ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23" березня 2023 р. Cправа № 902/919/22

Господарський суд Вінницької області у складі:

головуючий суддя Міліціанов Р.В.,

при секретарі Московчук Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону, вул. Армійська, 18, м. Одеса, 65058, в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Повітрофлотський проспект, 6, м. Київ-168, 03168, код - 00034022

до: Державного підприємства "45 експериментальний механічний завод", вул. Стрілецька, 57, м. Вінниця, 21100, код - 08341806

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Дочірнього підприємства "АВТОМОТОРС", вул. Господарська, 1, с. Святопетрівське, Києво-Святошинський район, Київська область, 08141

про стягнення 1 498 290,40 грн

за участю представників:

прокурора: Запорожець Христина Юріївна

позивача: Москаленко Андрій Олександрович

відповідача: Могир Олена Юріївна

третьої особи: Зорін Олексій В`ячеславович

В С Т А Н О В И В :

28.09.2022 року до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява (№ 5-4-3398вих.-22 від 22.09.2022 року) Керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до Державного підприємства "45 експериментальний механічний завод" про стягнення 1 498 290,40 грн штрафних санкцій за Договором № 370/3/5/2/1/8 від 25.08.2021 року про закупівлю послуг з ремонту і технічного обслуговування транспортних засобів військового призначення (50630000-0), а саме: регламентований ремонт майстерні технічного обслуговування МТО-80 та її модифікації з доведенням до виду МТО-80Д.

Ухвалою суду від 03.10.2022 року відкрито провадження у справі № 902/919/22 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 03.11.2022 року.

26.10.2022 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву № 849 від 21.10.2022 року.

Ухвалою суду від 31.10.2022 року забезпечено участь прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

01.11.2022 року на електронну адресу суду від Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону надійшла відповідь на відзив (вх.канц. № 01-34/9228/22 від 01.11.2022 року).

02.11.2022 року до суду від представника відповідача надійшов лист № 887 від 02.11.2022 року.

У судовому засіданні 03.11.2022 року судом постановлено ухвали про залучення Дочірнього підприємства "АВТОМОТОРС" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача та про відкладення підготовчого засідання у справі № 902/919/22 на 24.11.2022 року о 10:30 год.

14.11.2022 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив № 703 від 09.11.2022 року.

Судове засідання 24.11.2022 року не відбулось, у зв`язку з відсутністю електропостачання в приміщенні суду, що підтверджується Актом про знеструмлення, складеного відповідальними працівниками Господарського суду Вінницької області.

Ухвалою суду від 28.11.2022 року відкладено підготовче судове засідання у справі № 902/919/22 на 08.12.2022 року об 11:00 год.

У судовому засіданні 08.12.2022 року судом постановлено ухвали про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та про відкладення підготовчого засідання у справі № 902/919/22 на 19.01.2023 року.

Ухвалою суду від 16.12.2022 року повідомлено учасників справи про дату наступного судового засідання.

29.12.2022 року до суду від Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону на виконання вимог ухвали суду надійшов лист (вх.канц. 3 01-34/11228/22 від 29.12.2022 року).

Ухвалою суду від 18.01.2023 року забезпечено участь представника Дочірнього підприємства "АВТОМОТОРС" в судовому засіданні в режимі відоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

19.01.2023 року до суду від представника третьої особи надійшли письмові пояснення щодо заявлених позовних вимог (вих. № LD-02/01-23 від 16.01.2023 року).

Судове засідання 19.01.2023 року не відбулось, в зв`язку з оголошенням сигналу "Повітряна тривога".

Ухвалою суду від 23.01.2023 року повідомлено, що підготовче судове засідання відбудеться 01.02.2023 року.

01.02.2023 року на електронну адресу суду від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив № 8 від 04.01.2023 року.

В судовому засіданні 01.02.2023 року оголошено перерву до 07.02.2023 року, про що постановлено протокольну ухвалу.

07.02.2023 року на електронну адресу суду від Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону надійшли письмові пояснення (вх.канц. № 01-34/1153/23 від 07.02.2023 року).

У судовому засідання 07.02.2023 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи № 902/919/22 для судового розгляду по суті на 02.03.2023 року, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 13.02.2023 року повідомлено учасників справи про дату наступного судового засідання.

У судовому засіданні 02.03.2023 року судом постановлено ухвалу про відкладення розгляду справи на підставі ч. 2 ст. 202, ч. 1 ст. 216 ГПК України до 23.03.2023 року.

22.03.2023 року на електронну адресу суду від представника відповідача надійшов лист № 297 від 22.03.2023 року про долучення до матеріалів справи доказів.

23.03.2023 року на електронну адресу суду від позивача надійшов лист № 478 від 22.03.2023 року про долучення до матеріалів справи доказів.

Окрім того, 23.03.2023 року засобами електронного зв`язку від Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону надійшло ряд документів.

У судовому засіданні 23.03.2023 року прийняли участь прокурор, представники позивача, відповідача та третьої особи.

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази судом встановлено наступне.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на порушення вимог законодавства України під час виконання договору про закупівлю послуг за державні кошти.

25.08.2021 року Міністерством оборони України (Замовник) та Державним підприємством "45 експериментальний механічний завод" (Виконавець) укладено Договір №370/3/5/2/1/8 про закупівлю послуг з ремонту і технічного обслуговування транспортних засобів військового призначення (50630000-0), а саме: регламентований ремонт майстерні технічного обслуговування МТО-80 та її модифікацій з доведенням до виду МТО-80Д.

28.09.2021 року на рахунок відповідача перераховано аванс у сумі 5 868 784,03 грн.

28.12.2021 року Центральним управлінням забезпечення наземними системами озброєння Командування Сил Логістики Збройних Сил України від відповідача отримано лист (вих. №1050 від 24.12.2021 року) щодо затримки постачання силових агрегатів та неможливості виконання вказаного договору у встановлений строк.

За твердженнями прокурора, відповідачем було порушено строки виконання Договору №370/3/5/2/1/8 від 25.08.2021 року в частині строків надання послуг до 15.11.2021 року та звітних документів до 30.11.2021 року, а також зобов`язань щодо повернення попередньої оплати у сумі 5 868 784,03 грн, відповідно до п.п. 4.5, 7.2 Договору вказане є підставою для застосування штрафних санкцій.

Загальний розмір нарахованих штрафних санкцій за Договором №370/3/5/2/1/8 від складає 1 498 290,40 грн.

Враховуючи викладене, Керівник Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України звернувся з позовом до суду про стягнення з Державного підприємства "45 експериментальний механічний завод" 728 272,76 пені, 517 740,34 грн штрафу та 252 277,30 грн штрафних санкцій за порушення терміну погашення попередньої оплати за Договором № 370/3/5/2/1/8 від 25.08.2021 року про закупівлю послуг з ремонту і технічного обслуговування транспортних засобів військового призначення (50630000-0).

У відзиві на позовну заяву відповідач, вважає, що застосування до підприємства пені та штрафів є таким, що не відповідає законодавству та умовам договору.

Суть заперечень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву зводиться до того, що останній звільняється від відповідальності за неналежне виконання зобов`язання за Договором, оскільки з метою виконання умов Договору, на підтвердження існування для ДП "45 експериментальний механічний завод" обставин непереборної сили, підприємство разом із відповіддю на претензію надало Замовнику сертифікат Вінницької ТПП про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) №0500-22-0071 від 18.02.2022 року (а.с.103-108, т. 1).

У відповіді на відзив прокурор підтримує заявлені позовні вимоги та зазначає, відповідачем до Міністерства оборони України надано Висновок Вінницької торгово-промислової палати щодо виникнення істотних обставин при виконанні договірних зобов`язань внаслідок дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) №23/12/501 від 24.12.2021, згідно якого наявні істотні обставини (повінь, який стався 14.07.2021 року в місті Кельн Федеративної Республіки Німеччина), що безпосередньо вплинули на строки виконання Договору №370/3/5/2/1/8 від 25.08.2022 року.

При цьому, відповідач ототожнює поняття висновку та сертифікату, що не відповідає вимогам діючого законодавства України, оскільки висновок Вінницької торгово-промислової палати номера бланка та номера сертифіката.

За відсутності відповідного сертифіката торгово-промислової палати настання форс-мажорних обставин під час виконання Договору №370/3/5/2/1/8 від 25.08.2021 ДП "45 ЕМЗ" не підтверджено.

Надання відповідачем вищевказаного сертифікату Вінницької торгово-промислової палати Замовнику в день підписання Акту № 1 від 23.02.2022 року приймання наданих послуг з ремонту виробів за Договором №370/3/5/2/1/8 від 25.08.2021 є неналежним виконанням п.п. 8.2, 8.3 Договору (а.с. 123-124, т. 1).

У відповіді на відзив доводи позивача зводяться до того, що обставини порушення контрагентом відповідача своїх зобов`язань за договором поставки не можуть слугувати підставою для звільнення від відповідальності відповідача за державним контрактом. Оскільки позивач та відповідач укладали договір № 370/3/5/2/1/8 від 25.08.2021, коли обставини стихійного лиха (повінь) вже мали місце (14.07.2021 року), то Державне підприємство "45 експериментальний механічний завод" зазначені обставини мають характер звичайних ризиків підприємницької діяльності, мали та могли бути передбачені відповідачем при укладенні державного контракту з огляду на обізнаність останнього з технічними характеристиками двигунів внутрішнього згорання поршневих з компресійним запаленням (дизельний) та необхідності їх поставки із-за кордону (а.с. 158-164, т. 1).

У запереченнях на відзив позивача відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову та вказує на те, що виконання договору, укладеного з Міністерством оборони України, напряму залежить від термінів поставки двигунів DEUTZ, що виготовляється Deutz AG (Німеччина) та постачається ДП "АВТОМОТОРС". Порушення строків виконання за Договором № 009/05/21 тягне порушення строків виконання зобов`язань ДП "45 ЕМЗ" за Договором, оскільки за Спільним рішенням, погодженим та затвердженим представниками Командування Сил логістики Збройних Сил України Міністерства оборони України Виконавець вправі використовувати для проведення ремонту та модифікації майстерні технічного обслуговування лише визначені типи двигунів.

У випадку вчасного виконання ДП "АВТОМОТОРС" своїх зобов`язань, зокрема поставки 19-ти двигунів до 26 жовтня 2021 року ДП "45 ЕМЗ" мав би достатньо часу для виконання ремонту та переобладнання машин.

В порушенні ДП "45 ЕМЗ" строків виконання зобов`язання за договором відсутня вина, оскільки виконання даного договору напряму пов`язано із порушенням своїх зобов`язань ДП "АВТОМОТОРС", які, в свою чергу, виникли внаслідок істотної зміни обставин та дії форс-мажорних обставин для виробника двигунів (а.с. 92-97, т. 2).

У письмових поясненнях третя особа (ДП "АВТОМОТОРС") просить суд залишити позовну заяву без розгляду, оскільки у Одеської прокуратури відсутні повноваження на представництво державних інтересів в особі Міністерства оборони України в суді, та прокуратурою не дотримано принципу територіальної юрисдикції.

У порушенні ДП "45 ЕМЗ" строків виконання зобов`язання за договором №370/3/5/2/1/8 про закупівлю послуг за державні кошти від 25.08.2021 року відсутня вина, оскільки виконання такого договору безпосередньо пов`язано із порушенням своїх зобов`язань ДП "АВТОМОТРС" за договором № 009/05/21 від 26.07.2021 року, які в свою чергу виникли внаслідок дії форс-мажорних обставин німецького виробника двигунів DEUTZ AG (а.с. 1-19, т. 2).

У письмових поясненнях поданих до суду прокурор обґрунтовує наявність повноважень на подання позову та представництво державних інтересів особі Міністерства оборони України в суді.

При цьому, прокурор зазначає, що чинне законодавство не містить заборон прокурору, щодо здійснення представництва інтересів держави поза межами місця дислокації прокуратури (а.с. 147-151, т.2).

Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, що 26.07.2021 року між ДП "45 експериментальний механічний завод" та ДП "Автомоторс" укладено Договір №009/05/21на поставку двигунів внутрішнього згорання поршневих з компресійним запаленням (дизельний) DEUTZ типу BF4M2012C в зборі з механічною коробкою перемикання передач EATON FSH5206BLH у кількості 19 одиниць.

Відповідно до умов укладеного договору, строк поставки двигунів до 26.10.2021 року (т. 2 а.с. 20-28).

25.08.2021 між Міністерством оборони України (Замовник) та Державним підприємством "45 експериментальний механічний завод" (Виконавець) укладено Договір № 370/3/5/2/1/8 про закупівлю послуг за державні кошти (а.с. 16-29,т. 1).

Згідно з предметом Договору Виконавець зобов`язується надати Замовникові Послуги з ремонту і технічного обслуговування транспортних засобів військового призначення (50630000-0) (регламентований ремонт майстерні технічного обслуговування МТО-80 та її модифікацій з доведенням до виду МТО-80Д) (ремонт Виробів) за номенклатурою, у кількості, в терміни а за цінами, які зазначені у Календарному плані надання послуг (Додаток 1 до Договору), що є невід`ємною частиною цього Договору, а Замочник зобов`язується прийняти та оплатити ці послуги.

Підставою для укладення Договору відповідно Закону України від 17.07.2020 №808-ІХ "Про оборонні закупівлі" (зі змінами) є Протокол від 12.08.2021 №75/203/3 засідання тендерного комітету Міністерства оборони України розгляду проведених переговорів та визначенню виконавців робіт з ремонту і технічного обслуговування транспортних засобів військового призначення (50630000-0) (регламентований ремонт майстерні технічного обслуговування МТО-80 та її модифікацій з доведенням до йду МТО-80Д) (п. 1.2 Договору).

Вироби (вузли, блоки, агрегати, комплектуючі), які отримані Виконавцем для їх ремонту, є військовим майном та власністю держави.

Виконавець несе повну матеріальну відповідальність, визначену законодавством України, за передане йому військове майно до моменту належної його передачі Замовнику (п. 1.3 Договору).

За змістом п. 2.1. Договору Виконавець повинен надати Замовнику передбачені цим Договором послуги, якість яких відповідає Технічним умовам, державним стандартам, кресленням, технічним умовам та інше, які діють на підприємстві Виконавця.

Виконавець сповіщенням (Форма 1 додатку 4 ГОСТ В 15.307-77), повідомляє філію 4277 ВП МОУ про готовність Виробів до проведення приймально-здавальних випробувань та приймання виробів (п. 2.4 Договору).

Орієнтовна ціна цього Договору становить 20 343 984 (двадцять мільйонів триста сорок три тисячі дев`ятсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. з ПДВ, за загальним фондом КПКВ 2101150/7, КЕКВ 2260, код видатків 050/7/30 кошторису Міністерства оборони України, в тому числі ПДВ - 3 390 664,00 (три мільйони триста дев`яносто тисяч шістсот шістдесят чотири) грн. 00 коп (п. 3.1 Договору).

Обсяги закупівлі послуг, зазначені в Календарному плані надання послуг з ремонту Виробів (Додаток 1 до Договору), можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків Замовника, з відповідним зменшенням ціни Договору Замовник у 10-ти денний термін письмово повідомляє Виконавця про зменшення обсягів, на підставі цього Сторони вносять відповідні зміни до Договору. (п. 3.3. Договору)

Відповідно до п. 3.6. Договору Замовник оплачує надані та прийняті послуги, які передбачені Календарним планом надання послуг (Додаток 1 до Договору), за договірною ціною, погодженою Сторонами та зафіксованою у Протоколі погодження договірної (фактично) ціни послуг (Додаток 2 до Договору), яка відповідає обґрунтованим фактичним витратам, понесеним Виконавцем (згідно даних бухгалтерського обліку) на прийнятим Замовником з урахуванням встановленого Договором рівня прибутку.

Договірна ціна визначається Замовником з урахуванням Висновку філії 4277 ВП МОУ щодо договірної (фактичної) ціни ремонту (надання послуг) шляхом аналізу собівартості послуг, трудомісткості їх надання та розгляду розрахунково-калькуляційних матеріалів (далі - РКМ), складених Виконавцем на підставі понесених фактичних витрат, та Висновків військових представництв Міністерства оборони України щодо контролю співвиконавців, пов`язаних з виконанням зобов`язань за Договором. (п. 3.7. Договору)

За змістом п. 3.8. Договору Виконавець повинен не пізніше 10 робочих днів до кінця терміну надання послуг (етапів послуг) підготувати та направити на адресу філії 4277 ВП МОУ повний комплект РКМ в підтвердження понесених ним фактичних витрат та надати первинні підтверджуючі документи для перевірки філією 4277 ВП МОУ.

Філія 4277 ВП МОУ перевіряє їх обґрунтованість та за результатом своєї перевірки складає Висновок щодо рівня договірної (фактичної) ціни, який направляється Замовнику. Висновок філії 4277 ВП МОУ повинен бути наданий Замовнику не пізніше 10 днів від надання Виконавцем документів підтверджуючих понесені ним фактичну витрати.

Згідно п. 4.1. Договору Замовник здійснює розрахунки з Виконавцем поетапно за фактично надані послуги протягом 30 банківських днів з дати підписання Замовником Акту приймання наданих послуг, який є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток 4 до Договору), відповідно до наданих Виконавцем рахунків, за умови надходження бюджетних кошті на рахунок Міністерства оборони України.

Відповідно до п. 4.2. Договору до рахунку Виконавцем додається: Акти приймання-передачі Виробів (Додаток 3 до Договору); Акти приймання наданих послуг (Додаток 4 до Договору); Посвідчення (Додаток 5 до Договору), видане філією 4277 ВП МОУ про приймання наданих послуг (в цілому по завершенню надання послуг за етапи, або кожного окремого Виробу); Висновок філії 4277 ВП МОУ щодо рівня фактичних витрат (додається окремо Замовником).

На підставі зазначених документів не пізніше 10-денного терміну Сторонами оформляється та затверджується Акт приймання наданих послуг (Додаток 4 до Договору) за Договором, який є підставою для проведення розрахунків.

Згідно п. 4.4. Договору Замовник має право здійснювати попередню оплату за Договором у разі надходження коштів на рахунки Міністерства оборони України.

За змістом п. 4.5 Договору Виконавець у строк не пізніше терміну поетапного надання послуг, після отримання попередньої оплати, повинен надати Замовнику документи, що підтверджують фактичне надання послуг або повернути невикористані кошти на рахунок Замовника.

В силу положень п. 5.1. Договору термін надання послуг - відповідно до Календарного плану надання послуг з ремонту Виробів (Додаток 1 до Договору), що є невід`ємною частиною цього Договору. Дострокове надання Послуг дозволяється за письмовою згодою Сторін.

Передбачені цим Договором послуги надаються у відповідності до вимог діючої нормативно-технічній документації визначеної в п. 2.1 цього Договору.

Термін проведення ремонту Виробів встановлюється Календарним планом надання послуг (Додаток 1 до Договору).

Про початок робіт із надання послуг Виконавець повідомляє філію 4277ВП МОУ.

Місце доставки Виробів до ремонту - м. Вінниця, вул. Стрілецька, 57 (п. 5.2 Договору).

На підставі п. 5.2.1. Виконавець має право залучити до виконання робіт за цим Договором співвиконавців. Відповідальним за результати роботи залишається Виконавець.

Згідно п. 5.14. Договору Виконавець письмово, не пізніше ніж за три доби, направляє Замовнику погоджене із філією 4277 ВП МОУ письмове повідомлення про дату закінчення ремонту Виробів. Замовник у термін 10 робочих днів після одержання повідомлення забезпечує прибуття до Виконавця представників військової частини для приймання Виробів.

Замовник у термін 10 робочих днів після одержання повідомлення забезпечує прибуття до Виконавця представників військової частини для приймання виробів.

Відповідно до п. 5.15. Договору приймання Виробів після проведення ремонту здійснюється представниками (представником) військової частини, у відповідності до вимог нормативно-технічної документації на здачу Виробів в ремонт та їх видачу з ремонту, та оформляється Актом приймання-передачі Виробів (Додаток 3 до Договору), підписується уповноваженими особами Виконавця, начальником ВТК Виконавця, представниками (представником) військової частини та затверджується Виконавцем. Затверджений Акт приймання-передачі Виробів складається у 4-х примірниках: 2 примірника - для Замовника, 1 примірник для представника військової частини, 1 примірник - для Виконавця та копію Акту приймання-передачі до філії 4277 ВП МОУ.

Транспортування Виробів після проведення ремонту до місця експлуатації Виробів здійснюється власними силами та засобами Виконавця (п. 5.16 Договору).

В силу п. 5.17 Договору, після кінцевого приймання послуг філія 4227 ВП МОУ оформляє та надає Замовнику Посвідчення (Додаток 5 до Договору) в цілому по завершенню надання послуг за Договором або кожного окремого Виробу, яким підтверджується відповідність наданих Виконавцем послуг вимогам п.2.1.

За замістом п. 5.18 Договору приймання наданих послуг Замовником здійснюється на підставі наданих Виконавцем:

Актів приймання-передачі Виробів представнику військової частини (Додаток 3 до Договору);

Посвідчення (Додаток 5 до Договору) видане філією 4277 ВП МОУ, про приймання наданих послуг (в цілому по завершенню надання послуг за Договором, за етапи, або кожного окремого Виробу);

підписання Виконавцем протоколу погодження договірної (фактичної) ціни надання послуг з ремонту Виробів (Додаток 2 до Договору).

За результатом приймання наданих послуг складається Акт приймання наданих послуг (Додаток 4 до Договору). Акт приймання наданих послуг підписується уповноваженими особами Замовника та Виконавця та затверджується Замовником та Виконавцем не пізніше 5 робочих днів.

Зобов`язання Виконавця по наданню послуг за Договором вважаються виконаними в повному обсязі після підписання та затвердження Акту приймання наданих послуг Замовника (Додаток 4 до Договору).

Згідно п. 5.20 Виконавець гарантує:

- збереження Виробів та інших матеріальних цінностей на період надання послуг, без додаткової оплати;

- відповідність наданих за Договором послуг умовам Договору та визначених у пункті 2.1. Технічним умовам;

- наступне гарантійне напрацювання у межах гарантійного терміну експлуатації за умови дотримання правил експлуатації, та міжремонтні ресурси:

- справну роботу Виробів протягом 2 років з дня закінчення приймання продукції з відміткою філії 4277 ВП МОУ у відповідних документах (етикетки, паспорти тощо), гарантійний термін експлуатації - 2 роки та 350 м/г з дня введення в експлуатацію, або _5_ років зберігання у неопалюваних складських приміщеннях (сховищах);

- проведення пломбування основних агрегатів пломбами підприємства Виконавця та філії 4277 ВП МОУ (згідно з КД);

- усунення несправностей відремонтованих Виробів протягом гарантійного терміну, які виникли з вини Виконавця.

Відповідно до п. 7.2. Договору за порушення терміну виконання зобов`язання з Виконавця стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості послуг, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7 (семи) відсотків вказаної вартості.

За неповернення попередньої оплати (її частини) або ненадання в зазначений термін звітних документів, що підтверджують факт виконання Послуг, Виконавець сплачує проценти за кожний день користування грошовими коштами у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми невикористаних коштів.

Договір набирає чинності з моменту підписання його двома Сторонами і діє до 31 грудня 2021 року, а з питань розрахунків - до повного виконання Сторонами зобов`язань по цьому Договору (п. 10.1 Договору).

Також, до укладеного договору між сторонами підписано ряд додаткових угод, зокрема:

- Додаткову угоду №1 від 23.09.2021 року якою, серед іншого, внесли зміни до п. 4.5. Договору та виклали його в наступній редакції: "За письмовим погодженням між Сторонами, відповідно до належним чином оформленого Рішення заступника Міністра оборони України, з метою виконання завдань щодо відсічі збройної агресії, забезпечення недоторканості державного кордону та захисту держави в умовах особливого періоду та у період проведення операції об`єднання сил, Замовник має право здійснювати попередню оплату у розмірі до 30 відсотків від ціни Договору терміном на три місяці (але не пізніше терміну надання послуг за Договором) згідно абзацу 2 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 №1070 "Деякі питання здійснення розпорядниками (одержувачами) бюджетних коштів попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти".

Виконавець у строк не пізніше терміну поетапного надання послуг, після отримання попередньої оплати, повинен надати Замовнику документи, що підтверджують фактичне надання послуг або повернути невикористані кошти на рахунок Замовника" (а.с.33-34, т. 1);

- Додаткову угоду №2 від 24.12.2021 року якою, сторони серед іншого внесли зміни до п. 3.1 Договору та виклали його в наступній редакції: "Орієнтовна ціна цього Договору становить 10 171 992 (десять мільйонів сто сімдесят одна тисяча дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 00 коп. з ПДВ, за загальним фондом КПКВ 2101150/7, КЕКВ 2260, код видатків 050/7/30 кошторису Міністерства оборони України, в тому числі ПДВ - 1 695 332 (один мільйон шістсот дев`яносто п`ять тисяч триста тридцять дві) грн. 00 коп." (а.с. 35-37, т. 1);

- Додаткову угоду №3 від 29.12.2021 року якою, сторони серед іншого внесли зміни в п. 3.1 Договору та виклали його в наступній редакції: "Орієнтовна ціна цього Договору становить 7 628 994 (сім мільйонів шістсот двадцять вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто чотири) грн. 00 коп. з ПДВ, КПКВ 2101150/7, КЕКВ 2260, код видатків 050/7/30 кошторису Міністерства оборони України, в тому числі ПДВ - 1 271 499 (один мільйон двісті сімдесят одна тисяча чотириста дев`яносто дев`ять) грн. 00 коп., а саме: 5 868 784 (гіять мільйонів вісімсот шістдесят вісім тисяч сімсот вісімдесят чотири) грн. 03 коп з ПДВ - за загальним фондом, 1 760 209 (один мільйон сімсот шістдесят тисяч двісті дев`ять) грн. 97 коп з ПДВ - за спеціальним фондом" (а.с. 38-41, т. 1);

- Додаткову угоду №4 від 29.12.2021 року якою, сторони внесли зміни в п. 10.1 і виклали його в наступній редакції: "10.1. Цей договір набирає чинності з дати його підписання Сторонами і діє до 30.03.2022 року" (а.с. 42, т. 1);

- Додаткову угоду №5 від 03.03.2022 року якою, сторони серед іншого внесли зміни в п. 3.1 Договору та виклали його в наступній редакції: "Ціна цього Договору становить 7 356 290 (сім мільйонів триста п`ятдесят шість тисяч двісті дев`яносто) грн 58 коп., в тому числі ПДВ - 1 226 048 (один мільйон двісті двадцять шість тисяч сорок вісім) грн. 43 коп., КПКВ 2101150/7, КЕКВ 2260, код видатків 050/7/30 кошторису Міністерства оборони України, а саме: 5 868 784 (п`ять мільйонів вісімсот шістдесят вісім тисяч сімсот вісімдесят чотири) грн 03 коп. з ПДВ - за загальним фондом та 1 487 506 (один мільйон чотириста вісімдесят сім тисяч п`ятсот шість) грн 55 коп. з ПДВ - за спеціальним фондом.

У 2021 році Ціна цього Договору становила 5 868 784 (п`ять мільйонів вісімсот шістдесят вісім тисяч сімсот вісімдесят чотири) грн 03 коп., в тому числі ПДВ - 978 130 (дев`ятсот сімдесят вісім тисяч сто тридцять) грн 67 коп., КПКВ 2101150/7, КЕКВ 2260, код видатків 050/7/30 кошторису Міністерства оборони України - за загальним фондом.

У 2022 році Ціна цього Договору становила 1 487 506 (один мільйон чотириста вісімдесят сім тисяч п`ятсот шість) грн. 55 коп, в тому числі ПДВ - 247 917 (двісті сорок сім тисяч дев`ятсот сімнадцять) грн. 76 коп., КПКВ 2101150/7, КЕКВ 2260, код видатків 050/7/30 кошторису Міністерства оборони України - за спеціальним фондом" (а.с. 43-45, т. 1).

27.09.2021 року відповідачем виставлено позивачу вимогу на оплату № 370/3/301 та рахунок № СФ-0000106 на оплату авансу за надання послуг з регламентованого ремонту та переобладнання машин і устаткування с/пр;р-ф на суму 5 868 784,03 грн в т.ч. ПДВ 978 130,67 грн (а.с. 46-48, т. 1).

28.09.2021 року сума попередньої оплати перерахована Відповідачу згідно вимоги № 370/3/301 від 27.09.2021 року розмірі, що підтверджено обома сторонами.

24.12.2021 року відповідачем на адресу Центрального управління забезпечення наземними системами озброєння Командування Сил Логістики Збройних Сил України надіслано лист (вих. №1050) щодо затримки постачання силових агрегатів та неможливості виконання вказаного договору у встановлений строк.

Вказане зумовлено затримкою у виконанні Договору від 26.07.2021 року, укладеного між ДП "45 ЕМЗ" та ДП "АВТОМОТОРС" (Генеральний представник АТ "Дойтц" в Україні), №009/05/21 на поставку двигунів внутрішнього згорання поршневих з компресійним запаленням (дизельний) DEUTZ типу ВF4М2012С в зборі з механічною коробкою перемикання передач та комплектуючими у зв`язку з наймасштабнішою повінню, яка сталася у Німеччині. В обґрунтування прострочення виконання зобов`язання внаслідок обставин непереборної сили, підтверджено копією сертифікату Вінницької ТПП про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) №23/12/501 від 24.12.2021 року (а.с. 51-58, т. 1).

Міністерство оборони України зверталося до відповідача із претензіями щодо неналежного виконання умов Договору (вих. №717/4/8 від 12.01.2022 року та вих. №717/4/532 від 07.02.2022 року) (а.с. 59-68, т.1).

У відповідь на претензії відповідачем на адресу позивача надіслано висновок Вінницької торгово-промислової палати № 23/12/501 від 24.12.2021 року, щодо виникнення істотних обставин (форс-мажорні обставини, обставини непереборної сили) при виконанні зазначених договірних зобов`язань (а.с. 53-58, т.1).

Також, претензії щодо неналежного виконання умов договору направлено позивачем 12.01.2022 та 07.02.2022 рр. (т. 1 а.с. 59-68).

22.02.2022 року ДП "45 експериментальний механічний завод" надано відповідь на претензії, у якій зазначено, з посиланням на наявність форс-мажорних обставин, що застосування до підприємства штрафів не відповідає законодавству та умовам договору.

Разом з тим, відповідач запевняє, що зобов`язання за договором будуть виконані найближчим часом (т. 1 а.с. 110, 111).

Згідно Акту № 1 від 23.02.2022 приймання наданих послуг з ремонту виробів за Договором №370/3/5/2/1/8 від 25.08.2021 ДП "45 ЕМЗ" регламентований ремонт майстерні технічного обслуговування МТО-80 та її модифікацій з доведенням до виду МТО-80Д виконано (а.с. 69, т. 1).

Також сторонами підписано Акти №1 та №2 від 23.02.2022 року приймання-передачі виробів, складено Протокол №1 від 23.02.2022 року погодження договірної (фактичної) ціни надання послуг з ремонту Виробів (т. 1 а.с. 70-72).

Філією №4277 ВП МОУ видано ДП "45 експериментальний механічний завод" Посвідчення №2 від 23.02.2022 року в тому, що пред`явлена ним за сповіщенням пойменована продукція (послуги), яка виготовлена і укомплектована у повній відповідності з Додатковою угодою №3 від 29.12.2021 до Договору №370/3/5/2/1/8 від 25.08.2021, визнається прийнятною (т. 1 а.с. 73).

Першочергово судом з`ясовано наявність достатніх підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі Міністерства оборони України, що заперечено у клопотанні Дочірнього підприємства "АВТОМОТОРС" від 19.01.2023 року (вх. №01-34/549/23).

03.08.2022 року Спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Південного регіону, на виконання вимог ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", на адресу Міністерства оборони України спрямовано лист щодо вжитих міністерством заходів з метою стягнення з Державного підприємства "45 експериментальний механічний завод" штрафних санкцій за Договором №370/3/5/2/1/8 від 25.08.2021.

Згідно відповіді Міністерства оборони України (вих. №370/4541 від 03.08.2022) позов до Державного підприємства "45 експериментальний механічний завод" про стягнення відповідних штрафних санкцій не пред`являвся.

Тому, прокурором дотримано попереднього порядку звернення до суду, повідомлено позивача про намір подачі позовної заяви.

Закон не містить додаткових вимог для керівника прокуратури щодо узгодження процесуальних дій при звернення з позовом до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері Південного регіону» діє на правах обласної прокуратури.

Отже, до відання керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону віднесено підписання та подачу до господарського суду позовних заяв з метою представництва інтересів держави.

Така компетенція передбачена положеннями ч. 3 ст. 23 Закону України «Про Прокуратуру».

Офісом Генерального Прокурора видано Наказ №370 від 22 листопада 2021 року «Про особливості організації діяльності спеціалізованих прокуратур у військовій та оборонній сфері».

Згідно п. 3 даного Наказу, спеціалізованим прокуратурам у військовій та оборонній сфері (на правах обласних) забезпечувати виконання повноважень, визначених Законом України «Про прокуратуру», іншими законодавчими актами, наказами Генерального прокурора, з урахуванням положень цього наказу на території: Спеціалізованій прокуратурі у військовій та оборонній сфері Південного регіону - Дніпропетровської, Запорізької, Кіровоградської, Миколаївської, Одеської та Херсонської областей, а також акваторії поміж береговою лінією Одеської, Миколаївської та Херсонської областей і лінією державного кордону в територіальному морі України, у водах спільного використання.

Таким чином, виконання Наказу №370 від 22 листопада 2021 року на території Вінницької області не віднесено до повноважень Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону.

Однак, судом враховано, що визначення компетенції спеціалізованих прокуратур може здійснюватись Генеральним прокурором лише у випадках, коли такі повноваження не регламентовані нормами законодавства.

Наказ №370 від 22 листопада 2021 року «Про особливості організації діяльності спеціалізованих прокуратур у військовій та оборонній сфері» є підзаконним нормативно-правовим актом, тому не має вищої юридичної сили над нормами Закону України "Про прокуратуру".

Крім того, зазначений Наказ має широке застосування та не обмежується питання представництва інтересів держави у суді.

Відповідно до ч. 7 ст. 24 Закону України "Про прокуратуру", повноваження прокурорів, передбачені цією статтею, здійснюються виключно на підставах та в межах, передбачених процесуальним законодавством.

Тобто,обсяг повноважень прокурорів, в тому числі в аспекті територіальної юрисдикції здійснення повноважень, може визначатися саме процесуальним законодавством, а не наказами Офісу Генерального прокурора.

Також, положення ч. 1 ст. 24 Закону України "Про прокуратуру", визначаючи перелік суб`єктів звернення до суду, не містить приписів про можливість субсидіарного регулювання питань представництва окремими наказами Генерального прокурора, оскільки зміст відповідних повноважень та їх розмежування регламентовано іншими частинами цієї статті.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підсумовуючи суд доходить висновку про застосування при розгляді клопотання третьої особи про залишення позову без розгляду положення нормативного акта, який має вищу юридичну силу ст. 24 Закону України "Про прокуратуру" (ч. ч. 1, 7 ст. 24 Закону), порівняно до Наказу Офісу Генерального прокурора №370 від 22 листопада 2021 року.

Додатково суд зауважує, що ст. 24 Закону України "Про прокуратуру" є спеціальною відносно приписів ст. ст. 7, 9, 12 "Про прокуратуру", оскільки регулює вузьке коло правовідносин, пов`язаних з підставами представництва інтересів прокурора у суді.

Таким чином, суд доходить висновку, що Керівником Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону визначено Міністерство оборони України, як належного позивача у даних правовідносинах, а також вчинено відповідну процесуальну дію з подачі позовної заяви до Господарського суду Вінницької області з дотримання вимог ст. ст. 23, 24 Закону України "Про Прокуратуру".

Тому, Ухвалою суду від 07.02.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання Дочірнього підприємства "АВТОМОТОРС" від 19.01.2023 року (вх. №01-34/549/23) про залишення без розгляду позову Керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону, в інтересах держави в особі Міністерства оборони України у справі № 902/919/22.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 174 Господарського кодексу України визначено, що підставою виникнення господарських зобов`язань зокрема є господарські договори та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачених законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України зарахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За приписами ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договір.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Сторонами понайменовано Договір №370/3/5/1/8 від 25.08.2021 про закупівлю за державні кошти як договір про надання послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Однак, проаналізувавши укладений між позивачем та відповідачем договір, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є фактично договором підряду, що містить деякі елементи договору надання послуг.

Основний критерій відмінності роботи від послуги, на який найчастіше звертається увага при розгляді господарських справ (встановлення дійсних правовідносин між сторонами спору) - майновий результат роботи і відсутність такого у послуги.

Різниця між послугами і роботами полягає у тому, що саме оплачується - процес (послуги) чи результат (роботи). У зобов`язаннях по виконанню робіт на одного з контрагентів покладається обов`язок виконати роботу, яка б завершувалась досягненням певного матеріального результату, а в зобов`язаннях про надання послуг діяльність контрагента спрямована на вчинення юридичних і фактичних дій, які безпосередньо не породжують матеріальних наслідків або зовсім не повинні завершуватися матеріальними наслідками, тобто споживання послуги має місце в процесі її надання, на відміну від роботи, споживання результатів якої зазвичай не збігається з часом її надання.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Тобто, законодавцем віднесено договори, предметом виконання яких є ремонт речей, до правової категорії договорів підряду.

Відповідно до ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

За змістом ч. 1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами (ч. 4 ст. 882 ЦК України).

Так, за змістом укладеного договору (п. 4.1. Договору) сторони передбачили, що Замовник здійснює розрахунки з Виконавцем поетапно за фактично надані послуги протягом 30 банківських днів з дати підписання Замовником Акту приймання наданих послуг, який є невід`ємною частиною Договору (Додаток 4 до Договору), відповідно до наданих Виконавцем рахунків, за умови надходження бюджетних коштів на рахунок Міністерства оборони України.

Пунктом 5.2. Договору визначено, що передбачені цим Договором послуги надаються у відповідності до вимог діючої нормативно-технічної документації визначеної в п. 2.1. цього Договору. Термін проведення ремонту Виробів встановлюється Календарним планом надання послуг (Додаток 1 до Договору).

Згідно п. 5.18. Договору сторони визначили, що зобов`язання Виконавця по наданню послуг за Договором вважаються виконаними в повному обсязі після підписання та затвердження Акту приймання наданих послуг Замовником (Додаток 4 до Договору).

У відповідності до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Щодо змісту та обсягу зобов`язань за договором які повинен виконати відповідач та котрі можуть вважатись порушеними/простроченими, судом надано сукупну оцінку змісту укладеного договору.

Визначаючи зміст зобов`язання сторони визначили через категорію "послуги", однак під виглядом послуг передбачили виконання ремонту і технічного обслуговування транспортних засобів військового призначення, що за правовим змістом відповідає предмету договору підряду (ч. 2 ст. 837 ЦК України).

Якість послуг повинна відповідати технічним умовам, державним стандартам, кресленням, які діють на підприємстві Виконавця (п. 2.1. Договору).

Замовник оплачує надані та прийняті послуги, які передбачені Календарним планом надання послуг (Додаток №1 до Договору).

Таким чином, перелік робіт визначено відповідним Календарним планом, згідно якого послуги (роботи) складаються із:

- виконання ремонту;

- надання звітних документів.

Тобто, предмет зобов`язань за договором становить якісне виконання ремонтних робіт та своєчасне надання звітних документів.

За змістом п. 5.18 договору приймання наданих послуг замовником здійснюється на підставі наданих виконавцем: актів приймання-передачі виробів представнику військової частини (додаток 3); посвідчення (додаток 5) видане філією 4277 ВП МОУ, про приймання наданих послуг (в цілому по завершенню надання послуг за договором, за етапи, або кожного окремого виробу); підписання виконавцем протоколу погодження договірної (фактичної) ціни надання послуг з ремонту виробів (додаток 2).

За результатом приймання наданих послуг складається акт приймання наданих послуг (додаток 4). Акт приймання наданих послуг підписується уповноваженими особами замовника та виконавця та затверджується замовником та виконавцем не пізніше 5 робочих днів.

Зобов`язання виконавця по наданню послуг за договором вважаються виконаними в повному обсязі після підписання та затвердження акту приймання наданих послуг Замовника (Додаток 4 до Договору).

Хоча факт повного виконання послуг залежить від підписання та затвердження відповідного акту, однак особливістю надання послуг є споживання у момент їх виконання, а підрядних робіт - матеріальний результат, який за змістом договору полягає у фактичному виконання ремонту техніки та передачі результату Замовнику разом із звітними документами.

Тобто, факт завершення ремонтних робіт є відмінним від факту підтвердження сторонами їх повного виконання шляхом підписання Акту приймання наданих послуг.

Таким чином, термін прострочення зобов`язань за договором повинен обмежуватись вчиненням зі сторони Виконавця усіх залежних від нього дій щодо виконання ремонтних робіт, повідомлення Замовника про готовність до передачі результатів, оформлення звітних документів та їх направлення Замовнику.

Обов`язок Виконавця направити не пізніше ніж за три дні письмове повідомлення про дату закінчення ремонтних робіт передбачено п. п. 2.4, 5.14 Договору.

Відповідне повідомлення направлено відповідачем, що підтверджено листом №1019 від 20.12.2021 року, отриманим уповноваженою особою Замовника (т. 2 а.с. 199).

З дотримання вимог п. 5.14 Договору та у визначеній у даному листі триденний термін Замовником направлено відповідальних працівників для прийняття результатів ремонтних робіт та огляду техніки, що підтверджено наданими відповідачем технічними паспортами від 23.12.2021 року (т. 2 а.с. 123-131).

Складення відповідних документів узгоджується з ДСТУ 2391:2010 Система технологічної документації. Терміни та визначення основних понять від 01.07.2011 року та ДСТУ В-П 15.601:2018 Система розроблення і поставлення на виробництво озброєння та військової техніки. Ремонтні документи на озброєння та військову техніку. Правила розроблення від 26.10.2022 року (т. 2 а.с. 132-145).

24.12.2021 року ДП "45 експериментальний завод" згідно Листа №1054 направлено Начальнику філії 4277 ВП МО України розрахунково-калькуляційні матеріали в обґрунтування договірної ціни послуг, який отримано представником військової частини (т. 2 а.с. 199).

Враховуючи підписання 23.12.2021 року без зауважень уповноваженими представниками Виконавця, Замовника, військової частини технічних паспортів, які скріплені печатками, судом встановлено належне виконання відповідачем вимог п. 5.15. Договору відносно прийняття виробів Замовником.

Враховуючи зміст п. 5.15. Договору, після завершення процедури приймання виробів у відповідності до нормативно-технічної документації Сторони повинні були скласти у чотирьох примірниках Акти приймання-передачі виробів.

Однак, станом на 23.12.2021 року таких дій вчинено не було.

Обов`язок Виконавця забезпечити транспортування виробів визначено п. 5.16 Договору.

Матеріали справи не містять доказів такого транспортування, відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які надавали б суду можливість встановити точну дату такого транспортування.

Отже, судом встановлено належне та своєчасне виконання зі сторони відповідача вимог п. п. 5.14, 5.15 Договору у процесі передачі результатів ремонтних робіт.

Враховуючи відсутність доказів транспортування виробів та їх передачі до 23.02.2022 року Замовнику, мало місце прострочення виконання зобов`язань зі сторони ДП " 45 електромеханічний завод" в частині транспортування виробів та їх передачі Замовнику.

Обставини невиконання зобов`язань за договором підтверджено відповідачем у відповідях на претензії Міністерства оборони України (т. 1 а.с. 110, 111).

Крім того, третьою особою та відповідачем підписано кінцевий Акт приймання-передачі послуг лише 15.02.2022 року, що спростовує доводи відповідача відносно повного завершення виконання робіт за договором 23.12.2021 року (т. 2 а.с. 105-119).

Таким чином, наявними у справі доказами та самостійно підписаними відповідачем документами підтверджено юридичний факт порушення строків по виконанню повного комплексу ремонтних робіт та наданню звітних документів, оскільки лише 23.02.2022 року підписано Акт № 1 приймання наданих послуг з ремонту виробів за Договором №370/3/5/2/1/8 від 25.08.2021 (а.с. 69, т. 1), дата підписання якого в силу умов п. 5.18 Договору вважається і датою надання Відповідачем послуг.

Тому, позивачем і прокурором правомірно заявлено вимоги про нарахування визначених договором штрафних санкцій.

Доводи відповідача про відсутність правових підстав для застосування відповідальності у зв`язку з наявністю форс-мажорних обставин відхиляються судом з огляду на таке.

Саме лише посилання на наявність форс-мажорних обставин не ставить у пряму залежність неможливість виконання Державним підприємством "45 експериментальний механічний завод" зобов`язання за Договором.

У постановах Верховного Суду від 15.06.2018 зі справи № 915/531/17, від 26.05.2020 зі справи № 918/289/19, від 17.12.2020 зі справи № 913/785/17 викладено висновок щодо застосування статті 141 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", відповідно до якого:

- статтею 141 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" визначено, що засвідчення дії непереборної сили шляхом видачі сертифіката про форс-мажорні обставини покладено на Торгово-промислову палату України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати;

- форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання;

- доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору (Постанова КГС ВС у постанові від 30.11.2021 у справі № 913/785/17).

Перед тим, як з`ясовувати правову природу обставин, які перешкодили належному виконанню договору, та їх правових наслідків, суди повинні з`ясувати право сторони посилатися на наявність форс-мажорних обставин (Постанова Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 31.08.2022 у справі №910/15264/21).

Суд акцентує увагу, що згідно з п. 8.1. Договору № 370/3/5/2/1/8 про закупівлю послуг за державні кошти від 25.08.2021 року сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання договору та виникли поза волею Сторін (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна тощо).

Відповідно до Сертифікату Вінницької ТПП № 0500-22-0070 (вих. № 23/12/49 від 18.02.2022 року) про форс-мажорні обставини засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): обмеження, встановлені адміністративними та нормативно-правовими актами у зв`язку з пандемією COVID-19 в Німеччині та наслідки повені, що сталася влітку 2021 року у районі м. Кельн (Німеччина).

Зазначене також підтверджується Сертифікатом ТПП України №3100-22-0058 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), виданим ДП "Автомоторс" (а.с. 68-69, т.2), відповідно до якого засвідчено: виняткові погодні умови, зокрема повінь 14 липня 2021 року в м. Кельн (Німеччина) за місцезнаходженням компанії DEUTZ AG; обмеження, встановлені адміністративними та нормативно-правовими актами у зв`язку з пандемією COVID-19 в Німеччині.

Тобто, зазначені обставини існували на момент укладення сторонами Договору № 370/3/5/2/1/8 від 25.08.2021 року і не могли бути невідомими ДП "45 експериментальний механічний завод", зокрема при виборі контрагента, який безпосередньо співпрацює з виробником продукції.

Враховуючи викладене, посилання відповідача на обставини непереборної сили, які існували на час укладення Договору не є підставою для звільнення останнього від відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Пунктом 8.2 договору передбачено, що сторона, яка не може виконувати зобов`язання за договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом п`яти календарних днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі.

Відповідно до п. 8.3 договору, доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідний документ - сертифікат, який видається ТПП або регіональними ТПП.

Однак, відповідач не надав суду доказів своєчасного повідомлення позивача згідно з вимогами п. 8.2. договору (тобто з долучення висновку ТПП) про настання обставин непереборної сили, що перешкоджають виконанню саме спірного договору.

Листи щодо існування таких обставин, направлені у жовтні 2021 року, не містили у додатках висновку ТПП (т. 1 а.с. 128, т. 2 а.с. 100, 101).

Потрібно розрізняти вчасне повідомлення сторони про виникнення форс-мажорних обставин (яке сторона має зробити у передбачений договором строк) від звернення до ТПП за отриманням сертифікату, яке є можливим лише після порушення виконання зобов`язання. Через це сертифікат ТПП може бути отриманий значно пізніше за дату, коли сторона з`ясувала неможливість виконання договору через вплив форс-мажорних обставин.

Саме ж повідомлення про форс-мажор має бути направлено іншій стороні якнайшвидше. Хоча й форс-мажорні обставини впливають, як правило, на одну сторону договору (виконавця), але вони мають негативні наслідки насамперед для іншої сторони договору, яка не отримує його належне виконання. Отже, своєчасне повідомлення іншої сторони про настання форс-мажорних обставин спрямоване на захист прав та інтересів іншої сторони договору, яка буде розуміти, що не отримає вчасно товар (роботи, послуги) та, можливо, зможе зменшити негативні наслідки форс-мажору.

Неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про форс-мажорні обставини позбавляє сторону, яка порушила цей обов`язок, права посилатися на ці обставини як на підставу звільнення від відповідальності, якщо це передбачено договором (втрата стороною права посилання на форс-мажор).

Положення укладеного сторонами договору прямо не передбачають юридичні наслідки того, що виконавець не повідомив замовника в строки, визначені договором, про факт настання таких обставин (із посиланням на відповідний сертифікат ТПП чи без нього).

Про те, що сторона позбавляється права посилатися на форс-мажорні обставини через несвоєчасне повідомлення має бути прямо зазначено в договорі (подібний за змістом правовий висновок міститься у п.5.63 постанови Верховного Суду від 22.06.2022 у справі №904/5328/21).

У зв`язку з цим відсутні підстави вважати, що порушення відповідачем передбаченого договором строку повідомлення Міноборони про настання форс-мажору означає автоматичну втрату підприємством права посилатись на форс-мажор у відносинах з контрагентом.

Суд констатує, що Розділ №8 укладеного сторонами договору лише надає право сторонам внаслідок тривалої дії форс-мажорних обставин вимагати розірвання договору та не відшкодовувати завдані збитки.

Однак, зміст договору не містить положень щодо повного звільнення від заходів відповідальності, нарахування штрафних санкцій або їх зменшення.

Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Верховний Суд у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 19.08.2022 у справі №908/2287/17 зазначив, що сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами (подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі №926/2343/16, від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18 та від 25.11.2021 у справі № 905/55/21). Адже визнання сертифіката торгово-промислової палати беззаперечним та достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) без надання судом оцінки іншим доказам суперечить принципу змагальності сторін судового процесу".

Форс-мажор (у даному випадку обмеження встановлені адміністративними та нормативно-правовими актами у зв`язку з пандемією COVID в Німеччині та наслідки повені) повинен бути у причинному зв`язку з негативними наслідками для підприємницької діяльності. Сторона, яка посилається на вищезгадані обставини, повинна довести, що саме обмеження встановлені адміністративними та нормативно-правовими актами у зв`язку з пандемією COVID в Німеччині та наслідки повені призвело до унеможливлення виконання конкретних зобов`язань за Договором.

Судом враховано, що відповідач за відповідним сертифікатом звернувся до Вінницької торгово-промислової палати 15.02.2022 року, що вбачається зі змісту Сертифікату Вінницької ТПП №0500-22-0070, який надано у відповідь на лист №94 від 15.02.2022 року (т. 1 а.с. 112).

Тобто, відповідач лише після звернення позивача з претензіями про сплату штрафних санкцій ініціював отримання документів з метою підтвердження існування форс-мажорних обставин.

Також, суд виходить з того, що дія одних і тих самих форс-мажорних обставин не може бути різною у часовому проміжку.

Відносно ДП «Автомоторс» встановлено їх дію з 14.07.2021 по 31.12.2021 рр., при одночасному підтвердженні терміну дії щодо ДП "45 експериментальний механічний завод" з 21.10.2021 по 15.02.2022 рр.

Суд також акцентує увагу на непослідовності позиції відповідача щодо безпосередньої дії форс-мажорних обставин, оскільки згідно наданих доказів до матеріалів справи 23.12.2021 року сторонами складено та підписано технологічні паспорти на проведення регламентованого ремонту (т. 1 а.с. 123-131); 20.12.2021 року відповідач листом №1019 повідомив представника Замовника про завершення робіт та направлення представників для приймання техніки (т. 2 а.с. 199).

Таким чином, суду не доведено, що дія форс-мажорних обставин перешкоджала виконанню робіт та наданню послуг за договором, що свідчить про відсутність прямого причинно-наслідкового зв`язку між форс-мажорними обставинами та неможливістю виконання зобов`язань.

З приводу нарахування штрафних санкцій та терміну прострочення виконання зобов`язань зі сторони відповідача суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 230 ГК України встановлено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, він зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).

Згідно зі ст. 549 ЦК України - неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ч.1 ст. 550 ЦК України).

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відносно стягнення штрафних санкцій в сумі 252 276,90 грн за порушення терміну погашення попередньої оплати за Договором № 370/3/5/2/1/8 від 25.08.2021 року про закупівлю послуг з ремонту і технічного обслуговування транспортних засобів військового призначення (50630000-0), суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 6 ст. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

п. 7.2. Договору сторонами зокрема передбачено, що за не повернення попередньої оплати (її частини) або ненадання в зазначений термін звітних документів, що підтверджують факт виконання Послуг, Виконавець сплачує проценти за кожний день користування грошовими коштами у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми невикористаних коштів.

Згідно ч. 1 ст. 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У мотивах заявленого позову прокурором самостійно визначено єдину підставу нарахування штрафних санкцій - порушення термінів погашення попередньої оплати.

На підставі п. 4.5. Договору, виконавець у строк не пізніше терміну поетапного надання послуг, після отримання попередньої оплати, повинен надати Замовнику документи, що підтверджують фактичне надання послуг або повернути невикористані кошти на рахунок Замовника.

Тобто, встановивши зобов`язання Виконавця, договором надано Замовнику (позивачу) право вибору одного з видів правомірної поведінки: вимагати передання документів або повернення передплати.

У календарному плані виконання робіт сторонами погоджено строк надання звітних документів до 30.11.2021 року, тобто з 01.12.2021 року у відповідача виникло зобов`язання з повернення попередньої оплати на користь позивача.

В силу ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця (ч. 3 ст. 693 ЦК України).

Позов пред`явлено позивачем та прокурором з підстав неправомірного користування грошовими коштами, без посилань на положення ст. ст. 536, 625, 693 ЦК України, нараховано штрафні санкції, а не плату за користування грошовими коштами.

Дані норми регулюють питання поставки товару.

Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту (ч. 2 ст. 846 ЦК України).

Згідно ч. 2 ст. 849 ЦК України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Матеріали справи не містять пред`явлення позивачем вимог про розірвання договору або відмову від прийняття результатів ремонтних робіт.

10 квітня 2018 року Велика Палата вказала на існування двох значень терміна «користування чужими коштами» (справа № 910/10156/17). Перше - це одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Велика Палата дійшла висновку, що наслідком неправомірного користування чужими грошовими коштами, тобто прострочення виконання грошового зобов`язання (як договірного, так і позадоговірного), є нарахування процентів річних відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Правомірне ж користування чужими грошовими коштами може передбачати сплату процентів, розмір яких визначений договором або законом.

З огляду на зазначене ключовим у застосуванні наведених вище норм є визначення моменту, з якого особа користується чужими грошовими коштами неправомірно, тобто настає прострочення виконання грошового зобов`язання. До цього моменту можливе нарахування процентів як плати, після цього моменту нараховуються проценти річні відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Суд виходить з того, що нарахування будь-яких штрафних санкцій повинно відповідати засадам добросовісності та не суперечити юридичним вчинкам учасників правовідносин.

Принцип свободи договору належить до загальних засад цивільного законодавства, закріплених у ст. 3 ЦК України, та є одним із принципів здійснення суб`єктивних цивільних прав.

Водночас в межах свободи договору дозволено все те, що не суперечить Закону.

Принцип добросовісності, який лежить в основі доктрини venire contra factum proprium, є стандартом чесної та відкритої поведінки. Це означає повагу до інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Сама доктрина venire contra factum proprium базується на римській максимі non concedit venire contra factum proprium - «не можна діяти всупереч своїй попередній поведінці».

Таким чином, добросовісності та чесній діловій практиці суперечать дії, що не відповідають попереднім заявам або поведінці, якщо інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них (Постанова ОП КЦС ВС від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17).

Право вибору поведінки у спірних відносинах надано позивачу, який повинен самостійно визначитись із способами захисту прав: або вимагати повернення передплати або ж наполягати на передачі оплаченого товару.

За матеріалами справи позивачем неодноразово направлялися претензії відносно виконання зобов`язань у натурі, передачі результатів робіт.

Однак, вимоги щодо розірвання договору та повного повернення передплати не направлялися.

Крім того, починаючи з 23.09.2021 між сторонами укладено ряд додаткових угод, відповідно до яких внесено зміни до Договору щодо строку попередньої оплати, ціни Договору, зміни до Специфікації та Календарного плану щодо кількості виробів відносно яких надаються послуги з регламентованого ремонту, строку дії Договору.

Додатковою угодою №4 від 29.12.2021 внесено зміни до п. 10.1. Договору в частині строку дії договору до 30.03.2022. Поряд з цим в редакції Додаткової угоди №5 від 03.03.2022 внесено зміни в Календарний план надання послуг з ремонту Виробів, визначивши кількість регламентованого ремонту 3 одиниць виробів (т. 1 а.с. 42).

При продовженні строку дії Договору Міністерством оборони України не висловлено зауважень відносно повернення попередньої оплати з посиланням на п. 4.5. Договору.

Тому, нарахування штрафних санкцій за порушення термінів її повернення, як міри господарської відповідальності, суперечать поведінці позивача у договірних відносинах, попередній діям щодо пролонгації терміну виконання зобов`язань.

Позивачем одночасно нараховано:

- за однаковий період з 01.12.2021 по 22.02.2022 рр.,

- за прострочення однієї і тієї ж суми зобов`язань штрафні санкції;

- як за прострочення зобов`язань з ремонту та передачі техніки;

- так і за порушення термінів повернення грошових коштів.

Суд виходить з того, що одночасне існування таких зобов`язань носить взаємовиключний характер, оскільки в силу вимог ст. ст. 846, 849 ЦК України, засад розумності та добросовісності Замовник може вимагати або виконання робіт або - розірвання договору з поверненням коштів.

По суті, мало місце одне правопорушення у формі несвоєчасної передачі звітних документів та завершення ремонтних робіт.

Одночасне притягнення відповідача до відповідальності як за прострочення ремонту, так і за прострочення грошового зобов`язання з повернення вартості таких ремонтних робіт суперечить вимогам ст. ст. 3, 846, 849 ЦК України.

Крім того, п. 4.5. Договору передбачає правовий наслідок у вигляді повернення передплати саме через прострочення надання звітних документів, однак така дія є не грошовим зобов`язанням.

Відтак, застосування ч. 6 ст. 231 ГК України та нарахування штрафних санкцій у даному випадку за прострочення виконання не грошового зобов`язання з передачі звітних документів є протиправним.

Оскільки, позивачем не заявлено у період прострочення вимог про повернення передплати, позивачем добровільно продовжено строк дії договору, прийнято належне виконання 23.02.2022 року без зауважень, тому нарахування і стягнення з відповідача 252 276,90 грн як штрафних санкцій є неправомірним.

На підставі викладеного, суд відмовляє у задоволенні позову у частині стягнення 252 276,90 грн - штрафних санкцій за порушення терміну погашення попередньої оплати за Договором № 370/3/5/2/1/8 від 25.08.2021 року про закупівлю послуг з ремонту і технічного обслуговування транспортних засобів військового призначення (50630000-0).

З приводу позовних вимог про стягнення пені та штрафу суд вказує наступне.

Пунктом 7.2. Договору сторони погодили, що за порушення терміну виконання зобов`язання з Виконавця стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості послуг, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7 (сім) відсотків вказаної вартості.

Відповідальність у вигляді пені за змістом п. 7.2. Договору сторони встановили саме за порушення терміну виконання зобов`язання в цілому, а не виконання певних етапів робіт.

Водночас у п. 5.18. Договору сторони визначили, що зобов`язання Виконавця по наданню послуг за Договором вважаються виконаними в повному обсязі після підписання та затвердження Акту приймання наданих послуг Замовником (Додаток 4 до Договору).

Відповідно до Календарного плану надання послуг з ремонту Виробів (Додаток №1 до Договору) Сторонами погоджено наступні строки:

- регламентований ремонт майстерні технічного обслуговування МТО-80 та її модифікацій з доведенням до виду МТО-80Д: термін виконання ремонту - 15.11.2021;

- термін надання звітних документів - 30.11.2021.

Тобто, Календарний план надання послуг містить у собі дві дати та етапи робіт, останньою з яких є 30.11.2021 року (т. 1 а.с. 31).

Незважаючи на наявність етапності виконання договору, дані умови Договору не змінюють самої правової природи зобов`язання з виконання підрядних робіт, яке в даному випадку по своїй суті є неподільним зобов`язанням, яке за наявності декількох дат виконання, має бути виконане не пізніше останньої дати, погодженої сторонами.

Системно проаналізувавши у своїй сукупності вищезазначені умови Договору, які погоджені на розсуд сторін, суд приходить до висновку, що відповідальність відповідача як Виконавця за Договором у вигляді пені та штрафу має місце у разі виконання відповідачем зобов`язання за Договором поза межами 30.11.2021 року.

Адже у розумінні положень договору та чинного законодавства про підряд, невиконання таких робіт саме у строк пізніше 30.11.2021 року включно призводить до прострочення виконання зобов`язання та настання відповідальності.

Факт остаточного (повного) виконання ремонту виробів, обумовлених у Специфікації, зафіксовано у Акті №1 приймання наданих послуг з ремонту Виробів, який датовано 23.02.2022 року (а.с. 69, т.1).

При цьому, такий Акт обопільно підписано сторонами без жодних зауважень і застережень та сторони підтвердили, що взаємних претензій (щодо якості та комплектності Виробу) не мають.

Підписання такого Акту як засвідчення факту виконання зобов`язання щодо передання робіт підрядником і прийняття їх замовником відповідає приписам ч. 4 ст. 882 ЦК України.

Отже, зобов`язання відповідача за Договором є простроченим, починаючи з 01.12.2021 року, а не з 16.11.2021 року, як помилково визначено позивачем та прокурором.

Здійснивши за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "LІGA 360" перерахунок пені за період прострочення з 01.12.2021 по 22.02.2022 рр. на суму 7 35290,58 грн, судом встановлено обґрунтованість її нарахування у розмірі 617 928,41 грн, що на 110 344,35 грн менше, аніж заявлено позивачем.

Тому, суд відмовляє у задоволенні позову в частині стягнення пені в сумі 110 344,35 грн.

Арифметичною перевіркою правильності нарахованого позивачем штрафу в порядку п. 7.2. Договору помилок не виявлено (7 356 29,58 грн х 7% = 517 740,34 грн), що свідчить про обґрунтованість такої вимоги.

Вирішуючи питання щодо остаточного розміру сум штрафу та пені, які підлягають стягненню, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання за положенням ч.1 ст.550 ЦК України.

Разом з цим, наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено і в рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 №7-рп/2013.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення пені.

Також при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд повинен брати до уваги не лише майновий стан боржника, але й майновий стан стягувача, тобто, врахувати інтереси обох сторін.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.12.2018 у справі №916/65/18, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі №904/5830/18, від 13.01.2020 у справі №902/855/18, від 27.01.2020 у справі №916/469/19.

Висновок суду щодо необхідності зменшення розміру пені, який підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, крім викладеного, на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (п. 6 ст. 3 ЦК України).

Також слід зазначити, що за своєю правовою природою штрафні санкції, виконують стимулюючу функцію, спонукаючи боржника до належного виконання своїх зобов`язань під загрозою застосування до нього цього виду відповідальності, та стягується в разі порушення такого зобов`язання.

Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

З огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника (Постанова ВП ВС від 18.03.2020 у справі №902/417/18).

Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір пені та штрафу як відповідальності за прострочення грошового зобов`язання.

Дослідивши матеріали даної справи, судом враховано:

- термін прострочення виконання основного зобов`язання, який у межах предмету позову становить менше 3 місяців (з 01.12.2021 по 22.02.2022 рр.);

- повне та належне виконання основного зобов`язання відповідачем, що підтверджено підписаним сторонами без зауважень відносно якості робіт Актом;

- захищеність майнових інтересів позивача внаслідок нарахування одночасно як пені, так і штрафу.

При оцінці критеріїв для зменшення штрафних санкцій та ступеню вини відповідача суд звертає першочергову увагу на правовий статус сторін у справі, оскільки засновником відповідача є Державний концерн «Укроборонпром», який у свою чергу засновано Кабінетом Міністрів України, до складу якого входить Міністерство оборони України.

Предмет спору стосується стягнення державою, в особі Міністерства оборони України, штрафних санкцій зі створеної державою юридичної особи публічного права.

Тобто, відсутні підстави стверджувати про зменшення майнових активів держави в цілому у випадку повного або часткового задоволення позовних вимог, оскільки зменшена сума правомірно нарахованих штрафних санкцій залишатиметься у володінні державного підприємства та спрямовуватиметься на виконання оборонних завдань у період дії воєнного стану.

При визначенні розміру зменшення штрафних санкцій судом приділено особливу увагу змісту договору щодо порядку приймання-передачі результатів наданих послуг, ступеню вини відповідача у прострочення термінів виконання, а також взаємопов`язаність дій сторін у процесі остаточного підписання звітних документів.

Зокрема, п. п. 5.14 - 5.19 Договору встановлено поетапний алгоритм прийняття-передачі результатів ремонтних робіт, а також розмежовано зобов`язання зі складання звітних документів.

Особливістю договірних правовідносин є множинна участь на стороні Замовника учасників, які підпорядковані Міністерству оборони України, зокрема військової частини, її філії, Центрального управління забезпечення наземними системами озброєння Командування сил логістики Збройних Сил України, тощо.

Відтак, ступінь вини відповідача не може зводитись виключно до дати складення Акту приймання наданих послуг з ремонту виробів, оскільки обов`язок його складення є двостороннім.

Також, надання Виконавцем документів, необхідних для підсумкового прийняття наданих послуг, перелік яких визначений п. 5.18 Договору, безпосередньо залежить від дій Замовника (позивача).

Саме на філію 4227 ВП Міністерства оборони України покладено обов`язок зі складення і передачі Замовнику Посвідчення (Додаток №5 до Договору) в цілому по завершенню надання послуг по Договору.

Тому, суд виходить з того, що за відсутності відповідного Повідомлення Відповідач не мав змоги самостійно надати Замовнику повний перелік документації згідно вимог п. 5.18 Договору.

Усі кінцеві документи за фактом надання послуг за Договором (Посвідчення, видане філією, Протокол погодження договірної ціни, Акт приймання-передачі виробів, Акт приймання-передачі послуг) складені сторонами 23.02.2022 року.

Тому, за матеріалами справи незрозуміло протягом якого терміну позивач (Замовник) здійснював приймання результатів робіт та оцінював повноту і якість наданих послуг, як того вимагають п. п. 5.14-5.18 Договору.

Згідно ч. 10 ст. 81 ГПК України, у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Зважаючи на підписані сторонами технічні паспорти 23.12.2021 року, судом витребувано у позивача інформацію щодо дати фактичного виконання ремонтних робіт за Договором.

Однак, чіткої відповіді Міністерством оборони України надано не було, інформацію обмежено цитуванням пунктів договору (т. 2 а.с. 203), тому суд вважає вірогідними доводи відповідача щодо початку передачі робіт з 23.12.2021 року.

Суд зазначає, що зволікання зі сторони Замовника (позивача) з підписанням відповідних документів, відсутність грошових коштів у межах бюджетних асигнувань, продовження строку дії договору з метою відповідності періоду наявності бюджетних видатків, не може покладати увесь обсяг відповідальності та штрафних санкцій на Виконавця (відповідача).

За матеріалами справи позивач самостійно узгодив продовження дії договору та підписав наведені документи одного дня, хоча на прийняття результатів послуг відведено принаймні 10 робочих днів (п. 5.14 Договору).

Наведені висновки та досліджені докази створюють для суду переконливе підґрунтя для висновку про істотне зниження ступеню вини відповідача у порушенні термінів підписання підсумкових документів за фактом повного надання послуг.

Суд вважає, що зазначене у своїй сукупності є винятковими обставинами та підставою для застосування положення ст. 551 ЦК України, ст. 233 ЦК України, як наслідок зменшення пені та штрафу, з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду.

Тому, першочергово враховуючи ступінь виконання відповідачем основного зобов`язання та періоду прострочення, з урахуванням засад добросовісності, справедливості, пропорційності та розсудливості, суд доходить висновку про наявність достатніх правових підстав для зменшення на 80% від суми пені та штрафу нарахованих за прострочення зобов`язання, нарахованих за період з 01.12.2021 по 22.02.2022 рр.

Зменшення даних виплат за переконанням суду у достатній мірі компенсуватиме майнові втрати позивача, понесені внаслідок несвоєчасного виконання робіт, відповідатиме діловим звичаям та нормальній діловій практиці, забезпечить дотримання розумного балансу, а також інтересів відповідача.

Враховуючи викладене, підлягає стягненню з відповідача 123 585,68 грн пені та 103 548,07 грн штрафу.

Суд відмовляє у задоволенні позову в частині стягнення 604 687,08 грн пені (494 342,72 грн (зменшений на 80% розмір) + 110 344,35 грн (заявленої безпідставно) та 414 192,27 грн штрафу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, зменшення судом штрафних санкцій не впливає на розподіл судових витрат.

Тому, витрати зі сплати судового збору в сумі 17 035,03 грн покладаються на відповідача.

Судовий збір в сумі 5 439,33 грн (у частині безпідставного нарахування пені та процентів) залишається за позивачем.

Керуючись ст. ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 ГПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "45 експериментальний механічний завод" (вул. Стрілецька, 57, м. Вінниця, 21100, код - 08341806) на користь Міністерства оборони України (Повітрофлотський проспект, 6, м. Київ-168, 03168, код - 00034022) 123 585,68 грн пені та 103 548,07 грн штрафу за порушення терміну виконання зобов`язання за Договором № 370/3/5/2/1/8 від 25.08.2021 року про закупівлю послуг з ремонту і технічного обслуговування транспортних засобів військового призначення (50630000-0).

3. Відмовити у задоволенні позову в частині вимог про стягнення з Державного підприємства "45 експериментальний механічний завод" на користь Міністерства оборони України 604 687,08 грн - пені, 414 192,27 грн - штрафу, 252 276,90 грн - штрафних санкцій за порушення терміну погашення попередньої оплати за Договором №370/3/5/2/1/8 від 25.08.2021 року про закупівлю послуг з ремонту і технічного обслуговування транспортних засобів військового призначення (50630000-0).

4. Стягнути з Державного підприємства "45 експериментальний механічний завод" (вул. Стрілецька, 57, м. Вінниця, 21100, код - 08341806) на користь Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону (вул. Армійська, 18, м. Одеса, 65058, код - 38296363) 17 035,03 грн судових витрат зі сплати судового збору.

5. Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 5 439,33 грн - залишити за Спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Південного регіону.

6. Примірник рішення направити учасникам справи в електронній формі на офіційні електронні адреси; за їх відсутності - рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та засобами електронного зв`язку: , ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 ІНФОРМАЦІЯ_3

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Північно - західного апеляційного господарського суду.

Повний текст судового рішення складено 03 квітня 2023 р.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - Одеській спеціалізованій прокуратурі у військовій та оборонній сфері Південного регіону (вул. Армійська, 18, м. Одеса, 65058)

3 - Міністерству оборони України (Повітрофлотський проспект, 6, м. Київ-168, 03168)

4 - Державному підприємству "45 експериментальний механічний завод" (вул. Стрілецька, 57, м. Вінниця, 21100)

5,6 - Дочірньому підприємству "АВТОМОТОРС" (вул. Господарська, 1, с. Святопетрівське, Києво-Святошинський район, Київська область, 08141; вул. Юрія Іллєнка, 12-а, оф. 1, м. Київ, 04050)