номер провадження справи 22/67/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2023 Справа № 908/3567/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В., при секретарі судового засідання Ініній І.М.

За участю представників учасників справи:

від позивача - не з`явився

від відповідача - Громут В.І., ордер серії АР № 1115531 від 27.02.2023

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи № 908/3567/21

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецмонтажсервіс ЛТД" (вул. Авіаконструктора Антонова, буд. 5, Солом`янський район, м. Київ, 03186)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Полетехніка" (вул. Космічна, буд. 121В, м. Запоріжжя, 69050)

про визнання третейського застереження недійсним

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та заяви позивача

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (вих. № 03/12/21 від 03.12.2021) Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецмонтажсервіс ЛТД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полетехніка" про визнання недійсним третейського застереження в п. 9.1 договору поставки № ОС-015/2019 від 03.05.2019.

Між сторонами в справі укладено договір № ОС-015/2019 від 03.05.2019 поставки товару, хоча попередньо сторони домовилися про передання товару на умовах договору лізингу. Після отримання товару за договором, цей товар перебував у платному користуванні позивача з відрахуванням відповідачу належних йому витрат. У зв`язку з настанням несприятливих обставин для позивача він змушений був повернути товар відповідачу, що підтверджується актом огляду та приймання-передачі від 22.01.2020. При цьому, відповідач ніяких претензій до позивача не мав, про що свідчить відмітка в акті. У пункті 9.1 договору вказано третейське застереження, згідно якого усі спори, розбіжності, вимоги або претензії підлягають вирішенню у Постійно діючому Третейському суді при Асоціації «Правова Ліга» у відповідності з його Регламентом. Позивач не був проінформований відповідачем про Регламент вказаного третейського суду, не знав про порядок його роботи та про порядок розгляду справ. З третейським застереженням у договорі позивач не погоджується, вважає його недійсним через недотримання норм законодавства, відсутність Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Правова Ліга» у третейській угоді, з яким відповідач немає можливості ознайомитися. Третейське застереження у договорі не відповідає вимогам Закону України «Про третейські суди», оскільки Регламент не розглядався взагалі та позивач з ним ознайомлений не був. Також, не зазначено конкретного судді, який повинен розглядати справу, не визначений порядок обрання даного судді.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

2. Позиція (аргументи) відповідача. Заяви відповідача

Відповідач у відзиві проти позову заперечив. Пункт 9.1 договору підтверджує, що сторони погодили вирішення спору у Постійно діючому Третейському суді при Асоціації «Правова Ліга» відповідно до його Регламенту. Тобто, на момент підписання договору, сторонами узгоджено третейську угоду у вигляді третейського застереження, як передбачено ст. 12 Закону України «Про третейські суди». Таким чином, з моменту укладення договору між сторонами діє третейське застереження, що визначає певний порядок розгляду спорів. Договір виконувався обома сторонами з травня 2019 року. До часу звернення відповідача до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Правова Ліга» з вимогами до позивача у зв`язку з простроченням взятих зобов`язань, позивач у даній справі не ставив під сумнів відсутність необхідного додатку договору - Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Правова Ліга», у тому числі й про його необізнаність. Обов`язковості додання до договору поставки відповідного Регламенту, так само як і надіслання або надання його відповідачем позивачу, ні законодавством, ні самим договором не передбачено. У пункті 9.1 договору вказується посилання на сайт суду, де у вільному доступі знаходиться й Регламент третейського суду. Вважає, що відсутні порушення (недодержання) відповідних правових норм при укладенні третейської угоди. У задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

3. Процесуальні питання, вирішені судом

Відповідно до протоколу розподілу судової справи між суддями від 08.12.2021 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/3567/21 та визначено до розгляду судді Ярешко О.В.

Ухвалою суду від 13.12.2021 вказану позовну заяву залишено без руху.

29.12.2021 до суду від позивача надійшло клопотання вих. № 21/12/21 від 23.12.2021 про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 30.12.2021 суддею Ярешко О.В. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/3567/21 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 26.01.2022.

Ухвалою суду від 26.01.2022 підготовче засідання відкладено на 28.02.2022.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Ухвалою суду від 28.02.2022, на підставі ч. 3 ст. 177 ГПК України з власної ініціативи суду, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів - до 31.03.2022 включно; підготовче засідання відкладено на 23.03.2022.

У зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, оскільки сторони позбавлені можливості прибути в судове засідання 23.03.2022, вказане підготовче засідання перенесено без визначення дати наступного засідання.

Суд враховував, що згідно наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75 (який був чинним станом до 21.12.2022), Пологівська міська територіальна громада Пологівського району Запорізькї області (місцезнаходження відповідача на час призначення підготовчого засідання на 23.03.2022) віднесена до переліку територій, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Поштові відділення в місті Пологи Запорізької області не працювали, що унеможливлювало надіслання відповідачу процесуальних документів суду.

З метою судового розгляду справи, дотримання прав та законних інтересів сторін, строку розгляду справи, ухвалою суду від 07.02.2023 підготовче засідання призначено на 28.02.2023.

Ухвалою суду 28.02.2023 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження у справі № 908/3567/21 до прийняття рішення у справі № 910/9084/20; закрито підготовче засідання в справі, справа призначена до судового розгляду по суті на 23.03.2023.

У судове засідання 23.03.2023 з`явився представник відповідача. Представник позивача, який мав приймати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів, на зв`язок з судом не вийшов. Відтак, у суду була відсутня можливість провести судове засідання в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів позивача.

Відповідно до ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, здійснювалося фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд визнав можливим розглянути справу за відсутності представника позивача. Суд враховує, що позивач повідомлений про розгляд справи по суті згідно вимог Господарського процесуального кодексу України. Судом враховано, що представники сторін у судове засідання з розгляду справи по суті не викликалися.

Згідно практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення поняття «розумний строк» вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ і було б неприродно встановлювати один і той самий строк для всіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин (рішення у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства»).

Європейський суд з прав людини в своїй практиці виходить із того, що розумність тривалості судового провадження необхідно оцінювати у світлі обставин конкретної справи, враховуючи критерії, вироблені судом. Такими критеріями є: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінка заявника; 3) поведінка державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (Рішення «Бараона проти Португалії», 1987 рік, «Хосце проти Нідерландів», 1998 рік; «Бухкольц проти Німеччини», 1981 рік; «Бочан проти України», 2007 рік).

Таким чином, суд, враховуючи обставини справи та введення воєнного стану в Україні, застосовує принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини.

У судовому засіданні 23.03.2023 судом справу розглянуто по суті, підписано та оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

4. Обставини справи, встановлені судом, та докази що їх підтверджують

03.05.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізон-Імпорт» (продавець) (змінено найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю "Полетехніка") та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спецмонтажсервіс ЛТД» (покупець) укладено договір поставки № ОС-015/2019, відповідно до предмету якого (пункт 1.1) цим договором регулюються відносини сторін з поставки сільськогосподарської техніки, насіння для сівби, засобів захисту рослин (далі - товар). Найменування, ціна (вартість), кількість, строки, порядок оплати та поставки товару, розмір товарного кредиту визначаються сторонами в специфікаціях, які є невід`ємною частиною договору.

Розділом 9 договору встановлено вирішення спорів. Згідно п. 9.1, усі спори, розбіжності, вимоги або претензії, що виникають з цього договору, підлягають вирішенню у Постійно діючому Третейському суді при Асоціації «Правова Ліга» (сайт суду - http://sud.te.ua) у відповідності з його Регламентом. Третейський розгляд справи здійснюється Постійно діючим Третейським судом у складі з одного третейського судді. Місце знаходження третейського суду та місце розгляду спору: м. Тернопіль, майдан Волі, 4, поштовий індекс 46001. Мова третейського судочинства - українська. Сторони є такими, що розуміють правовий зміст та правові наслідки цього третейського застереження та вважають їх звернення до Третейського суду достатнім заходом захисту своїх прав.

Вказаний договір, згідно п. 7.1, набуває чинності з моменту підписання та скріплення печатками сторін і діє один календарний рік, але в будь-якому разі до повного виконання договору.

Згідно акту приймання-передачі від 22.01.2020 засвідчено повернення покупцем продавцю сільськогосподарської техніки, що була передана продавцем покупцю відповідно до умов договору поставки № ОС-015/2019 від 03.05.2019.

5. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при ухваленні рішення

Відповідно ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 2, 4 статті 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Отже, встановлення взаємопогоджених дій декількох осіб, які мають єдину мету, спрямовану на набуття, зміну або припинення певних цивільних прав чи виконання певних обов`язків, є ознаками вчинення єдиного правочину такими особами. Поведінка сторін має засвідчувати єдність їх волі до настання відповідних правових наслідків. Багатосторонні правочини можуть оформлюватися договорами у письмовій формі як єдиними письмовими документами або укладатися шляхом взаємного обміну листами (повідомленнями, телеграмами), прийняттям до виконання зобов`язань чи фактичним учиненням взаємнопогоджених дій, спрямованих на набуття певних прав (виконання певних обов`язків) його сторонами.

Цивільний кодекс України (ст. 204) установлює презумпцію правомірності правочину, а саме - правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до положень статті 16 ЦК України, визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів, а загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені статтею 215 ЦК України.

За частиною першою статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч. 1). Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч. 2). Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч. 3). Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4). Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч. 5). Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч. 6).

Відповідно ч. 1 ст. 217 ЦК України, недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Згідно з Законом України "Про третейські суди": - до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом (стаття 1); - третейський суд - це недержавний незалежний орган, що утворюється за угодою або відповідним рішенням заінтересованих фізичних та/або юридичних осіб у порядку, встановленому цим Законом, для вирішення спорів, що виникають із цивільних та господарських правовідносин (стаття 2); - юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону. Спір може бути переданий на вирішення третейського суду до прийняття компетентним судом рішення у спорі між тими ж сторонами, з того ж предмета і з тих самих підстав (стаття 5 у редакції, чинній станом на 03.05.2019); - в Україні можуть утворюватися та діяти, зокрема, постійно діючі третейські суди, які утворюються без статусу юридичної особи (стаття 7).

У статті 12 даного Закону (у редакції, чинній станом на 03.05.2019), визначено, що третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід`ємна частина третейської угоди. За будь-яких обставин у разі суперечності третейської угоди регламенту третейського суду застосовуються положення регламенту. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв`язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору. У разі недодержання правил, передбачених цією статтею, третейська угода є недійсною. Недійсність окремих положень договору, контракту, що містить третейське застереження, не тягне за собою недійсність такого третейського застереження. Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом (стаття 12 у редакції, чинній на 04.06.2020).

Судом встановлено, що оспорювана третейська угода (третейське застереження) міститься безпосередньо в тексті укладеного і підписаного сторонами договору поставки № ОС-015/2019 від 03.05.2019, що узгоджується з зазначеними приписами статті 12 Закону України "Про третейські суди". Так, у договорі (пункт 9.1) сторонами визначено, що усі спори, розбіжності, вимоги або претензії, що виникають з цього договору, підлягають вирішенню у Постійно діючому Третейському суді при Асоціації «Правова Ліга» (сайт суду - http://sud.te.ua) у відповідності з його Регламентом.

Зміст спірної третейської угоди не суперечить чинному законодавству. Сторони безпосередньо у третейській угоді визначили та погодились на застосування Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Правова Ліга», що свідчить про ознайомлення сторін з останнім та безпосередню обізнаність з його змістом.

Щодо не викладення у договорі Регламенту третейського суду та не додання його до договору, як його невід`ємної частини, суд зазначає.

Відповідно до частин 2, 3 статті 12 Закону України «Про третейські суди» (в редакції станом на 03.05.2019 року), якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід`ємна частина третейської угоди. За будь-яких обставин у разі суперечності третейської угоди регламенту третейського суду застосовуються положення регламенту.

Згідно ч. 1 ст. 13 даного Закону, якщо третейська угода укладена у вигляді третейського застереження, то вона вважається невід`ємною частиною угоди.

У п. 9.1 договору № ОС-015/2019 від 03.05.2019 зазначено сайт Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Правова Ліга», на якому у вільному доступі розміщений Регламент даного суду. Отже, позивач мав можливість, за необхідності, ознайомитися з даним Регламентом.

Суд враховує, що в договорі № ОС-015/2019 відсутня вказівка про визначення та визнання Регламенту третейського суду невід`ємною частиною договору. Обов`язковості додання до договору поставки, який містить спірне третейське застереження, відповідного Регламенту, так само як і надіслання або надання його відповідачем позивачеві, ні вказаним Законом, ні самим договором також не передбачено.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Щодо не зазначення в третейському застереженні конкретного судді, який повинен розглядати справу, не визначення порядку обрання даного судді, суд зазначає, що згідно ст. 14 Закону України «Про третейські суди», сторони мають право вільно призначати чи обирати третейський суд та третейських суддів (ч. 1). За домовленістю сторін вони можуть доручити третій особі (юридичній або фізичній) призначення чи обрання третейського суду чи суддів (ч. 2). Для призначення чи обрання третейських суддів у кожній справі необхідна їхня згода (ч. 3). У постійно діючих третейських судах призначення чи обрання третейських суддів здійснюється із затвердженого відповідно до статті 8 цього Закону списку третейських суддів, який за регламентом цього постійно діючого третейського суду може мати обов`язковий чи рекомендаційний характер (ч. 4).

Відтак, законодавством визначено порядок призначення чи обрання третейських суддів; відсутня обов`язковість зазначення в третейському застереженні конкретного судді чи порядку його обрання.

Згідно ч. 3 ст. 16 вказаного Закону, у постійно діючому третейському суді кількісний та персональний склад третейського суду визначається за правилами, встановленими регламентом третейського суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.08.2018 у справі № 906/493/16 дійшла висновку про те, що господарський суд має тлумачити будь-які неточності в тексті арбітражної угоди та розглядати сумніви щодо її дійсності, чинності та виконуваності на користь її дійсності, чинності та виконуваності, забезпечуючи принцип автономності арбітражної угоди.

Позивачем не доведено належними, допустимими та достовірними доказами наявності підстав для визнання недійсним третейського застереження, яке міститься в п. 9.1 договору поставки № ОС-015/2019 від 03.05.2019.

У зв`язку з наведеним, у задоволенні позову судом відмовляється повністю.

6. Судові витрати

Відповідно п. 2 ч. 1, п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача.

Відповідно ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У зв`язку з обстрілами міста Запоріжжя військами Російської Федерації, частими оголошеннями повітряної тривоги в місті, повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано - 03 квітня 2023.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.В. Ярешко