ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2023 р. м.Київ Справа№ 910/4397/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Гончарова С.А.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 30.03.2023:

від позивача: Сидорчук Я.О.

від відповідача: Стойко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС-АГРІ"

на рішення Господарського суду м. Києва

від 31.10.2022 (повний текст складено 17.11.2022)

у справі № 910/4397/22(суддя Р.Б. Сташків)

за позовом Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС-АГРІ"

про стягнення 831 600 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі - позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС-АГРІ" (далі - відповідач) 831600 грн штрафу за поставку неякісного товару за Договором №122/ВЗЗ-2022 від 11.04.2022. Зокрема, позивач вказував, що факт поставки неякісного товару - документально підтверджений належним доказом - актом, який було підписано уповноваженим представником відповідача, і складання якого узгоджено умовами укладеного між сторонами договору. Розмір штрафу в сумі 831 600,00 грн. документально доведений та обгрунтований.

Короткий зміст заперечень відповідача проти позову

Відповідач в обґрунтування заперечень на позов вказував про те, що:

- подаючи позовну заяву позивачем до неї було долучено договір №122/ВЗЗ-2022 від 11.04.2022 в іншій редакції ніж фактично було підписано між сторонами, зокрема, вказує на те, що у наданій з позовом редакції договору замінено сторінку №3;

- щодо порядку укладення Договору, то відповідач зазначає, що отримавши зразок Договору від позивача направив зворотньо свій примірник Договору, зокрема, з іншою редакцією п. 7.4, який було підписано відповідачем.

- 27.05.2022 відповідачем попередньо було здійснено відбір зразків продукції, яка направлялася позивачу, та надав їх для проведення досліджень до лабораторії ДП "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів" (ДП "Укрметртестстандарт");

- за результатами досліджень незалежною акредитованою лабораторією, згідно протоколу випробувань харчової продукції №1795/22-х від 02.06.2022 та протоколу випробувань харчової продукції №1795-1/22-х від 02.06.2022 було встановлено, що поставлене позивачу масло вершкове повністю відповідає вимогам ДСТУ 4399:2005, у тому числі і за органолептичними показниками, на невідповідності яких наполягає позивач.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду м. Києва від 31.10.2022 у справі № 910/4397/22 позов Військової частина НОМЕР_1 Національної гвардії України до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС-АГРІ" про стягнення 83 1600 грн. задоволено повністю, а саме: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС-АГРІ" (вул. Хоменка, буд. 12, м. Черкаси; ідентифікаційний код 41311847) на користь Військової частина НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) 831600 (вісімсот тридцять одну) грн штрафу та 12474 (дванадцять тисяч чотириста сімдесят чотири) грн судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що факт поставки відповідачем товару неналежної якості підтверджується належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим, відповідно до п. 7.4 Договору в частині, яка погоджена обома сторонами, у разі поставки неякісного (не комплектованого) Товару або поставки Товару з порушенням вимог щодо безпечності або придатності або порушенням розділу 2 цього Договору) відповідач сплачує позивачу штраф у розмірі 20% вартості цього Товару, розмір якого складає 831 600,00 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з постановленим рішенням, відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС-АГРІ" (02.02.2023 згідно відмітки поштового штемпеля на описі вкладеного в цінний лист, з яким була направлена апеляційна скарга) звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом при ухваленні оскаржуваного рішення порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному дослідженні доказів та з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а зроблені судом висновки не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не було враховано, що:

- між сторонами було підписано договір в редакції, яка запропонована відповідачем і направлена позивачу 08.04.2022 та 10.04.2022, що узгоджується з приписами ст. ст. 640, 641, 642, 646 Цивільного кодексу України, і саме ця пропозиція була прийнята позивачем;

- правовідносини за договором були також предметом розгляду у справі № 910/6422/22, в якій визнано укладеним договір в редакції відповідача;

- суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку, що між сторонами був погоджений розмір штрафу незалежно від способу та порядку встановлення факту неякісності товару;

- суд першої інстанції помилково дійшов висновку про незастосування до спірних правовідносин Інструкції П-7 від 25.04.1966 про порядок приймання продукції виробничо-технічного значення та товарів народного споживання за якістю, про те, що позивачем не було здійснено відбору зразків продукції та не направив їх для дослідження якості в незалежній лабораторії;

- надані відповідачем протокол випробувань харчової продукції № 1795/22х від 02.06.2022 та протокол випробувань харчової продукції № 1795-1/22х від 02.06.2022 - це єдине наявне в матеріалах справи дослідження якості поставленої партії товару, проведене незалежною акредитованою лабораторією;

- Акт поставки неякісного товару № 14 від 27.05.2022 помилково прийнято в якості належного доказу поставки неякісного товару відповідачем.

Крім того, скаржник посилався на допущене порушення норм процесуального права судом першої інстанції, а саме приписів ч. 1, 2 ст. 27, ст. 31 Господарського процесуального кодексу України, оскільки спір мав розглядатись господарським судом Черкаської області за місцезнаходженням відповідача.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

21.02.2023 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, і який прийнято судом апеляційної інстанції до розгляду з огляду на ст. ст. 119, 263 Господарського процесуального кодексу України, і у якому позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Доводи позивача у відзиві зводяться до того, що факт поставки неякісного товару - документально підтверджений належним доказом - актом, який було підписано уповноваженим представником відповідача, і складання якого узгоджено умовами укладеного між сторонами договору. Розмір штрафу в сумі 831 600,00 грн. документально доведений та обгрунтований. При цьому, договір між сторонами укладено саме у тій редакції, яка додана позивачем до справи.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу розподілу судової справи між суддями від 08.02.2023, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС-АГРІ" на рішення Господарського суду м. Києва від 31.10.2022 у справі № 910/4397/22, передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді - Станік С.Р., суддів: Гончаров С.А., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2023 витребувано у Господарського суду м. Києва матеріали справи № 910/4397/22. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу Господарського процесуального кодексу України, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС-АГРІ" на рішення Господарського суду м. Києва від 31.10.2022 у справі № 910/4397/22.

01.03.2023 на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду з суду першої інстанції надійшли матеріали справи № 910/4397/22.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2023 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Альянс-Агрі" пропущений процесуальний строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2022 у справі № 910/4397/22. Відкрито апеляційне провадження у справі № 910/4397/22 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС-АГРІ" на рішення Господарського суду м. Києва від 31.10.2022, судове засідання призначено на 30.03.2023 о 10 год. 30 хв.

21.03.2023 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярію) Північного апеляційного господарського суду від позивача - Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Відповідно до статті 64 Конституції України права громадян на звернення до суду та отримання правничої допомоги не можуть бути обмежені, а мають реалізовуватися з урахуванням умов існуючого воєнного стану.

Таким чином, оскільки судова система має забезпечувати дотримання права на доступ до правосуддя і здійснення такого правосуддя, з метою дотримання прав учасників справи на участь у судовому засіданні та забезпечення права на справедливий суд, дотримання принципу пропорційності, реалізації засад змагальності, враховуючи завдання господарського судочинства, з метою всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи у розумні строки, колегія суддів дійшла висновку розглянути справу у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

В судове засідання 30.03.2023 з`явились представник позивача - Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України та представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс-Агрі».

Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс-Агрі» (скаржника), в судовому засіданні 30.03.2023 підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник позивача - Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, в судовому засіданні 30.03.2023 заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, а рішення Господарського суду м. Києва від 31.10.2022 у справі № 910/4397/22 просив залишити без змін як таке, що ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як підтверджується наявними матеріалами справи та вірно встановлено судом першої інстанції, між позивачем як замовником та відповідачем як учасником 11.04.2022 укладено Договір №122/ВЗЗ-2022 про закупівлю товару (далі - Договір), відповідно до пункту 1.1 якого, відповідач зобов`язався поставити позивачу якісні товари, зазначені у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток № 1), а позивач - прийняти і оплатити такі товари.

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що найменування (номенклатура, асортимент, кількість) товару зазначена в Додатку № 1 до цього Договору. Код ДК 021:2015:15530000-2 Вершкове масло.

Додатком № 1 до Договору (специфікацією) та пунктом 3.1 Договору визначено, що кількість товару складає 170000 кг на загальну вартість 35343000 грн, у тому числі податок на додану вартість 20 % - 5890500 грн.

Найменування товару (асортименту) згідно Додатку № 1 до Договору (специфікації): Вершкове масло (далі - товар),

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що якість товару, що поставляться відповідачем повинна відповідати вимогам чинних нормативно-правових актів та ГСТУ, ДСТУ, ТУ на цей вид Товару.

Пунктом 5.4 Договору вказано, що при передачі товару відповідач повинен направити уповноваженого представника, який має право підпису на необхідних документах та який зобов`язаний передати всю необхідну товарно-супровідну документацію на Товар, а позивач зобов`язаний прийняти товар і підписати всі необхідні документи, що підтверджують передачу товару.

Відповідно до підпункту 6.3.1 та підпункту 6.3.2 пункту 6.3 розділу 6 Договору відповідач зобов`язаний забезпечити поставку якісного товару у строки, встановлені цим Договором, а також забезпечити поставку товару, якість якого відповідає умовам, встановленим цим Договором.

Згідно з редакцією Договору наданого позивачем за умовами пункту 7.4 Договору вказано, що у разі поставки неякісного (некомплектованого товару або поставки товару з порушенням вимог щодо безпечності або придатності або порушенням розділу 2 цього Договору) відповідач сплачує позивачу штраф у розмірі 20% вартості цього товару. Факт поставки недоброякісного товару підтверджується актом, складеним позивачем (товароодержувачем). Зазначений товар не зараховується відповідачу у виконання поставки і підлягає заміні в строк 5 (п`яти) робочих днів з дня отримання відповідачем вказаного акту. У разі заміни товаром з порушенням вимог щодо безпечності або придатності, або з порушенням вимог розділу 2 цього Договору, відповідач сплачує позивачу штраф у розмірі 20% вартості такого товару за кожен такий випадок, зафіксований позивачем. Факт заміни Товаром з порушенням вимог щодо безпечності або придатності, або з порушенням вимог розділу 2 цього Договору підтверджується актом, складеним Позивачем. Сплата штрафу не звільняє винну сторону від виконання зобов`язань за цим Договором.

Пунктом 10.1 Договору сторонами погоджено, що Договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до завершення воєнного стану, оголошеного Указом Президента України від 24.0.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та продовженого Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", а в частині оплати за поставлений товар - до повного виконання сторонами узятих на себе зобов`язань. Строк дії Договору може бути продовжений за згодою сторін у разі продовження строку дії воєнного стану в Україні понад період, визначений Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", але не довше ніж до 31.12.2022.

Згідно з пунктом 11.2 Договору відповідач зобов`язаний забезпечити виконання умов цього Договору у межах, визначених Договором та законодавством. У тому числі, забезпечити збереження товару прийнятого до перевезення, до передачі цього Товару Позивачу в місці, визначеному в специфікації.

Як вбачається з матеріалів справи, та вірно встановлено судом першої інстанції і з чим погоджується суд апеляційної інстанції, на виконання умов Договору 27.05.2022 відповідачем здійснено поставку товару у кількості 20000 кг на загальну вартість 4158000 грн за місцезнаходженням позивача (м. Київ, вул. Нижньоюрківська, 8-А), що підтверджується видатковою накладною № 7224 від 26.05.2022 та товарно-транспортною накладною № 7205 від 26.05.2022 та товарно-супровідними документами: видатковою накладною № 7224 від 26.05.2022, товарно-транспортною накладною № 7205 від 26.05.2022, декларацією виробника № 44 від 26.05.2022 та декларацією виробника № 45 від 26.05.2022.

Відповідно до декларації виробника № 44 від 26.05.2022 та № 45 від 26.05.2022, постачальником сировини/продукції є ТОВ ТД "Білогір`я молокопродукт", яке своїми деклараціями гарантувало відповідність поставленої партії товару стандартам ДСТУ 4399:2005.

Так, позивач зазначав, що під час проведення перевірки ним поставленого відповідачем товару на дотримання постачальником пункту 2.1 Договору та ДСТУ 4399:2005 у позивача виникла підозра, що поставлений товар може не відповідати вимогам якості та безпечності за зовнішнім виглядом та іншими органолептичними показниками.

У зв`язку з цим, комісією позивача встановлено порушення вимог щодо якості товару визначені ДСТУ 4399:2005, а саме: товар за консистенцією: не щільний, при температурі -7°С в автомобілі та -3°С у товщі, масло має м`яку консистенцію, на поверхні розрізу виділяється волога, за смаком: відсутній виражений вершковий смак, а також відсутній присмак пастеризації, про що позивачем на підставі пункту 7.4 Договору складений акт поставки неякісного Товару № 14 від 27.05.2022, який уповноважений представник відповідача підписав без зауважень.

27.05.2022 акт поставки неякісного товару № 14 від 27.05.2022 було направлено цінним листом з описом вкладення на адресу відповідача. Через фіксацію факту поставки відповідачем неякісного товару, зазначена партія товару на склад позивача не була прийнята та була повернута відповідачу для здійснення заміни на товар, якість якого має відповідати умовам Договору.

30.05.2022 позивачем було направлено цінним листом з описом вкладення на адресу відповідача претензію про сплату штрафу у розмірі 831600 грн, яку відповідачем не було задоволено, що стало підставою для звернення із даним позовом.

Відповідач заперечуючи проти позову зазначав, що за умовами п. 7.4 Договору у редакції погодженій і підписаній сторонами, факт поставки неякісного товару повинен бути підтверджений актом складеним замовником та протоколом випробувань акредитованої незалежної лабораторії, а позивачем окрім складеного ним акта жодного протоколу випробувань на підтвердження факту поставки неякісного товару не надав.

Відповідач зазначав, що 27.05.2022 ним попередньо було здійснено відбір зразків продукції, яка направлялася позивачу, та надав їх для проведення досліджень до лабораторії ДП "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів" (ДП "Укрметртестстандарт").

За результатами досліджень незалежною акредитованою лабораторією, згідно протоколу випробувань харчової продукції №1795/22-х від 02.06.2022 та протоколу випробувань харчової продукції №1795-1/22-х від 02.06.2022 було встановлено, що поставлене позивачу масло вершкове повністю відповідає вимогам ДСТУ 4399:2005, у тому числі і за органолептичними показниками, на невідповідності яких наполягає позивач.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно із ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Відповідно до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Як зазначав відповідач, 07.04.2022 позивачем з електронної адреси ІНФОРМАЦІЯ_2 надіслано на електрону адресу відповідача повідомлення із зразком договору, з яким відповідач повинен був ознайомитися, погодити та заповнити. 08.04.2022 у відповідь на отримане повідомлення, відповідач направив запропоновану ним редакцію договору на поставку 170 т масла вершкового з правками у п. 5.1, п. 5.2, п. 7.3, п. 7.4 та п. 11.8 договору. У процесі переговорів запропонована відповідачем редакція договору була погоджена, в результаті чого відповідач 10.04.2022 направив та на офіційну електронну адресу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ІНФОРМАЦІЯ_1 та на електронну адресу заступника командира частини з тилу ІНФОРМАЦІЯ_2 сканкопію підписаного ним договору на поставку 170 т масла вершкового, а 11.04.2022 передав до Військової частини НОМЕР_1 два підписаних примірника договору в письмовій формі.

Позивач в свою чергу, заперечував, що з його сторони відбулося погодження умов Договору у редакції відповідача, та зазначав, що він укладає подібні договори з іншими контрагентами тільки у редакції позивача, на підтвердження чого до справи долучив примірники подібних договорів. Позивач вказував, що при підписанні ним Договору було помічено, що третя сторінка відрізняється від редакції Договору позивача, у зв`язку із чим позивачем було замінено третю сторінку та після цього підписано Договір.

Разом з тим, як вірно встановив суд першої інстанції, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, і що не було спростовано під час апеляційного розгляду справи, із наданих сторонами примірників оригіналів Договору №122/ВЗЗ-2022 про закупівлю товару від 11.04.2022, наданий позивачем примірник цього Договору на всіх сторінках співпадає по викладу тексту та стилю з примірником Договору відповідача, окрім третього аркуша, який характерно відрізняється від інших аркушів, а також має зміст п. 7.4 інший ніж на примірнику відповідача. Як вірно зазначив суд першої інстанції, саме на третій сторінці Договору міститься п. 7.4, який визначає відповідальність за поставку неякісного товару та спосіб підтвердження факту поставки такого неякісного товару.

Так, у редакції договору відповідача, факт поставки неякісного товару згідно вимог п. 7.4 повинен бути підтверджений актом, складеним замовником, та протоколом випробувань акредитованої незалежної лабораторії.

Разом з тим, як вірно встановив суд першої інстанції, і з чим погоджується суд апеляційної інстанції, обидва примірники оригіналів Договору надані сторонами не мають підпису сторін на кожному аркуші, а лише на останній сторінці такого Договору, у зв`язку із чим неможливо встановити яка редакція п. 7.4 Договору сторонами була погоджена, зокрема, в частині умови щодо підтвердження встановлення факту поставки неякісного товару.

Згідно з ч. 1 ст. 641 Цивільного кодексу України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.

Частиною 1 ст. 642 Цивільного кодексу України визначено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

У статті 646 Цивільного кодексу України вказано, що відповідь про згоду укласти договір на інших, ніж було запропоновано, умовах є відмовою від одержаної пропозиції і водночас новою пропозицією особі, яка зробила попередню пропозицію.

При цьому, матеріали справи містять пояснення обох сторін, згідно яких останні не дійшли згоди щодо погодження умов п. 7.4 Договору в частині встановлення факту поставки неякісного товару.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції в цій частині, що при вирішенні спору не береться до уваги ні одна, ні інша редакція Договору сторін щодо спірного п. 7.4 Договору в частині встановлення факту поставки неякісного товару, а вказаний факт підлягає доведенню за загальними правилами, визначеними законом.

З огляду на викладене, доводи скаржника про те, що між сторонами було підписано договір в редакції, яка запропонована відповідачем і направлена позивачу 08.04.2022 та 10.04.2022, що узгоджується з приписами ст. ст. 640, 641, 642, 646 Цивільного кодексу України, і саме ця пропозиція була прийнята позивачем - судом апеляційної інстанції відхиляються як необгрунтовані та такі, що не знайшли свого підтвердження наявними матеріалами справи, а суд першої інстанції в цій частині вірно застосував вищенаведені приписи цивільного закону.

Крім того, доводи скаржника про те, що правовідносини за договором були також предметом розгляду у справі № 910/6422/22, в якій визнано укладеним договір в редакції відповідача, - судом апеляційної інстанції відхиляються з огляду на те, що у сказаній справі предметом спору були позовні вимоги щодо стягнення пені, і жодних вимог стосовно тлумачення умов договору - судом не розглядалось у вказаному провадженні, а надано лише правову оцінку правовідносинам сторін в контексті підстав для стягнення пені.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами Договору, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, з яким погоджується і суд апеляційної інстанції, що за своєю правовою природою вказаний правочин є договором поставки.

Згідно з ч. 1-2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно статті 679 Цивільного кодексу України, продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, і з чим погоджується суд апеляційної інстанції, згідно із наданим позивачем актом №14 від 27.05.2022, складеного комісією у складі: Голови заступника командира частини з тилу - начальник тилу підполковника ОСОБА_1., членів комісії начальника відділення зберігання старшого лейтенанта ОСОБА_2., юрисконсульта відділу правової роботи капітана юстиції ОСОБА_3., лікаря відділення вхідного контролю, реєстрації, відбору проб, ветеринарно-санітарної експертизи та фізико-хімічних досліджень відділу (лабораторії) ветеринарно-санітарної експертизи та контролю якості речового майна старшого лейтенанта ОСОБА_4. в присутності представника ТОВ "АЛЬЯНС-АГРІ" Трощанського Володимира Григоровича було встановлено, що 27.05.2022 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України за адресою: АДРЕСА_1 , вантажним автомобілем НОМЕР_3 та причіп НОМЕР_4 ТОВ "АЛЬЯНС-АГРІ" поставлено товар згідно Договору від 11.04.2022 № 122/ВЗЗ-2022, а саме - Масло вершкове загальною кількістю 20000,00 кг.

Відповідно до пункту 5.5 розділу 5 Договору разом з поставленим Товаром були надані наступні товарно-супровідні документи: Довіреність б/н від 26 травня 2022 року; Видаткова накладна № 7224 від 26 травня 2022 року; Товарно-транспортна накладна № 7205 від 26 травня 2022 року; Рахунок - фактура № 200 від 26 травня 2022 року; Декларація виробника №44 (посвідчення про якість) від 26 травня2022 року; Декларація виробника №45 (посвідчення про якість) від 26 травня2022 року; Акт № 33 від 27 травня 2022 року обробки автомобільного транспорту.

Пунктом 2.1 розділу 2 Договору "Якість товару" передбачено, що Товар який поставляється Учасником повинен відповідати вимогам чинних нормативно-правових актів та ГСТУ, ДСТУ, ТУ на цей вид Товару.

Підпунктом 5.2.2 пункту 5.2 розділу 5 ДСТУ 4399:2005 "МАСЛО ВЕРШКОВЕ. Технічні умови" визначено, що консистенція та зовнішній вигляд масла солодковершкового повинне бути: однорідна, пластична, щільна, поверхня на розрізі блискуча або слабко блискуча, суха. Також смак та запах повинен бути: чистий, добре виражений вершковий з присмаком пастерізації.

Під час фактичної перевірки товару, комісією військової частини НОМЕР_1 НГУ за присутності уповноваженого представника Учасника Трощанського В. Г. встановлено, що поставлений товар не відповідає пункту 2.1 розділу 2 Договору "Якість товару", а саме: товар за консистенцією не щільний, на поверхні розрізу виділяється волога, за смаком: відсутній виражений вершковий смак, а також відсутній присмак пастеризації. Також варто зазначити, що при температурі -7°С у автомобілі, та -3°С у товщі, масло має м`яку консистенцію. На підставі наведеного комісією не було прийнято масло вершкове на продовольчий склад військової частини НОМЕР_1 у зв`язку із поставкою неякісного товару.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, і з чим погоджується суд апеляційної інстанції, відповідний акт було підписано усіма членами комісії та представником ТОВ "АЛЬЯНС-АГРІ" Трощанським Володимиром Григоровичем, яким зазначено, що скарг та зауважень не має.

В свою чергу, як вірно встановлено судом першої інстанції, і з чим погоджується суд апеляційної інстанції, Трощанський Володимир Григорович діяв на підставі Довіреності від 26.05.2022 виданою директором ТОВ "АЛЬЯНС-АГРІ" зі строком дії до 28.05.2022 (копія надана з позовом), якою надано право даній особі представляти інтереси відповідача, зокрема:

- брати участь у прийманні замовником товару;

- надавати замовнику накладні, акти приймання-передавання товару, акти звіряння та інші первинні документи, які супроводжують господарську діяльність підприємства;

- брати участь у відборі зразків замовником для проведення досліджень щодо якості товару (у разі потреби);

- завіряти своїм підписом всі необхідні під час постачання товару документи;

- надавати замовнику пропозиції та претензії від імені довірителя, засвідчувати своїм підписом документи довірителя.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вказана особа мала повноваження від імені відповідача брати участь у відборі зразків замовником для проведення досліджень щодо якості товару та під час встановлення факту неякісного товару поставленого позивачу 27.05.2022 за Договором не заперечувала щодо встановлених у акті №14 від 27.05.2022 обставин.

Не погоджуючись із наданим позивачем актом №14 від 27.05.2022, як належним доказом на підтвердження факту поставки неякісного товару, відповідач посилався на те, що позивач всупереч вимогам п. 7.4 Договору (у редакції відповідача) та п. 28 Інструкції від 25.04.1966 № П-7 про порядок приймання продукції виробничо-технічного значення та товарів народного споживання за якістю, не здійснив відбору зразків продукції та не направив їх для дослідження якості в незалежній Лабораторії.

Відповідач зазначав, що він попередньо здійснив відбір зразків продукції, яка була направлена позивачу, та надав їх для проведення досліджень до лабораторії ДП "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів" (ДП "Укрметртестстан дарт").

З наданих відповідачем протоколу випробувань харчової продукції № 1795/22-х від 02.06.2022 та протоколу випробувань харчової продукції № 1795-1/22-х від 02.06.2022 вбачається, що ДП "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів" було проведено дослідження на замовлення ТОВ "АЛЬЯНС-АГРІ" щодо об`єкта випробувань - масло солодковершкове селянське 72,5 % жиру моноліт за ДСТУ 4399:2005, розмір партії 10000 кг, дата виготовлення 18.05.2022, виробником якого є ТОВ "ТД "Білогір`я молокопродукт", зразки якого відібрані за актом №2 від 27.05.2022 та доставленого представником заявника 27.05.2022, датами проведення випробувань є 27.05.2022-02.06.2022.

У вказаних протоколах зазначено, що масло солодковершкове селянське 72,5 % жиру моноліт за ДСТУ 4399:2005 має чистий, добре виражений вершковий із присмаком пастеризації та відповідає вимогам ДСТУ 4399:2005.

Доводи скаржника про те, що судом першої інстанції безпідставно не було враховано вимог Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю затверджена постановою Державного арбітражу Союзу РСР від 25.04.1966 №П-7 (далі - Інструкція П-7), судом апеляційної інстанції відхиляються як підстава для скасуванян оскаржуваного рішення, з огляду на наступне.

Положення Інструкції П-7, відповідно до якої на покупця покладений обов`язок з організації проведення експертизи продукції, відбору зразків спірної продукції та складання відповідних актів у разі виявлення прихованих дефектів продукції та наявності розбіжностей між покупцем та постачальником стосовно якості продукції відповідно до постанови Верховної Ради України від 12.09.1991 "Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства СРСР" може застосувати лише ті нормативні акти колишнього Союзу РСР, які не суперечать Конституції і законам України.

Відповідно до частини 7 статті 11 Господарського процесуального кодексу України, у разі невідповідності правового акта правовому акту вищої юридичної сили суд застосовує норми правового акта вищої юридичної сили. У даному випадку, суд апеляційної інстанції погоджується з правомірними висновками суду першої інстанції про те, що спірні правовідносини врегульовані законами України.

Такого ж висновку дотримується Верховний Суд у постанові від 13.02.2020 у справі №927/923/19.

Законом України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" визначено, що він регулює відносини між операторами ринку харчових продуктів та споживачами харчових продуктів і визначає порядок забезпечення безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, що виробляються, перебувають в обігу, ввозяться (пересилаються) на митну територію України та/або вивозяться (пересилаються) з неї.

Пунктом 55 частини першої ст. 1 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" визначено, що оператор ринку харчових продуктів (далі - оператор ринку) - суб`єкт господарювання, який провадить діяльність з метою або без мети отримання прибутку та в управлінні якого перебувають потужності, на яких здійснюється первинне виробництво, виробництво, реалізація та/або обіг харчових продуктів та/або інших об`єктів санітарних заходів (крім матеріалів, що контактують з харчовими продуктами), і який відповідає за виконання вимог цього Закону та законодавства про безпечність та окремі показники якості харчових продуктів. До операторів ринку належать фізичні особи, якщо вони провадять діяльність з метою або без мети отримання прибутку та займаються виробництвом та/або обігом харчових продуктів або інших об`єктів санітарних заходів.

Пунктом 22 частини першої ст. 1 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" визначено, що експлуатаційний дозвіл - документ дозвільного характеру, що видається територіальним органом компетентного органу операторові ринку за результатами інспектування його потужності та посвідчує право оператора ринку здійснювати визначену цим Законом діяльність з виробництва та/або зберігання харчових продуктів тваринного походження.

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" оператори ринку дотримуються зокрема таких вимог:

- дотримується температурний режим, який унеможливлює розмноження мікроорганізмів, формування токсинів. Такий режим не повинен перериватися. Виключення щодо дотримання температурного режиму, який унеможливлює розмноження мікроорганізмів, формування токсинів, можливе протягом обмеженого періоду часу в процесі підготовки харчового продукту до перевезення, зберігання, продажу, сервірування харчових продуктів за умови, якщо це не спричиняє ризик здоров`ю споживачів;

- потужності з виробництва, обробки, транспортування, зберігання, первинного пакування перероблених харчових продуктів повинні мати належні приміщення для окремого зберігання перероблених харчових продуктів від неперероблених, у тому числі морозильні камери достатнього розміру;

- якщо харчові продукти мають зберігатися або пропонуватися до споживання при низьких температурах, вони повинні бути якнайшвидше охолоджені після стадії термічної обробки або останньої стадії виробництва до температури, яка не спричинить ризик здоров`ю споживачів.

За визначенням, наведеним у Законі України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів", безпечний харчовий продукт - це харчовий продукт, який не справляє шкідливого впливу на здоров`я людини та є придатним для споживання; забруднююча речовина - будь-яка біологічна речовина, в тому числі організми, мікроорганізми та їх частини, або хімічна речовина, стороння домішка чи інша речовина, що ненавмисно потрапила до харчового продукту і становить загрозу безпечності харчового продукту; небезпечний харчовий продукт - харчовий продукт, що є шкідливим для здоров`я та/або непридатним для споживання.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це й принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Відповідно до статті 79 Господарськог процесуального кодексу України визначає, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Близьку за змістом правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 29.01.2021 №922/51/20.

З урахуванням наведеного, оцінивши наявні у справі докази як кожен окремо, так і у їх сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наданий позивачем акт №14 від 27.05.2022 на підтвердження факту поставки відповідачем 27.05.2022 неякісного товару (масло вершкове) - є більше вірогідним доказом в розумінні ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, який підтверджує факт постачання відповідачем неякісної партії товару за Договором враховуючи, що уповноважений представник відповідача Трощанський В.Г., діючи на підставі Довіреності від 26.05.2022, підтвердив своїм підписом при складанні відповідного акту №14 від 27.05.2022, стосовно якого відповідачем не висловлювалось у встановленому порядку будь-яких зауважень, а тому вказаний акт є належним та допустими доказом, і більш вірогідним, в розумінні ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України в підтвердження факту поставки відповідачем позивачу неякісного товару. .

Стосовно наданих відповідачем протоколів випробувань харчової продукції № 1795/22-х, № 1795-1/22-х від 02.06.2022, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції в цій частині про те, що з змісту вказаних протоколів неможливо встановити, що на дослідження було передано саме той товар, який у той же день було поставлено позивачу.

Крім того, суд апеляційної інстанції наголошує, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що цей товар відбирався у присутності уповноваженого представника позивача із тієї партії, яка була поставлена відповідачем 27.05.2022 за видатковою накладною № 7224 від 26.05.2022 та товарно-транспортною накладною № 7205 від 26.05.2022.

З огляду на викладене, доводи скаржника в цій частині не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи та спростовуються наявними у справі матеріалами.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з правомірними висновками суду першої інстанції про те, що факт поставки відповідачем товару неналежної якості підтверджується належними та допустимими доказами в розумінні ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, та не був спростований відповідачем ні під час розгляду справи судом першої інстанції, ні під час апеляційного провадження у справі.

Штрафними санкціями згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до п. 7.4 Договору в частині, яка погоджена обома сторонами, у разі поставки неякісного (не комплектованого) Товару або поставки Товару з порушенням вимог щодо безпечності або придатності або порушенням розділу 2 цього Договору) відповідач сплачує позивачу штраф у розмірі 20% вартості цього Товару.

Судом апеляційної інстанції перевірено розрахунок заявленого до стягнення з відповідача розміру штрафу у сумі 831600 грн, який розраховано виходячи з вартості поставленого товару за видатковою накладною № 224 від 26.05.2022 на суму 4 158 000,00 грн., і який визнається судом апеляційної інстанції обґрунтованим та арифметично вірним, а отже вимога позивача про стягненян з відповідача 831600 грн штрафу - є законною та обґрунтованою, і підлягає задоволенню у повному обсязі.

Крім того, скаржник посилався на допущене порушення норм процесуального права судом першої інстанції, а саме приписів ч. 1, 2 ст. 27, ст. 31 Господарського процесуального кодексу України, оскільки спір мав розглядатись господарським судом Черкаської області за місцезнаходженням відповідача.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з вказаними доводами відповідача з огляду на наступне.

Ч. 1, 2 ст. 279 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності). Справа не підлягає направленню на новий розгляд у зв`язку з порушеннями правил територіальної юрисдикції (підсудності), якщо учасник справи, який подав апеляційну скаргу, при розгляді справи судом першої інстанції без поважних причин не заявив про непідсудність справи.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд апеляційної інстанції встановив, що скаржником - Товариством з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС-АГРІ" при розгляді справи судом першої інстанції без поважних причин не заявлялось про непідсудність справи. При цьому, відповідач подавав у справу відповідні процесуальні заяви, відзиви, і жодних відомостей стосовно поважності причин незаявлення про непідсудність справи, - не наведено в апеляційній скарзі.

Крім того, суд апеляційної інстанції враховує і те, що у позові позивач наголошував, що ним подається позов у відповідності до приписів ст. 29 Господарського процесуального кодексу України за місцем виконання договору щодо спірної поставки (м. Київ), примірник позову надіслано відповідачу разом з іншими документами.

Отже, усі доводи, посилання та обгрунтування учасників справи судом апеляційної інстанції враховані при вирішенні спору, проте, є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції та висновків суду апеляційної інстанції у даній постанові щодо спірних правовідносин учасників справи, а судом першої інстанції, в свою чергу, надано належну оцінку усім наявним у справі доказам та правовідносинам учасників справи та ухвалено обґрунтоване рішення у відповідності до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, яким задоволено позовні вимоги у повному обсязі, а саме: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС-АГРІ" на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) 831600 (вісімсот тридцять одну) грн штрафу.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що учасникам спору було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені скаржником в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції у вказаній справі про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, оскаржуване рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення Господарського суду м. Києва від 19.01.2023 у справі № 910/4397/22, за наведених скаржником доводів апеляційної скарги.

Крім того, оскільки за наслідками апеляційного розгляду справи оскаржуване рішення залишено в силі, а тому його дія, зупинена ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2023, підлягає поновленню.

Розподіл судових витрат

Згідно із ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 76-79, 86, 129, 233, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС-АГРІ" на рішення Господарського суду м. Києва від 31.10.2022 у справі № 910/4397/22 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 31.10.2022 у справі № 910/4397/22 - залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за скаржником.

4. Поновити дію рішення Господарського суду м. Києва від 31.10.2022 у справі № 910/4397/22.

5. Матеріали справи № 910/4397/22 повернути Господарському суду м. Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку, строки та випадках, визначених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Касаційна скарга на постанову подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови підписано: 30.03.2023.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді Є.Ю. Шаптала

С.А. Гончаров