інші санкції») штраф в розмірі 272 000, 00 грн. та пеню в розмірі 272 000,00 грн.;

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергорезерв» на користь Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України витрати зі сплати судового збору в розмірі 8 160,00 грн.

Не погодившись із вищевказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергорезерв» звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 17.02.2023 у справі №922/1768/22 та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначена апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV ГПК України та підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно з ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зокрема, пп. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору встановлюється у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Отже, сплаті до апеляційної інстанції підлягає судовий збір у розмірі 12 240,00 грн. (8160,00 грн. х 150% = 12 240,00 грн.).

Однак, до апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергорезерв» не додано жодних доказів сплати судового збору.

Разом з тим, скаржником до апеляційної скарги було додано клопотання про відстрочення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги до винесення судового рішення.

В обґрунтування зазначеного клопотання апелянт зазначає, що на теперішній час на підприємстві відповідача існує скрутний фінансовий стан, який пов`язаний із введенням на території України воєнного стану та тимчасовим припиненням ведення господарської діяльності.

Розглянувши зазначене клопотання, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1)розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2)позивачами є:

а) військовослужбовці;

б)батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г)члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ)особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3)предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Тобто, ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено вичерпний перелік умов, за наявності яких суд може відстрочити сплату судового збору.

Судова колегія апеляційного господарського суду зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергорезерв» не відноситься до категорії осіб, визначених у статті 8 Закону України «Про судовий збір», а предметом позову не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. За таких обставин, скаржник в розумінні статті 8 Закону України «Про судовий збір» не має права на відстрочення сплати судового збору з підстав, визначених ним у відповідному клопотанні.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява №24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (п. 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення названого Суду від 28.05.1985 року у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (п. 57).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (п. 60).

З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги, що відстрочення або звільнення від сплати судового збору є правом господарського суду, яким суд користується за наявності виключних обставин та яких у даному випадку апелянтом не доведено, а також зважаючи на те, що скаржник не відноситься до категорії осіб, яким відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про судовий збір» може бути надано право на відстрочення сплати судового збору, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергорезерв» про відстрочення сплати судового збору.

Викладені вище обставини відповідно до ч. 2 ст. 260 ГПК України є підставою для застосування наслідків, передбачених ст. 174 ГПК України, а саме - залишення апеляційної скарги без руху з метою усунення скаржником протягом 10 днів з моменту отримання цієї ухвали недоліків.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 258, 260, ГПК України, Східний апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергорезерв» на рішення Господарського суду Харківської області від 17.02.2023 у справі №922/1768/22 залишити без руху.

2.Встановити апелянту строк впродовж 10 днів з моменту отримання цієї ухвали на усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків, а саме надати Східному апеляційному господарському суду докази сплати судового збору у розмірі 12 240,00 грн.

3.Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Енергорезерв», якщо апелянт не усуне недоліки апеляційної скарги у строк встановлений судом, вона вважається неподаною та повертається апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач Е.В. Сгара