ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2023 р. Справа№ 922/4111/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Грека Б.М.

суддів: Отрюха Б.В.

Полякова Б.М.

за участю секретаря судового засідання Макуха О.А.

за участю представників:

ТОВ "Сторгов" - Родзинський А.А.

ТОВ "Планета Комфорт" - Бєлоус Л.В., Бондаренко Н.В.

розглянувши апеляційну скаргу ТОВ "Планета Комфорт"

на рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2022

у справі № 922/4111/17 (суддя Чеберяк П.П.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сторгов"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Планета Комфорт"

про зобов`язання вчинити дії

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Планета Комфорт"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сторгов"

про стягнення грошових коштів

в межах справи № 910/2543/16

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестор-3"

про банкрутство

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст суті спору.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сторгов" звернулося до господарського суду з позовом, в якому просило зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Планета Комфорт" у порядку, визначеному статтею 530 Цивільного кодексу України, пред`явити Товариству з обмеженою відповідальністю "Сторгов" вимогу щодо повернення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Планета Комфорт" коштів у розмірі 358 459, 80 грн за платіжним дорученням від 15.11.2016 № 41 та у розмірі 179 188, 40 грн за платіжним дорученням від 15.11.2016 № 42.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Планета Комфорт" (далі - позивач за заустрічним позовом) звернулося до господарського суду із зустрічною позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сторгов" (далі - відповідач за зустрічним позовом) про стягнення грошових коштів на загальну суму 1 075 296, 40 грн, що складається з:

- грошових коштів на суму 179188, 40 грн, що були перераховані на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Сторгов", як гарантійний внесок для участі в аукціоні, призначеного на 24.11.2016 з продажу майна банкрута - Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестор-3", лот № 2;

- грошових коштів на суму 358459, 80 грн, що були перераховані на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Сторгов" як гарантійний внесок для участі в аукціоні, призначеному на 24.11.2016 з продажу майна банкрута - Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестор-3", лот № 1;

- штрафу у розмірі 537 648 ,20 грн;

- процентів за користування грошовими коштами, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Планета Комфорт", на загальну суму 91 195, 28 грн, і 17 498, 88 грн сплаченого судового збору.

Зустрічні позовні вимоги мотивовано неповерненням ТОВ "Сторгов", всупереч вимогам статті 70 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", гарантійного внеску, сплаченого ТОВ "Планета комфорт", та нарахуванням у зв`язку з цим процентів за користування безпідставно набутими грошовими коштами (частина четверта статті 70 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом") і штрафу у розмірі гарантійного внеску (стаття 56 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").

Оскаржуване судове рішення (ухвала) господарського суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.10.2022 суд вирішив в задоволені первісного позову відмовити; зустрічний позов задовольнити частково; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сторгов» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Планета комфорт» суму 534 448 грн 20 коп. та 8 016 грн 72 коп. судового збору; в іншій частині позовних вимог відмовити.

Господарський суд, керуючись нормами ч.5, 9, 12, 13 ст. 39 КУзПБ, дійшов висновку, що встановлені обставини є правовою підставою для відкриття провадження у справі про банкрутство боржника.

Апеляційне провадження (рух справи).

Позивач за зустрічним позовом (далі - апелянт) звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою у якій просить рішення господарського суду першої інстанції в частині часткового задоволення зустрічних позовних вимог змінити, задовольнивши зустрічний позов про стягнення грошових коштів на загальну суму 1075296, 40 грн в повному обсязі.

В обґрунтування підстав для скасування рішення господарського суду першої інстанції апелянт наводить наступні аргументи:

- суд в порушення норм статтей 73, 86 ГПК України не надав оцінку доказам щодо порушення ТОВ "Сторгов" порядку проведення аукціону і недопущення д участі апелянта, що є підставою для стягнення штрафу відповідно до вимог норм статті 56 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом";

- судом не надано оцінку листу вих. № 1511/3 від 15.11.2016, яким підтверджено отримання ТОВ "Сторгов" пакету документів від апелянта для участі в аукціоні 24.11.2016;

- суд невірно застосував норми статтей 8, 534, 536, 1214 Цивільного кодексу України при вирішенні питання про стягнення процентів за користування грошовими коштами, не врахувавши лист - вимогу від 06.12.2016 про повернення грошових коштів.

Відповідач за зустірним позовом у відзиві на апеляційну скаргу вважає, що відповідна скарга не підлягає задоволенню та просить оскаржуване рішення господарського суду залишити без зміни, доводячи наступне:

- лист вих. № 1511/3 від 15.11.2016 є підробкою та відповідачем за зустрічним позовом не отримувався;

- за відсутності у позивача за зустрічним позовом статусу учасника аукціону на нього не розповсюджується приписи статті 70 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" відповідно до якої гарантійні внески підлягають поверненню протягом трьох робочих днів з дня закінчення аукціону, крім випадків, передбачених ч.ч. 2-3 цієї статті;

- позивач за зустрічним позовом не набував статусу учасника аукціону, оскільки відповідач за зустрічним позовом не отримував від нього листа вих. № 1511/3 від 15.11.2016;

- висновок судово-почеркознавчої експертизи №4556/4652 від 05.03.2018 по кримінальному провадженню №0000142 не є доказом в розумінні ст..ст. 77. 80, 81 ГПК України, оскільки не надходив від учасника справи та правомірно визнаний судом неналежним доказом;

- копія листа вих. № 1511/3 від 15.11.2016 є неналежним та недопустимим доказом, оскільки не містить повної назви посади особи, її ініціалів і прізвища, яка його підписала;

- відповідач за зустрічним позовом не отримував вимоги №06/12-16/01 від 06.12.2016 про повернення грошових коштів, що перераховані за платіжним дорученням від 15.11.2016 № 41 та платіжним дорученням від 15.11.2016 № 42, оскільки опис вкладення до поштового відправлення та розрахунковий документ від 06.12.2016не иістять обов`язкових реквізитів.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2022 апеляційну скаргу передано для розгляду колегії суддів: Грек Б.М. - головуючий суддя, Отрюх Б.В., Поляков Б.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.12.2022 витребувано матеріали справи №922/4111/17 з Господарського суду міста Києва за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сторгов" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Планета Комфорт" про зобов`язання вчинити дії за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Планета Комфорт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сторгов" про стягнення грошових коштів в межах справи №910/2543/16.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2023 відкрито апеляційне провадження у справі №922/4111/17 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Планета Комфорт" на рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2022 у визначеному складі колегії суддів: головуючий суддя - Грек Б.М., судді: Поляков Б.М., Отрюх Б.В.; призначено справу до розгляду на 06.03.2023.

06.03.2023 в судовому засіданні по справі № 922/4111/17 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Планета Комфорт" на рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2022 оголошено перерву до 27.03.2023.

Суд апеляційної інстанції не встановив обставин, що перешкоджають розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

Обставини справи, встановлені апеляційним господарським судом.

Постановою Господарського суду міста Києва від 25.04.2016 у справі № 910/2543/16 Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестор-3" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута голову ліквідаційної комісії Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестор-3" Яновського Сергія Сергійовича.

Між ТОВ «Інвестор-3» та ТОВ «Сторгов» було укладено договір № 101916/02 від 10.10.2016 про організацію продажу майна у справі про банкрутство ТОВ «Інвестор-3», на підставі якого ТОВ «Сторгов» оприлюднило 24.10.2016 на сайтах Вищого господарського суду України та Міністерства юстиції України оголошення № 36617 про проведення 24.11.2016 других повторних аукціонів з продажу майна ТОВ «Інвестор-3».

15.11.2016 ТОВ «Планета Комфорт» було надано ТОВ «Сторгов» пакет документів для участі в аукціоні з супровідним листом за вихідним № 1511/3 від 15.11.2016, у відповідності до оголошення про проведення аукціону з продажу майна банкрута ТОВ «Інвестор-3», призначеного на 24.11.2016.

Відповідно до платіжного доручення №41 (одержано банком від ТОВ «Планета Комфорт» 15.11.2016 о 16:48) ТОВ "Сторгов" перераховано в якості гарантійного внеску для участі в аукціоні 358459, 80 грн; платіжним дорученням № 42 (одержано банком 15.11.2016 о 16:48) перераховано в якості гарантійного внеску для участі в аукціоні 179188, 40 грн.

До проведення аукціону 24.11.2016 представника позивача за зустрічним позовом не було допущено службою охорони, чим, на думку ТОВ «Планета Комфорт», було неправомірно позбавлено можливості взяти участь у вказаному аукціоні.

ТОВ «Планета Комфорт» повернення здійснених гарантійних внесків за вимогою від 06.12.2016 №06/12-16/01 не отримало.

ТОВ «Сторгов» платіжними дорученнями №78_55U013/2 від 30.05.2017 на суму 1000,00 грн., №79 від 31.05.2017 на суму 1100,00 грн. №80 від 31.05.2017 на суму 1 100,00 грн частково повернуло помилково сплачені 15.11.2017 грошові коштів.

Мотиви постанови та висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Предметом судового розгляду стали вимоги про стягнення грошових коштів на загальну суму 1 075 296, 40 грн, що складається з суми 179188, 40 грн, що були перераховані у якості гарантійного внеску для участі в аукціоні, 358459, 80 грн, що були перераховані як гарантійний внесок для участі в аукціоні, штрафу у розмірі 537 648, 20 грн, 91 195, 28 грн як проценти за користування грошовими коштами.

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 61 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон про банкрутство), рішення організатора аукціону про допуск заявників до участі в торгах приймається за наслідками розгляду представлених заяв на участь в аукціоні і оформляється протоколом про визначення учасників аукціонів. До участі в торгах допускаються заявники, що подали заяви на участь в аукціоні і документи, що додавалися до них, які відповідають вимогам, встановленим цим Законом і вказаним у повідомленні про проведення торгів. Заявники, допущені до участі в торгах, визнаються учасниками аукціону.

Рішення про відмову в допуску заявника до участі в аукціоні приймається у разі, якщо: заява на участь в аукціоні не відповідає вимогам, що встановлені цим Законом і вказаним у повідомленні про проведення аукціону; подані заявником документи не відповідають встановленим до них вимогам; на дату складання протоколу про визначення учасників аукціону не підтверджено надходження гарантійного внеску на рахунки, вказані в повідомленні про проведення аукціону.

Розмір гарантійних внесків становить десять відсотків початкової вартості.

Судом встановлено, що 24.10.2016 організатором аукціону зроблено оголошення на сайтах Вищого господарського суду України та Мінюсту про проведення аукціону з продажу майна ТОВ "Інвестор-3", призначеного на 24.11.2016; кінцева дата і час представлення заявок на участь у торгах - 15.11.2016.

В матеріалах справи наявні докази, що позивач за зустрічним позовом своєчасно звернувся з відповідною заявою на участь у аукціоні (лист вих.№1511/3 від 15.11.2016) та сплатив гарантійний внесок (платіжні доучення №41, 42 від 15.11.2016).

Як вбачається із висновку судової-почеркознавчої експертизи №4556/4652 по кримінальному провадженню №0000142 підпис від імені Тітар Т.В. у листі вих.№1511/3 від 15.11.2016 від ТОВ "Планета Комфорт" на адресу ТОВ "Сторгов", розташований у верхньому лівому куті під датою "151116" виконанийй рукописним способом без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів самою Тітар Тетяною Володимирівною (а.с.115, т. 2).

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (відповідні висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17, на які посилається скаржник).

Стандарт доказування вірогідності доказів передбачає зокрема оцінку безпосередньо судом їх змістовної ваги та вплив на переконання суду у більшій ймовірності існування факту, ніж його відсутності .

Стандарт доказування «вірогідності доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (стаття 78 ГПК України).

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

З огляду на принцип оцінки доказів за критерієм вірогідності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для висновку про доведення позивачем за зустрічним позовом зацікавленості у прийнятті участі в аукціоні призначеному на 24.11.2016.

Частиною 8 статті 49 Закону про банкрутство передбачено, що замовнику та організатору забороняється встановлювати вимоги, вчиняти дії чи виявляти бездіяльність, що будь-яким чином порушують рівність учасників аукціону або допускають їх дискримінацію.

Відповідно до частини 5 статті 51 Закону про банкрутство, на організатора аукціону покладено обов`язки щодо прийому заяв на участь в аукціоні.

Виходячи з аналізу положень статей 60, 61 Закону про банкрутство, підставами для допуску до участі на аукціоні є подання зацікавленими особами заяви про участь з додатками, в тому числі з доказами сплати гарантійного внеску.

Фактичних обставин справи щодо наявності підстав для не допуску позивача за зустрічним позовом до участі в аукціоні відповідачем за зустрічним позовом не доведено.

За встановлених судом апеляційної інстанції обставин, та з огляду на оцінку цих обставин, здійснену судом апеляційної інстанції, останній доходить висновку про наявність підстав підстави вважати, що позивачем за зустрічним позвом було вжито усіх можливих заходів з метою участі в аукціоні відповідно до вимог, встановлених статтею 60 Закону про банкрутство, тоді як відповідачем за зустрічним позовом не наведено підстав для недопуску позивача за зустрічним позовом до участі в аукціоні, тому слід визнати доведеним факт порушення організатором аукціону процедури отримання заяв потенційних учасників аукціону.

У постанові Верховний Суд (від 17.06.2021 у справі №922/605/15), зокрема, вказав, що Закон про банкрутство (частина 6 статті 61) визначає спосіб захисту прав та інтересів осіб, що не були допущені до участі в аукціоні та відповідальність організатора аукціону (стаття 56 Закону про банкрутство).

Відповідно до статті 56 Закону про банкрутство в разі якщо порушення порядку підготовки та проведення аукціону перешкодило зацікавленій особі взяти участь або перемогти на аукціоні, організатор аукціону зобов`язаний сплатити такій особі штраф у розмірі гарантійного внеску.

Таким чином, спосіб захисту прав та інтересів осіб, які не були допущені до участі в аукціоні та відповідальність організатора аукціону прямо визначена положеннями Закону про банкрутство.

Виходячи з аналізу статті 56 Закону про банкрутство, для стягнення з організатора аукціону штрафу у розмірі гарантійного внеску, суди повинні встановити наявність порушень, які були вчинені організатором аукціону щодо підготовки та проведення аукціону.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених статтею 86 Господарського процесуального кодексу України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо та їх сукупності в цілому.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 11 ГПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з практикою ЄСПЛ при застосуванні процедурних правил варто уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом, та порушення принципу правової визначеності (рішення ЄСПЛ у справі «Волчлі проти Франції», «ТОВ «Фріда» проти України»).

Враховуючи встановлені обставини та наведені висновки апеляційна інстанція не погоджується з висновками місцевого господарського суду щодо відхилення доказів на підтвердження обставин справи, які стосуються супровідного листа вих. №1511/3 від 15.11.2016 та висновку судово-почеркознавчої експертизи №4556/4652 від 05.03.2018 по кримінальному провадженню №0000142, оскільки вважає, що такі висновки не відповідають наведеній правовій позиції щодо надмірного формалізму, що впливає на оцінку справедливості процедури допуску до аукціону.

Оскільки апеляційний господарський суд дійшов висновку про не дотримання організатором проведення торгів порядку підготовки аукціону в частині прийняття рішень про допуск або відмову у допуску учасників до торгів щодо позивача за зустрічним позовом, вимоги позову слід визнати обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що організатором аукціону гарантійний внесок не повернуто, тому вимоги позивача за зустрічним позовом щодо повернення суми гарантійного внеску та застосування штрафу відповідно до норм ст. 56 Закону про банкрутство та пеню в розмірі 120 відсотків облікової ставки Національного банку України від суми боргу за період прострочення відповідно до ст. 70 Закону про банкрутство правомірні.

Відтак, з ТОВ «Сторгов» на користь ТОВ «Планета комфорт» підлягають стягненню суму 534 448 грн 20 коп. (сума гарантійних внесків), 537 648 грн (суму штрафу) та 91 195 грн (суму процентів).

Відповідно до частини першої статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї; суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Відповідно до норм статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема змінити судове рішення.

Відповідно до норми ч. 4 статті 277 ГПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Враховуючи встановлені обставини та наведені мотиви, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що аргументи апеляційної скарги спростовують висновки господарського суду першої інстанції, тому наявні підстави для задоволення апеляційної скарги та зміни оскаржуваного судового рішення господарського суду першої інстанції.

Керуючись статтями 267, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Планета Комфорт" задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2022 змінити.

3. Викласти пункти 2 та 3 резолютивної частини рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2022 в такій редакції:

"2. Зустрічний позов задовольнити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сторгов» (61174, м.Харків, пр-т. Перемоги, 55-Е; ідентифікаційний код 36226048) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Планета комфорт» (61068, м. Харків, пр. Московський, буд. 96; ідентифікаційний код 37998142) суму 534 448 (п`ятсот тридцять чотири тисячі чотириста сорок вісім) грн. 20 коп., суму штрафу 537 648 (п`ятсот тридцять сім тисяч шістсот сорок вісім) гривень, суму процентів 91 195 (дев`яносто одна тисяча сто дев`яносто п`ять) гривень."

4. Пункт 4 резолютивної частини рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2022 виключити.

5. В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2022 залишити без зміни.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сторгов» (61174, м. Харків, пр-т. Перемоги, 55-Е; ідентифікаційний код 36226048) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Планета комфорт» (61068, м. Харків, пр. Московський, буд. 96; ідентифікаційний код 37998142) судовий збір за подання зустрічної позовної заяви в сумі 17 498 (сімнадцять тисяч чотириста дев`яносто вісім) гривень 88 коп.

7. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сторгов» (61174, м. Харків, пр-т. Перемоги, 55-Е; ідентифікаційний код 36226048) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Планета комфорт» (61068, м. Харків, пр. Московський, буд. 96; ідентифікаційний код 37998142) судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 24 194 (двадцять чотири тисячі сто дев`яносто чотири) гривні 18 коп.

Господарському суду м. Києва видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, встановлені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Б.М. Грек

Судді Б.В. Отрюх

Б.М. Поляков

Повний текст постанови складено 03.04.2023.