У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

29 березня 2023 року м. Чернігівсправа № 927/466/23

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Шморгуна В. В., розглянувши матеріали заяви № 43.1/2496/01-14 від 20.03.2023 Акціонерного товариства «Чернігівобленерго», , вул. Гонча, 40, м. Чернігів, 14000 до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейденерджи», , пр-т Гагаріна, 24-Д, м. Харків, 61001 про видачу судового наказу,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Чернігівобленерго» звернулось до Господарського суду Чернігівської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейденерджи» заборгованості за договором електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії № 345 від 21.10.2021 у розмірі 99 245,22 грн.

В обґрунтування поданої заяви заявник посилається на неналежне виконання боржником умов договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії № 345 від 21.10.2021 в частині своєчасної оплати послуг з розподілу електричної енергії.

Розглянувши подану Акціонерним товариством «Чернігівобленерго» заяву разом з доданими до неї документами, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про видачу судового наказу, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 12 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, зокрема в порядку наказного провадження.

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, визначені ГПК України.

Так, підстави та порядок видачі судового наказу врегульовано положеннями розділу ІІ ГПК України.

Згідно ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Заявником в заяві про видачу судового наказу зазначено місцезнаходженням боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейденерджи» - пр-т Гагаріна, 24-Д, м. Харків, 61001.

Судом отримано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, згідно якого місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейденерджи»: вул. Набережна, 52, с. Бірки, Чугуївський район, Харківська область, 63421.

Отже, заявником у заявником у заяві про видачу судового наказу вказано невірну адресу боржника.

Пунктом 1 ч. 1 ст.152 ГПК України встановлено, що суддя відмовляє в видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу.

За наведених обставин, суд доходить висновку, що заява Акціонерного товариства «Чернігівобленерго» про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейденерджи» 99 245,22 грн заборгованості задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ГПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись статтями 147, 148, 150, 152, 153, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Акціонерному товариству «Чернігівобленерго» у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейденерджи» заборгованості у розмірі 99 245,22 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 29.03.2023. Ухвалу може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В. В. Шморгун