УХВАЛА

24 березня 2023 року

м. Київ

cправа № 910/12774/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Вронська Г.О., Губенко Н.М.,

розглянувши касаційну скаргу Приватного підприємства "Автоентерпрайз"

на рішення Господарського суду міста Києва

(суддя Головіна К.І.)

від 23.06.2022

та постанову Північного апеляційного господарського суду

(головуючий - Михальська Ю.Б., судді - Скрипка І.М., Тищенко А.І.)

від 13.12.2022

у справі за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Іоніті"

до Приватного підприємства "Автоентерпрайз"

про стягнення 127 050,00 грн,

та за зустрічним позовом Приватного підприємства "Автоентерпрайз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Іоніті"

про визнання недійсним договору,

ВСТАНОВИВ:

1. У серпні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Іоніті" (далі - Товариство) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства "Автоентерпрайз" (далі - Підприємство) про стягнення 127 050,00 грн штрафу.

2. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Підприємством зобов`язань за Договором про надання послуг з розміщення обладнання від 12.07.2019 (далі - Договір), а саме зобов`язання щодо забезпечення підключення обладнання, визначеного в Акті приймання-передачі від 12.07.2019, до електричної мережі, що, як наслідок, позбавило Товариства можливості використати таке обладнання у господарській діяльності, внаслідок чого виникли передбачені пунктом 5.4. Договору підстави для стягнення з відповідача штрафу за період з 11.09.2020 по 26.11.2020 в сумі 127 050,00 грн.

3. Також Підприємство звернулось до Господарського суду міста Києва із зустрічним позовом (із урахуванням уточнення зустрічного позову від 13.10.2021) до Товариства про визнання недійсним Договору.

4. Зустрічний позов обґрунтований тим, що Договір, дублікат якого надано суду, укладено зі сторони Підприємства Пальшиним Ю.І., який є фактично власником та засновником Товариства, тому такий Договір підлягає визнанню недійсним відповідно до частини першої статті 232 ЦК України (правочин, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості), частини другої статті 235 цього Кодексу (правочин був вчинений для приховання іншого правочину, який сторони насправді вчинили), частин першої та другої статті 234 ЦК України (фіктивний правочин).

5. Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.06.2022, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2022, первісний позов задоволено. Стягнуто з Підприємства на користь Товариства штраф у сумі 127 050, 00 грн та судовий збір у сумі 2 270, 00 грн. У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

6. Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що факт порушення Підприємством умов Договору встановлений судом у справі № 910/13873/20 має преюдиціальне значення і не потребує повторного доказування у цій справі згідно з частиною четвертою статті 75 ГПК України. Оскільки, порушення Договору, встановлене у справі № 910/13873/20, Підприємством у подальшому не було усунуте та на час розгляду справи, яка переглядається, використання позивачем обладнання після його відключення (22.05.2020) не відновлено, первісні позовні вимоги Товариства про сплату штрафу за період з 11.09.2020 по 26.11.2020, є правомірними; розрахунок здійснений відповідно до формули, наведеної у п. 5.4 Договору, тому підлягають задоволенню у заявленій сумі.

Щодо зустрічної позовної вимоги суд встановив, що представник Пальшин Ю.І. мав право укладати Договір від імені Підприємства на підставі довіреності, виданої 05.07.2019 директором цього Підприємства Ніконовим Д. А. Сторони уклали Договір з урахуванням вимог чинного законодавства та вчинили дії, направлені на реальне виконання цієї угоди, тому доводи Підприємства про укладення удаваного або фіктивного договору, чи договору за зловмисною домовленістю, без наміру створення правових наслідків, для досягнення сторонами якоїсь особистої користі, є недоведеними та безпідставними.

7. 03.02.2023 Підприємство звернулося з касаційною скаргою, в якій просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

8. Верховний Суд ухвалою від 17.02.2023 касаційну скаргу залишив без руху із наданням скаржникові строку на приведення касаційної скарги у відповідність до вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України.

9. 07.03.2023 до Верховного Суду надійшла нова редакція касаційної скарги, в якій скаржник визначає підставами касаційного оскарження пункти 1, 3, 4 частини другої статті 287 ГПК України.

10. Обґрунтовуючи наявність підстави касаційного оскарження згідно з пунктом 1 частини другої цієї статті, скаржник зазначає, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми, зокрема:

- частини першої статті 238 ЦК України, оскільки дійшли помилкового висновку щодо наявності у ОСОБА_1 повноважень на укладення оспорюваного договору, та не врахували висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 13.09.2022 у справі № 911/731/18, від 22.02.2022 у справі № 18/257, від 04.12.2018 у справі № 31/160(29/170(6/77-5/100), від 10.02.2021 у справі № 6/1-1, від 24.05.2022 у справі № 910/19998/20, щодо застосування принципу приватного права ''nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet", який означає, що "ніхто не може передати більше прав, ніж має сам". Скаржник зазначає, що Підприємство не мало права на укладення оспорюваного договору, і не могло нікому передати повноваження, яких воно не мало саме, в тому числі за довіреністю;

- частини першої статті 232 та частини третьої статті 238 ЦК України, оскільки укладення ОСОБА_1 від імені Підприємства оспорюваного договору було всупереч інтересам довірителя, в інтересах Товариства та у своїх власних інтересах. Суди не врахували висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 06.07.2022 у справі № 909/276/21 та від 01.12.2021 у справі № 908/3467/19, від 05.07.2022 у справі № 911/3448/20 з цього питання; від 22.10.2019 у справі № 923/876/16 (провадження № 12-88гс19) щодо необхідності дослідження питання добросовісності представника; від 31.05.2022 у справі № 638/20248/19, від 29.08.2018 у справі № 522/15095/15-ц щодо наявності умислу в діях представника; від 30.06.2020 у справі № 638/18231/15-ц, від 21.02.2020 у справі № 182/3593/17 (провадження № 61-14937св19), щодо презумпції спільності інтересів подружжя;

- статті 241 ЦК України, оскільки суди дійшли помилкового висновку щодо схвалення правочину, та не врахували висновки, викладені у постанові Верховного Суду України від 13.09.2017 у справі № 910/28080/14, постановах Верховного Суду від 31.07.2019 у справі № 910/2030/18, від 14.08.2018 у справі № 910/15151/17, що схвалення правочину має відбуватися особою, яку представляють, а не особою, яка є представником. Підписання ОСОБА_1 акту приймання передачі обладнання не може бути доказом схвалення Підприємством оспорюваного правочину, при цьому, директором цього Підприємства або іншою уповноваженою особою дій, які могли б свідчити про схвалення правочину, не вчинялися;

- статей 231 ГК України, 549 ЦК України, оскільки суди дійшли помилкового висновку, що неустойка, визначена у п. 5.4 Договору, і яка обчислюється за кожен день невиконання зобов`язання, є штрафом, а не пенею, та помилково стягнули пеню, яка обчислена не в процентному співвідношенні до суми невиконаного майнового зобов`язання, а в твердій грошовій сумі за кожний день прострочення, та не врахували висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 06.04.2021 у справі № 910/821/20, від 08.02.2022 у справі № 903/261/21;

- частини шостої статті 232 ГК України, оскільки суди визнали законним стягнення неустойки за 189 днів, та не врахували висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 20.08.2021 у справі № 910/13575/20, від 20.08.2020 у справі № 902/959/19, щодо обмеження неустойки 6 місяцями та порядку обчислення цього строку;

- пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України, оскільки не врахували висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 08.12.2021 у справі № 910/5953/17, від 28.09.2022 у справі № 916/2302/21, від 13.01.2020 у справі № 902/855/18, Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, щодо стандарту поведінки розумного і добросовісного підприємця.

11. Підприємство підставою касаційного оскарження визначає пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України, зазначає, що суди неправильно застосували норми частини другої статті 16 ЦК України та частини шостої статті 91 ГПК України, оскільки не надали оцінки обставинам і безпідставно визнали дублікат оспорюваного договору належним доказом існування правовідносин між сторонами. Скаржник зазначає, що потребують правового висновку Верховного Суду питання застосування зазначених норм права щодо:

1) чи може вважатись оригіналом господарського договору його дублікат, якщо договір не був посвідчений нотаріально, одна із сторін заперечує наявність такого договору, і матеріалами справи не підтверджується ані відповідність цього дублікату оригіналу, ані існування договору взагалі;

2) на кого має покладатись обов`язок доведення існування оригіналу договору, відповідність змісту дублікату договору його оригіналу, та виготовлення цього дублікату в межах дії довіреності, виданої представнику, якщо контрагент за договором не звертався до іншої сторони за виготовленням копії втраченого договору, а звернувся до представника, строк повноважень якого обмежений строком виданої довіреності;

3) чи підлягає визнанню недійсним дублікат договору, якщо оригінал договору відсутній і одна із сторін заперечує факт існування договору, однак при цьому дублікат вже спричинив для однієї зі сторін несприятливі наслідки; або порушене право сторони підлягає захисту в інший спосіб.

12. Також підставою касаційного оскарження скаржник визначає пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України, оскільки суди порушили норми:

- частини другої статті 50, статті 267 ГПК України, прийняли рішення про права, інтереси та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, а саме ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про залучення його до участі у справі як третьої особи без самостійних вимог на предмет спору (пункт 8 частини першої статті 310 цього Кодексу). В судових рішеннях суди дійшли висновку про наявність у ОСОБА_1 достатніх повноважень на укладення оспорюваного договору та підписання акту приймання-передачі обладнання, встановили відсутність у нього зловмисного умислу, тощо, зробили висновки про права та обов`язки цієї особи, не залучивши до участі у справі. Посилається на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 15.06.2021 у справі № 904/5726/19, від 26.10.2022 у справі № 463/3226/16-ц, від 25.06.2019 у справі № 910/17792/17, від 20.08.2019 у справі №с 910/13209/18 щодо зазначеного питання;

- статті 75 ГПК України, не дослідили зібрані у справі докази (щодо сплати Підприємством, за період, за який стягнуто штрафні санкції, ТОВ "Бета-Рент" рахунки за спожиту зарядними станціями електричну енергію; перебування зарядних станцій безперервно у білінгу та використання їх третіми особами для зарядки електромобілів), оскільки помилково дійшли висновку щодо наявності преюдиційних обставин у справі № 910/13873/20, з огляду на те, що в ній міститься оцінка доказів за стандартом "вірогідності доказів". Скаржник посилається на висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 02.02.2022 у справі № 909/671/20, від 07.06.2022 у справі № 910/5814/17, від 17.02.2022 у справі № 9901/88/21, від 15.02.2022 у справі № 922/2250/20, щодо права сторони на спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні, в тому числі преюдиційних, та обов`язок суду самостійно оцінювати обставини (факти), які є предметом судового розгляду в конкретній справі (пункт 1 частини третьої статті 310 ГПК України).

13. Відповідно до частини третьої статті 174 ГПК України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

14. З огляду на зміст касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, ураховуючи її відповідність вимогам параграфу 1 глави 2 Розділу IV ГПК України, Верховний Суд дійшов висновку, що підстави для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні, тому відкриває касаційне провадження у справі з підстав, передбачених пунктами 1, 3 та 4 частини другої статті 287 ГПК України.

15. Також скаржник заявив клопотання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень до закінчення їх перегляду в касаційному порядку. В обґрунтування зазначає, що внаслідок ракетних обстрілів міста Харкова були знищені виробничі цехи та адміністративні приміщення Підприємства, внаслідок чого зупинено його роботу. На даний час Підприємство перебуває у скрутному матеріальному становищі.

16. Суд касаційної інстанції розглянув клопотання та дійшов висновку, що підстави для його задоволення відсутні з таких мотивів.

17. Частиною першою статті 332 ГПК України визначено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

18. Відповідно до абзацу 2 частини четвертої статті 294 ГПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення суду або зупинення його дії, якщо зупинити його виконання неможливо.

19. Законом не визначений перелік підстав, за наявності яких суд має право зупинити виконання оскарженого рішення суду або його дію. Свобода суддівського розсуду не є необмеженою, оскільки такі дії суд вчиняє після набрання рішенням законної сили, а однією з основних засад судочинства в Україні є обов`язковість судового рішення (пункт 9 частини першої статті 129 Конституції України). Тому зупинення виконання (дії) рішення суду допускається лише у виняткових випадках.

20. Заявник має обґрунтувати та довести, що не зупинення дії рішення або його виконання може мати незворотні наслідки.

21. Проста незгода з мотивами ухваленого рішення не є достатньою підставою для зупинення його виконання (дії), оскільки правильність застосування норм права суд касаційної інстанції перевіряє, переглядаючи судові рішення по суті, а не на стадії відкриття касаційного провадження. Крім того вчинення виконавчих дій не є безумовною підставою, з якою закон пов`язує необхідність зупинення виконання (дії) судового рішення.

22. Відповідно до сформованої судової практики суд при вирішенні питання про зупинення виконання (дії) рішення враховує такі обставини: ймовірності утруднення повторного розгляду справи або неможливість здійснення повороту виконання рішення внаслідок можливого скасування судового рішення, необхідність забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки, негайне виконання може завдати значної шкоди (призвести до знищення майна, втрати репутації) або призвести до інших негативних наслідків, які не можна буде виправити. Таке питання вирішується за заявою учасника справи або за ініціативою суду з урахуванням конкретних обставин справи.

23. Зважаючи на те, що скаржник не навів обґрунтування та не надав доказів того, що відмова у задоволенні клопотання призведе до неможливості здійснення повороту виконання рішення суду, Верховний Суд відмовляє у задоволенні клопотання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень.

Керуючись нормами статей 234, 288, 290, 294, частини 4 статті 197, пунктами 1, 3, 4 частини другої статті 287, частини третьої статті 301 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Відкрити касаційне провадження у справі № 910/12774/21 за касаційною скаргою Приватного підприємства "Автоентерпрайз" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.06.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2022.

2. Призначити до розгляду касаційну скаргу Приватного підприємства "Автоентерпрайз" у справі № 910/12774/21 на 09 травня 2023 року о 10:40 год у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, в залі судових засідань № 2 (кабінет № 209).

3. Відмовити Приватному підприємству "Автоентерпрайз" у задоволенні клопотання про зупинення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 23.06.2022 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2022 у справі № 910/12774/21.

4. Явка учасників справи в судове засідання не є обов`язковою.

5. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю "Іоніті" строк для подання відзиву на касаційну скаргу з доказами надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи до 18 квітня 2023 року.

6. Роз`яснити учасникам справи, що вони мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, в тому числі поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та електронного підпису згідно з вимогами Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

7. Роз`яснити представникам учасників справи - адвокатам Надточиєвій А.П., Гудимі В.С., Гордієнко Н.П., Шевчук О.М. обов`язок зареєструвати офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі відповідно до частини шостої статті 6 ГПК України.

8. Витребувати з Господарського суду міста Києва або Північного апеляційного господарського суду матеріали справи № 910/12774/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий І. Кондратова

Судді Г. Вронська

Н. Губенко

До уваги учасників судового процесу!

Суди продовжують працювати. Проте в умовах воєнного стану проведення відкритих судових засідань має певні особливості щодо належного повідомлення учасників процесу про час та місце судових засідань, явки до суду та забезпечення безпеки відвідувачів. Неявка сторін з невідомих причин може завадити своєчасному розгляду справи навіть за умови явки представників інших сторін.

Просимо дотримуватися процесуальних норм, виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу:

- максимально реалізувати право на участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, передбачене статтею 197 Господарського процесуального кодексу України;

- за відсутності нагальної потреби в участі в судовому засіданні в приміщенні Касаційного господарського суду подати клопотання про розгляд справи без участі учасників справи, а за наявності такої потреби - повідомити про це суд.

Про свій вибір просимо завчасно повідомити суд поштою чи в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису на електронну адресу суду () або використати для цього підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд".

Звертаємо увагу на особливості розгляду справи в особливий період (на період дії правового режиму воєнного стану) та порядок дій учасників судового процесу під час сигналу "Повітряна тривога":

- після надходження сигналу "Повітряна тривога" розгляд справ, призначених до розгляду у відкритому судовому засіданні, не здійснюється. У судовому засіданні буде оголошуватися перерва;

- розгляд справ відбудеться через 30 хвилин після відбою тривоги у порядку черговості відповідно до переліку справ, призначених до розгляду у відкритому судовому засіданні. У разі, якщо повітряна тривога триватиме після 15:00 год, судові справи будуть зняті з розгляду. Про дату, час і місце наступного судового засідання учасники справи будуть повідомлені ухвалою;

- найближча до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (вул. О. Копиленка, 6) захисна споруда, визначена Київською міською державною адміністрацією, для укриття населення під час сигналу "Повітряна тривога", розташована на: вул. Лейпцизька,2 (2-ий під`їзд). Захисними спорудами визначено також станції метро "Печерська" та "Арсенальна";

- до повідомлення про закінчення повітряної тривоги заборонено пропуск учасників судового процесу на територію Верховного Суду;

- якщо за об`єктивних обставин учасник справи не може прибути в судове засідання після відбою тривоги, рекомендовано подати клопотання про відкладення судового засідання з наведенням поважних причин або про проведення відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Касаційний господарський суд