РІШЕННЯ

Іменем України

14 березня 2023 року справа № 927/947/22
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Демидової М.О., за участю секретаря судового засідання Хіловської І.Д., розглянувши матеріали позовної заяви за позовом: Фермерського господарства «Жеведське», вул. Садова, 10, с. Жеведь, Чернігівський район, 15556

до відповідача: Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, вул. Танкістів, 11 , смт. Гончарівське, Чернігівського району, Чернігівської області, 15558

про визнання права постійного користування землею

Представники сторін:

від позивача: не прибув,

від відповідача: не прибув.

встановив:

Фермерським господарством «Жеведське» подано позов до Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання за Фермерським господарством «Жеведське» права постійного користування земельною ділянкою, розташованої на території відповідача, площею 48,2 га згідно з Планом зовнішніх меж землекористування, призначеною для ведення селянського (фермерського) господарства, відповідно до Державного акта на право постійного користування землею Серії ЧНЧ №000068, виданого 26.08.2022 на ім`я ОСОБА_1 на підставі рішення Районної ради народних депутатів Чернігівського району Чернігівської області від 26.08.1997 року № ШЧ сесії 22 скликання.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 04.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 29.11.2022, 12:40. Встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов, запропоновано позивачу у строк до п`яти днів з дня отримання відзиву подати до суду відповідь на відзив. Задоволено клопотання ФГ «Жеведське» про витребування доказів та зобов?язано Чернігівську районну військову адміністрацію Чернігівського району Чернігівської області у строк до 25.11.2022 надати суду для огляду оригінали або належним чином засвідчені копії: реєстраційної справи ФГ «Серпневе», ; реєстраційної справи ФГ «Жеведське», ; технічної документації про встановлення меж земельної ділянки площею 48,2 га, що знаходиться у с. Жеведь Чернігівського району відповідно до Державного акту на право постійного користування Серії ЧНЧ 000068 від 26.08.1997. Повідомлено сторін, що подання ними до суду додаткових письмових доказів, висновків експертів, клопотань, заяв, пояснень, може бути здійснене у строк до 28.11.2022.

Направлена на поштову адресу відповідача ухвала про відкриття провадження у справі від 04.11.2022, отримана Гончарівською селищною радою 08.11.2022, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням № 352.

18.11.2022 від позивача на адресу суду надійшло клопотання про долучення додаткових доказів до матеріалів справи, у якому ФГ «Жеведське» зазначило, що в один і той же день із поданням позову до суду нотаріус видав свідоцтво про право на спадщину за законом від 28.10.2022. Видача свідоцтва затяглася за часом, а тому позивач, переймаючись можливістю пропуску процесуальних строків, звернувся до суду. Позивач зазначає, що в день видачі свідоцтва зареєстрував необхідні зміни в Статуті ФГ «Жеведське», у зв`язку з чим просить долучити до матеріалів справи копії документів: свідоцтво про право на спадщину за законом від 28.10.2022 у спадковій справі № 465/2019, зареєстроване в реєстрі за № 1-621; статут ФГ «Жеведське» в новій редакції, затверджений Протоколом №1 від 28.10.2022; Протокол загальних зборів членів №1 ФГ «Жеведське» від 28.10.2022, структуру власності ФГ «Жеведське»; опис документів, що подаються заявником для проведення державної реєстрації в ЄДР «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу»; виписка з ЄДР про ФГ «Жеведське» від 01.11.2022. Судом документи долучено до матеріалів справи.

09.12.2022 від позивачів на адресу суду надійшло клопотання про поновлення строків для долучення додаткових доказів до матеріалів справи від 08.12.2022, у якому ФГ «Жеведське» зазначає, що клопотання про долучення додаткових документів було подане 21.11.2022, після видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а тому просить поновити строк для подання додаткових доказів до матеріалів справи, що були фактично подані 18.11.2022.

Суд в ухвалі від 17.01.2023 про відкриття провадження встановив строк для подання письмових доказів до 28.11.2022, позивачем подано документи у встановлений судом строк, а тому відсутня необхідність для його поновлення.

У підготовчому засіданні 29.11.2022 судом постановлено протокольну ухвалу про оголошення перерви до 27.12.2022, 13:00.

Ухвалу про оголошення перерви у підготовчому засіданні від 29.11.2022, направлену на поштову адресу відповідача, Гончарівська селищна рада отримала 06.12.2022, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням № 979.

До початку підготовчого засідання 27.12.2022 через канцелярію суду від позивача надійшла заява від 27.12.2022 про проведення судового засідання без участі представника.

27.12.2022 судом постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 17.01.2023, 12:20.

У підготовче засідання 17.01.2023 сторони не прибули, про час та дату судового засідання повідомлені належним чином.

Ухвалою від 17.01.2023 суд закрив підготовче провадження у справі №927/947/22 та призначив справу до судового розгляду по суті на 14.02.2023, 12:30 год.

У судовому засіданні 14.02.2023 судом постановлено протокольну ухвалу про відкладення судового засідання на 14.03.2023 на 12:50.

У судове засідання 14.03.2023 сторони, повідомлені належним чином про дату та місце судового засідання, що підтверджується поштовими повідомленнями №542 та №550 не прибули.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву на позов в установлений судом строк, проти заявлених вимог не заперечив.

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України в разі ненадання відповідачем відзиву в установлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи в разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки (п.2 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду спору, однак явку повноважного представника до суду не забезпечив (без пояснення причин), правом на подання відзиву на позов в установлений судом строк не скористався, враховуючи зміст частини 9 статті 165, частини 2 статті 178, частини 1 статті 202 ГПК України, суд вважає за можливе вирішити наявний спір за відсутності його повноважного представника, явка якого судом обов`язковою не визнавалась, оскільки його неприбуття до суду не перешкоджає розгляду справи по суті за наявними матеріалами.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

Рішенням дев`ятої сесії двадцять другого скликання Чернігівської районної ради народних депутатів «Про відведення земельних ділянок для ведення та розширення селянських/фермерських господарств» від 06.08.1997 районна рада вирішила надати в постійне користування для ведення селянських (фермерських) господарств земельну ділянку громадянину ОСОБА_1 площею 48,2 га ріллі земель запасу Жеведської сільської ради. У пункті 5 рішення зазначено про те, що громадянину ОСОБА_1 приступити до користування земельними ділянками після одержання Державного акту та реєстрації селянського (фермерського господарства).

26.08.1997 ОСОБА_1 видано Державний акт на право постійного користування землею серії ЧНЧ 000068. У постійне користування надається земельна ділянка площею 48,2 га розташована на території Жеведської сільської ради для ведення селянського (фермерського) господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 101.

28.08.1997 на основі Державного акту на право постійного користування землею, серія ЧНЧ 000068 від 26.08.1997, створене Фермерське господарство «Серпневе», засновник - ОСОБА_1 .

22.09.2005 ФГ «Серпневе» ліквідоване за рішенням голови господарства, але Державний акт на землю, яку використовувало «Серпневе» для вирощування зернових культур, лишився у ОСОБА_1 .

30.07.2007 ОСОБА_1 створив ФГ «Жеведське», зареєстроване за адресою вул. Садова, 10, с. Жеведь, Чернігівського району, Чернігівської області.

У Статуті ФГ «Жеведське» зазначено, що його створено на основі Державного акту на право постійного користування землею, виданого громадянину ОСОБА_1 серія ЧНЧ 000068 від 26.08.1997 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 48,2 га.

На момент підписання нової редакції Статуту у 2010 році членами ФГ «Жеведське» були: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

08.11.2010 загальними зборами Фермерського господарства «Жеведське» вирішено звільнити з посади голови ФГ «Жеведське» ОСОБА_1 , у зв`язку з обранням на посаду сільського голови Жеведської сільської ради. Головою фермерського господарства обрано ОСОБА_2 , про що зазначено у протоколі №2 від 08.11.2010.

16.06.2011 ОСОБА_1 виключено з членів ФГ «Жеведське», про що зазначено у протоколі №1 від 16.06.2011.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 помер.

Державний акт на право постійного користування землею серія ЧНЧ 000068 від 26.08.1997 не перебував у складі спадщини.

07.10.2021 головним спеціалістом відділу державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування управління контролю за використанням та охороною земель Ляшенком А.С. проведено плановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог земельного законодавства під час використання земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:5043, яка розташована на території Гончарівської ОТГ, Чернігівського району, Чернігівської області.

За результатами перевірки, яка проводилась 07.10.2021, встановлено, що відповідно до відомостей Державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером :014:000:5043 належить до земель запасу сільськогосподарського призначення (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам або юридичним особам) Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області. Земельна ділянка має площу 42,3549 га. У ході обстеження та обмірів вказаної земельної ділянки на місцевості за допомогою приладу GNSS приймача STONEX S800А встановлено, що вона на площі 41,6964 га використовується для вирощування гречки без будь-яких на те правових підстав. Промірами встановлено, що загальна площа земель запасу під посівами гречки склала 45,9663га. У ході перевірки встановлено, що вказані дії, які полягають у використанні земельної ділянки запасу Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області на площі 45,9663 га, вчинено головою ФГ Жеведське» ОСОБА_2 у порушення вимог ст.125,126 Земельного кодексу України і являються самовільним зайняттям земельної ділянки, про що складено Протокол про адміністративне правопорушення № 646-ДК/313П/02/01-21 від 03.11.2021.

08.11.2021 за результатами проведеної перевірки складено припис. У приписі зазначено, що земельна ділянка з кадастровим номером :04:000:5043 була поділена, внаслідок чого сформовано земельні ділянки з кадастровими номерами :04:000:6106, :04:000:6100, :04:000:6107, :04:000:6108, :04:000:6109, :04:000:6110, :04:000:6111, :04:000:6112, :04:000:6113, :04:000:6114, :04:000:6101, :04:000:6102, :04:000:6103, :04:000:6104, :04:000:6105, які перебувають у комунальній власності Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області.

08.11.2021 складено повідомлення про сплату шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 03.11.2021.

08.11.2021 головним спеціалістом державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування управління з контролю за використанням та охороною земель Ляшенко А.С. складено постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення, яке вчинила громадянка ОСОБА_2 , у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Як стверджує позивач, саме через проведення перевірки ОСОБА_2 дізналася про те, що землі, якими користується ФГ «Жеведське» відповідно до Державного акта від 26.08.1997, віднесено до земель запасу сільськогосподарського призначення Гончарівської селищної ради.

У листах Гончарівської селищної ради Чернігівської області Чернігівського району №02-25/1316 від 14.12.2021, №02-30/282 від 03.06.2022 зазначено, що земельна ділянка з кадастровим номером :04:000:5043 загальною площею 42,3549 га - рілля, землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам), що перейшли у комунальну власність із земель державної власності у 2018 році за наказом №25-7561/14-18 сг Головного управління Держгеокадстру у Чернігівській області від 27.09.2018 та за актом приймання-передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення. На момент передачі земель в комунальну власність ГУ Держгеокадастру не зазначило відомості про обтяження речових прав на земельну ділянку. На місце розташування земельної ділянки Гончарівська селищна рада не виїзжала з підстав того, що земельна ділянка була зі встановленими межовими знаками в натурі на місцевості із посиланням на вже виготовлену технічну документацію щодо інвентаризації земель Київською обласною філією Центру Державного земельного кадастру, ще до передачі земельної ділянки з державної власності в комунальну власність Гончарівської селищної ради. Державний контроль за використанням та охороною земель за межами населеного пункту усіх категорій та форм власності здійснювався центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, відповідності до Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» станом на 17.06.2020.

Оскільки Гончарівська селищна рада являється військовою громадою, то першочергове право на надання дозволу щодо відведення земельної ділянки у приватну власність надається учасникам АТО. На підставі клопотань учасників АТО, та рішенням одинадцятої сесії восьмого скликання Гончарівської селищної ради від 16.09.2021 із посиланням на положення ст. 12, 118, 121, п.в, 122-123 Земельного кодексу України та пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» надані дозволи на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність.

У відповіді №29-25-0.3-4778/2-21 від 09.12.2021 Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області повідомило, що відповідно до наказу Державної служби охорони України з питань геодезії, картографії та кадастру від 21.02.2019 № 590 «Про проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності» із внесеними змінами, наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 13.05.2019 № 129 Головним управлінням були проведені заходи з інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності на території області, в тому числі Гончарівської селищної ради. Земельна ділянка з кадастровим номером:04:000:5043 у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 № 60-р «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад» та наказу Головного управління від 27.09.2018 № 25-7561/14-18-сг була передана як землі запасу сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність Гончарівської селищної об`єднаної територіальної громади. У відповіді зазначено, шо у місцевому фонді Відділу №5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області наявний Державний акт на право постійного користування землею серії ЧНЧ №000068, виданий на ім`я громадянина ОСОБА_1 , який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею № 10. Зазначено також і про те, що з 01.01.2013 заходів стосовно припинення права постійного користування зазначеною земельною ділянкою Головним управлінням не вживалося.

У відповіді № 29-25/0.3-2035/2-22 від 15.07.2022 Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області повідомило, що за даними Державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером :04:000:5043 площею 42,3549 га отримала статус «архівної» 12.10.2021 у результаті формування за її рахунок 15-ти нових земельних ділянок, а саме: :04:000:6100 площею 14,3549 га, :04:000:6101 площею 2,0000 га, :04:000:6101 площею 2,0000 га, :04:000:6102 площею 2,0000 га, :04:000:6103 площею 2,0000 га, :04:000:6104 площею 2,0000 га, :04:000:6105 площею 2,0000 га, :04:000:6106 площею 2,0000 га, :04:000:6107 площею 2,0000 га, :04:000:6108 площею 2,0000 га, :04:000:6Ґ09 площею 2,0000 га, :04:000:6110 площею 2,0000 га, :04:000:6111 площею 2,0000 га, :04:000:6112 площею 2,0000 га, :04:000:6113 площею 2,0000 га та :04:000:6114 площею 2,0000 га. Інформація як про затвердження документації із землеустрою, так і про надання дозволу на її розроблення щодо новосформованих земельних ділянок за рахунок зазначеної у запиті земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:5043 у Головному управлінні відсутня, оскільки у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 № 60-р «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад» та наказу Головного управління від 27.09.2018 № 25- 7561/1-4-18-сг земельна ділянка була передана, у комунальну власність Гончарівської селищної об`єднаної територіальної громади згідно із статтею 117 Земельного кодексу України.

Відповідно до наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру «Про проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності» № 45 від 15.03.2018 у 2018 році проводилася інвентаризація на території об`єднаних територіальних громад несформованих земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, відомості про які відсутні у Державному земельному кадастрі, крім земель, які знаходяться в постійному користуванні державних підприємств, установ та організацій.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області № 25-7561/14-18-сг від 27.09.2018 «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» у комунальну власність Гончарівської селищної об`єднаної територіальної громади передано земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 1521,9186 га, які розташовані за межами населених пунктів на території Гончарівської селищної об`єднаної територіальної громади Чернігівського району Чернігівської області.

Як зазначає позивач, після ознайомлення з Технічною документацією із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності (за межами населених пунктів) на території Гончарівської селищної ОТГ, Чернігівського району, Чернігівської області з урахуванням Перспективного плану формування територій Чернігівської області, затвердженого розпорядженням КМУ від 12.08.2015 №899, стало відомо, що земельна ділянка площею 42,3549 га (ділянка №6 в Технічній документації) увійшла до переліку земельних ділянок, які підлягають інвентаризації, як така, що не перебуває у власності (користуванні) без кадастрового номера, тобто є землею запасу. ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області не перевірив наявність прав користування на спірну земельну ділянку, хоча вона на момент проведення інвентаризації була виділена в натурі та засіяна та відніс її до земель запасу, в результаті чого у Державному земельному кадастрі відобразилися недостовірні дані. Після передання земель сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 1521,9186 га у комунальну власність Гончарівська селищна рада почала розподіляти спірну земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:5043 між новими власниками, які претендували на неї в порядку безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства. Фактично земельна ділянка була поділена між 20 кандидатами - по 2 га землі кожному. Тобто, 2,3549 га лишилося нерозподіленими. Відомо про кадастрові номери 15-ти ділянок, а саме: :04:000:6100, :04:000:6101, :04:000:6102, :04:000:6103, :04:000:6104, :04:000:6105, :04:000:6106, :04:000:6107, :04:000:6108, :04:000:6109, :04:000:6110, :04:000:6111, :04:000:6112, :04:000:6113, :04:000:6114.

Позивач вважає, що Державний акт на право постійного користування землею, серія ЧНЧ 000068 від 26.08.1997, є чинним після смерті засновника фермерського господарства, на якого було оформлене право на землю, земля залишається у користуванні господарства і не вимагає спадкування. Більше того, ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто вже після передачі спірної земельної ділянки Гончарівській селищній раді Чернігівського району як землі запасу 27.09.2018.

Позивач вважає, що ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області протиправно віднесло землі, які перебувають у постійному користуванні ФГ «Жеведське», до земель запасу, що призвело до відображення недостовірних даних у Державному земельному кадастрі. ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області під час інвентаризації не врахувало наявність Державного акту на право постійного користування землею, серія ЧНЧ 000068 від 26.08.1997. Відповідач дозволив розробити проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам, які претендують на землі в межах безоплатної приватизації. Зазначене стало підставою для необґрунтованого притягнення ФГ «Жеведське» до адміністративної відповідальності за самовільне зайняття земельної ділянки та арешту всього врожаю гречки в рамках досудового розслідування за ч. 1 ст. 197-1 КК України. Кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до ЄРДР за № 0000047 від 04.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, закрите, оскільки в діях ОСОБА_2 відсутній склад кримінального правопорушення.

Зазначене стало підставою для звернення з позовом до суду, ФГ «Жеведське» просить визнати за ним право постійного користування на земельну ділянку відповідно до Державного акту на право постійного користування землею, серія ЧНЧ 000068 від 26.08.1997, яка має кадастровий номер :04:000:5043.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову у повному обсязі з таких підстав.

Згідно із частиною першою статті 51 Земельного кодексу України (у редакції, що була чинна на момент створення ФГ «Серпневе») громадяни, які виявили бажання вести селянське (фермерське) господарство (включаючи й тих, хто переїздить з іншої місцевості), для одержання земельної ділянки у власність або користування подають до сільської, селищної, міської, районної Ради народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки заяву, яку підписує голова створюваного селянського (фермерського) господарства.

Відповідно до положень статті 7 Земельного кодексу України (у редакції, що була чинна на момент створення ФГ «Серпневе») користування землею може бути постійним або тимчасовим. У постійне користування земля надається Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності, громадянам України для ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства.

Згідно із частиною першою статті 23 Земельного кодексу України (у редакції, що була чинна на момент створення ФГ «Серпневе») право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

З наведеного вище вбачається, що на момент надання земельної ділянки ОСОБА_1 земельна ділянка на праві постійного землекористування для ведення СФГ надавалась не як громадянину України, а як суб`єктові - голові створюваного селянського (фермерського) господарства.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 9 Закону України «Про селянське (фермерське) господарство» (у редакції, що була чинна на момент створення ФГ «Серпневе») після одержання Державного акта на право приватної власності на землю, Державного акта на право постійного користування землею або укладення договору на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди, селянське (фермерське) господарство підлягає у 30-денний термін державній реєстрації у Раді народних депутатів, що передала у власність чи надала у користування земельну ділянку. Після відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання Державного акта на право приватної власності на землю, Державного акта на право постійного користування або укладення договору на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди, та державної реєстрації селянське (фермерське) господарство набуває статусу юридичної особи.

Отже, чинним на момент створення ФГ «Серпневе» законодавством, було передбачено одержання земельної ділянки як обов`язкової умови для набуття правосуб`єктності фермерського господарства як юридичної особи. Водночас одержання громадянином державного акту, яким посвідчувалося право на земельну ділянку для ведення СФГ, зобов`язувало таку фізичну особу в подальшому подати необхідні документи до відповідної місцевої ради для державної реєстрації фермерського господарства. Закон не передбачав права громадянина використовувати земельну ділянку, надану йому в користування для ведення фермерського господарства, без створення такого СФГ.

22.09.2005 ФГ «Серпневе» ліквідоване за рішенням голови господарства.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про фермерське господарство» України (в редакції чинній на момент ліквідації СІГ «Серпневе») діяльність фермерського господарства припиняється у разі: 1) реорганізації фермерського господарства; 2) ліквідації фермерського господарства; 3) визнання фермерського господарства неплатоспроможним (банкрутом); 4) якщо не залишається жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства.

Стаття 26 Закону України «Про фермерське господарство» (в редакції чинній на момент ліквідації СІГ «Серпневе») визначає порядок припинення діяльності фермерського господарства. Рішення про припинення діяльності фермерського господарства приймається: власником у разі реорганізації або ліквідації фермерського господарства - відповідно до закону та Статуту фермерського господарства; у разі якщо не залишається жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства у порядку, встановленому законом; у разі банкрутства фермерського господарства - відповідно до закону. Спори про припинення діяльності фермерського господарства вирішуються судом. Кошти, одержані від продажу майна фермерського господарства, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Майно, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, розподіляється між членами фермерського господарства відповідно до його Статуту.

ОСОБА_1 був єдиним членом ФГ «Серпневе», а тому майно перейшло до нього як до засновника.

Положення статті 141 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент ліквідації СІГ «Серпневе») визначали такі підстави припинення права користування земельною ділянкою: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Фермерське господарство не є державним чи комунальним підприємством. Відповідно до статті 1 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи.

А отже, Земельний кодекс також не передбачав припинення права користування земельною ділянкою на підставі припинення діяльності фермерського господарства.

Пункт 6 Перехідних положень Земельного кодексу України передбачав (в редакції чинні й на момент припинення діяльності ФГ «Серпневе»), що громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.09.2005 № 5-рп/2005 положення п. 6 розділу X Земельного кодексу України були визнані неконституційними у частині зобов`язання переоформлення право постійного користування земельною ділянкою і втратили чинність.

Пунктом 2 Постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою» від 02.04.2002 №449 (в редакції чинній на момент припинення діяльності ФГ «Серпневе») встановлено, що раніше видані державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право власності на землю, державні акти на право власності на земельну ділянку та державні акти на право постійного користування землею залишаються чинними і підлягають заміні у разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб.

Таким чином, чинне на момент припинення діяльності ФГ «Серпневе» законодавство не передбачало припинення права постійного користування земельними ділянками громадян як суб`єктів права постійного користування та у зв`язку з непереоформленням відповідного права. (про що заначено й у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 у справі №663/1738/16-ц).

Державний акт на право постійного користування землею серія ЧНЧ 000068 від 26.08.1997 залишився нескасованим після ліквідації СФГ «Серпневе».

30.07.2007 ОСОБА_5 створив ФГ «Жеведське» на основі Державного акта на право постійного користування землею, серія ЧНЧ 000068 від 26.08.1997.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про фермерське господарство» (в редакції чинний на момент створення ФГ «Жеведське») фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для 41 ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

У відповідності із ч.1 ст.1 Закону України «Про фермерське господарство» (в редакції чинний на момент створення ФГ «Жеведське») вказано, що фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

Згідно із ч.1 ст. 5, ч.1 ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство» право на створення фермерського господарства має кожний дієздатний громадянин України, який досяг 18-річного віку та виявив бажання створити фермерське господарство. Надання земельних ділянок державної та комунальної власності у власність або користування для ведення фермерського господарства здійснюється в порядку, передбаченому Земельним кодексом України.

Фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, за умови набуття громадянином України або кількома громадянами України, які виявили бажання створити фермерське господарство, права власності або користування земельною ділянкою (стаття 8 Закону України «Про фермерське господарство»).

Фермерське господарство (у будь-якій його формі) ініціюється для подальшої діяльності з виробництва товарної сільськогосподарської продукції, її переробки та реалізації на внутрішньому і зовнішньому ринках, з метою отримання прибутку, що відповідає наведеному у статті 42 Господарського кодексу України визначенню підприємництва як самостійної, ініціативної, систематичної, на власний ризик господарської діяльності, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Формування програми діяльності, залучення матеріально-технічних, фінансових та інші видів ресурсів, використання яких не обмежено законом, є складовими елементами здійснення підприємницької діяльності в розумінні статті 44 Господарського кодексу України. При цьому можливість реалізації громадянином права на здійснення підприємницької діяльності у вигляді фермерського господарства безпосередньо пов`язана з наданням (передачею) громадянину земельних ділянок відповідного цільового призначення.

Ураховуючи законодавчі обмеження у використанні земельної ділянки іншим чином, ніж це передбачено її цільовим призначенням, а також правові наслідки використання чи невикористання земельної ділянки не за її цільовим призначенням, надана громадянину у встановленому порядку для ведення фермерського господарства земельна ділянка в силу свого правового режиму є такою, що використовується виключно для здійснення підприємницької діяльності, а не для задоволення особистих потреб. Суб`єктом такого використання може бути особа - суб`єкт господарювання за статтею 55 Господарського кодексу України (аналогічне містить постанова Великої Палати Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 320/5724/17 (провадження № 14-385цс19).

Суд вважає, що з моменту державної реєстрації селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства) та набуття ним прав юридичної особи таке господарство на основі норм права набуває як правомочності володіння і користування, так і юридичні обов`язки щодо використання земельної ділянки.

Верховний Суд України, застосовуючи приписи статей 9, 11, 14, 16, 17, 18 Закону України "Про селянське (фермерське) господарство" N 2009-XII, який був чинним до 29.07.2003, та статей 1, 5, 7, 8, 12 Закону N 937-IV, який набрав чинності 29.07.2003, вважав, що після укладення договору тимчасового користування землею, у тому числі на умовах оренди, фермерське господарство з дати державної реєстрації набуває статусу юридичної особи, та з цього часу обов`язки землекористувача земельної ділянки здійснює фермерське господарство, а не громадянин, якому вона надавалась (ухвали Верховного Суду України від 24.10.2007 у справі N 6-20859св07, від 10.10.2007 у справі N 6-14879св07, від 30.01.2008 у справі N 6-20275св07).

Така практика застосування норм права щодо фактичної заміни у правовідносинах користування земельними ділянками орендаря й переходу обов`язків землекористувача земельних ділянок до фермерського господарства з дня його державної реєстрації є сталою та підтримується Великою Палатою Верховного Суду (висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 13.03.2018 у справі N 348/992/16-ц, від 20.06.2018 у справі N 317/2520/15-ц, від 22.08.2018 у справі N 606/2032/16-ц, від 31.10.2018 у справі N 677/1865/16-ц, від 21.11.2018 року у справі N 272/1652/14-ц, від 12.12.2018 року у справі N 704/29/17-ц, 16.01.2019 у справі N 695/1275/17 та у справі N 483/1863/17, від 27.03.2019 у справі N 574/381/17-ц, від 03.04.2019 у справі N 628/776/18).

Право користування земельною ділянкою може бути припинено лише з підстав, закріплених у законодавстві.

У пункті 7.27 постанови від 05.11.2019 у справі № 906/392/18 (провадження № 12-57гс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що право постійного землекористування є безстроковим і може бути припинене лише з підстав, передбачених у статті 141 Земельного кодексу України, перелік яких є вичерпним.

Статтею 141 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент припинення участі ОСОБА_1 у ФГ «Жеведське») передбачено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

З викладеного вбачається, що така підстава припинення права постійного користування фермерським господарством земельною ділянкою свого засновника як смерть громадянина - засновника фермерського господарства або вихід засновника зі складу фермерського господарства відсутня.

Правове становище фермерського господарства як юридичної особи та суб`єкта господарювання, в тому числі його майнова основа, повинні залишатися стабільними незалежно від припинення участі в його діяльності засновника такого господарства, як в силу об`єктивних причин (смерті, хвороби тощо), так і на підставі вільного волевиявлення при виході зі складу фермерського господарства.

Таким чином, одержання громадянином - засновником правовстановлюючого документа на право власності чи користування земельною ділянкою для ведення фермерського господарства, є необхідною передумовою державної реєстрації та набуття селянським фермерським господарством правосуб`єктності як юридичної особи. Підставою припинення права користування земельною ділянкою, яка була отримана громадянином для ведення фермерського господарства і подальшої державної реєстрації фермерського господарства як юридичної особи, виступає припинення діяльності відповідного фермерського господарства.

З наведеного вище вбачається, що вихід засновника зі складу фермерського господарства не припиняє відповідні правомочності та юридичні обов`язки щодо використання земельної ділянки, яка була надана засновнику саме для ведення фермерського господарства, а зберігаються за цією юридичною особою до часу припинення діяльності фермерського господарства у встановленому порядку.

Враховуючи зазначене, суд доходить висновку про те, що право постійного користування земельною ділянкою за Державним актом на право постійного користування землею серії ЧНЧ № 000068, виданим 26.08.1997 на ім`я ОСОБА_1 на підставі рішення Районної ради народних депутатів Чернігівського району Чернігівської області від 26.08.1997 № IX сесії 22 скликання, не припинилось, а перейшло до Фермерського господарства "Жеведське" і на даний час зберігається за Фермерським господарством «Жеведське», яке набуло права та обов`язки землекористувача і використовує вказану земельну ділянку у своїй діяльності.

Протилежного суду зі сторони відповідача не доведено.

Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі.

У позовній заяві позивач зазначає про попередній розрахунок витрат на правову допомогу: усні консультації з вивчення документів 2000 грн., представництво інтересів в установах, організаціях, підприємствах 3000 грн., складання позовної заяви 20000 грн., участь у суді першої інстанції 17000 грн.+3000 грн. судодень, а всього 45000 грн.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Відповідно до ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У підтвердження вимоги про стягнення витрат на оплату послуг адвоката позивачем не надано доказів понесення витрат на правову допомогу: не надання договору про надання правової допомоги, детального опису робіт, рахунків.

Зважаючи на зазначене, відсутні підстави для покладення витрат на професійну правничу допомогу на відповідача.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 130, 232, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати за Фермерським господарством «Жеведське» () право постійного користування земельною ділянкою, розташованою на території Гончарівської сільської ради (раніше - Жеведської сільської ради) Чернігівського району Чернігівської області, площею 48,2 га згідно з Планом зовнішніх меж землекористування, призначеною для ведення селянського (фермерського) господарства, відповідно до Державного акта на право постійного користування землею Серії ЧНЧ № 000068, виданого 26.08.1997 на ім`я ОСОБА_1 на підставі рішення Районної ради народних депутатів Чернігівського району Чернігівської області від 26.08.1997 року № IX сесії 22 скликання, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 101.

3. Стягнути з Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області (вул. Танкістів, 11, смт. Гончарівське, Чернігівський район, Чернігівська область, 15558, ідентифікаційний код 03081565) на користь Фермерського господарства «Жеведське» (вул. Садова, 10, с. Жеведь, Чернігівський район, 15556, код 34831916) 2481 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 14.03.2023 підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua .

Повний текст рішення складено та підписано 28.03.2023, після закінчення відрядження судді.

Суддя Демидова М.О.