УХВАЛА

27 березня 2023 року

м. Київ

cправа № 910/9314/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Вронська Г.О. - головуюча, Губенко Н.М., Кондратова І.Д.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Галілєй"

про відвід колегії суддів Вронська Г.О. - головуюча, Губенко Н.М., Кондратова І.Д.

за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Галілєй"

на рішення Господарського суду міста Києва

у складі судді Трофименко Т.Ю

від 18.10.2021

та постанову Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Ткаченко Б.О., Зубець Л.П., Алданова С.О.

від 22.12.2022

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Галілєй"

до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про повернення майна, що зберігається безпідставно

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Галілєй" (далі - Позивач) звернулося з позовом до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (далі - Відповідач) про повернення майна, що зберігається безпідставно, а саме оригінали 22 простих векселів на загальну суму 2 347 436,68 грн, виданих Відкритим акціонерним товариством "Нікопольський південнотрубний завод".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.10.2021, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.12.2022 у справі №910/9314/21, у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення судів попередніх інстанцій мотивовані тим, що Відповідач дійсно отримав від Позивача спірні векселі, однак передав їх Відкритому акціонерному товариству "Нікопольський Південнотрубний завод", а тому стверджувати про те, що Відповідач має в наявності та незаконно зберігає спірні 22 векселі, правових підстав немає, а Позивачем такого факту доведено не було.

07 лютого 2023 року Позивач звернувся з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.12.2022.

Ухвалою Верховного Суду від 02.03.2023 касаційну скаргу залишено без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, оскільки до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

24 березня 2023 року Позивач надіслав заяву про відвід колегії суддів: Вронська Г.О., Губенко Н.М., Кондратова І.Д.

В обґрунтування поданої заяви Позивач стверджує, що Суд при винесенні ухвали Верховного Суду від 10.02.2022 про залишення касаційної скарги без руху вигадав суму судового збору та не вірно посилався на визначення вартості спірних векселів, з метою перешкоджання Позивачу у доступі до правосуддя.

Частиною 3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Доводи, викладені у заяві про відвід колегії суддів Вронська Г.О. - головуюча, Губенко Н.М., Кондратова І.Д., Судом відхиляються, з огляду на те, що відповідно до частини 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Крім того, Суд зазначає, що ухвала Верховного Суду від 27.03.2023 про залишення касаційної скарги без руху, винесена одноособово суддею Вронською Г.О. Доводи Позивача про відвід колегії суддів Вронська Г.О., Губенко Н.М., Кондратова І.Д. у зв`язку з тим, що колегія є одностайною у прийнятті рішень, ґрунтуються виключно на його припущеннях. Саме лише припущення не може бути покладено в основу будь-якого судового акта, в тому числі й прийнятого за результатами розгляду заяви про відвід суддів.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії', від 24.02.1993, Series А N 255, пп. 28 та ЗО, та "Веттштайн проти Швейцарії', заява N 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Відповідно до суб`єктивного критерію "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного" (рішення у справі "Білуха проти України", заява № 33949/02, рішення від 09.11.2006, пункти 49, 50).

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див. рішення у справі "Фей проти Австрії' (Fey v. Austria) від 24.02.1993, пп. 27, 28, ЗО; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії' (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-ХІІ). Крім того, відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі (рішення у справі "Бочан проти України", N 7577/02, від 03.05.2007, п. 64).

Колегія суддів дійшла висновку, що доводи заяви про відвід колегії суддів Вронська Г.О. - головуюча, Губенко Н.М., Кондратова І.Д., від розгляду справи №910/9314/21 є необґрунтованими, тому відповідно до частини 3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України подана заява підлягає передачі на авторозподіл для визначення судді щодо її розгляду.

Керуючись статтями 35, 38, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Галілєй" про відвід колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Вронська Г.О., Губенко Н.М., Кондратова І.Д., від розгляду справи №910/9314/21 визнати необґрунтованою.

2. Передати справу №910/9314/21 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Галілєй" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.12.2022 на авторозподіл для визначення судді з розгляду заяви про відвід суддів.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуюча Г. Вронська

Судді Н. Губенко

І. Кондратова