ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2023м. ДніпроСправа № 904/289/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. розглянув спір

за позовом Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Фізичної особи-підприємця Олійник Олени Євгенівни, м. Дніпро

про стягнення заборгованості у сумі 63 344,04 грн.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "Теплоенерго" Дніпровської міської ради звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом стягнення 35 821,22 грн., що складають заборгованість за договором на відпуск теплової енергії для потреб опалення та гарячого водопостачання № 1214 від 20.09.2007; 1 278,10 грн. - річних, 12 031,35 грн. - інфляції грошових коштів, 14 213,37 грн. - пені.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору на відпуск теплової енергії для потреб опалення та гарячого водопостачання № 1214 від 20.09.2007 в частині здійснення своєчасної оплати наданих послуг.

Відповідач відзив на позов не надав.

Ухвалою від 17.01.2023 позовну заяву Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради залишено без руху у зв`язку з тим, що остання подана без додержання вимог, викладених у статтях 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.

25.01.2023 від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 30.01.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

З приводу дотримання прав відповідача під час розгляду даної справи судом, слід зазначити таке.

У зв`язку з відсутністю фінансування потреб Господарського суду Дніпропетровської області на відправку поштової кореспонденції суду, зокрема, в період з 21.02.2022, ухвала суду від 30.01.2023 фактично була надіслана на адресу відповідача засобами поштового зв`язку лише 22.02.2023.

Станом на 20.03.2023 конверт з ухвалою про відкриття провадження у справі був повернутий до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Враховуючи наведене, оскільки відповідачем не повідомлено суд про зміну місцезнаходження та не забезпечено внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суд дійшов висновку, що неотримання відповідачем листа з ухвалою суду та повернення його до суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" є наслідком свідомого діяння (бездіяльності) відповідача щодо його належного отримання, тобто, є власною волею відповідача.

За приписами пункту 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітка про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак, не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

З огляду на викладене та згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними у справі матеріалами, а рішення підписано без його проголошення.

За результатом дослідження матеріалів справи, оцінки доказів у їх сукупності господарський суд, -

УСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини, пов`язані з укладенням договору на відпуск теплової енергії для потреб опалення та гарячого водопостачання, строк дії договору, строк та порядок надання послуг, загальна вартість наданих за договором послуг, порядок оплати за надані послуги, наявність заборгованості за надані послуги, наявність оплати, наявність/відсутність підстав для застосування відповідальності за порушення зобов`язань за договором.

20.09.2007 Комунальним підприємством "Теплоенерго" Дніпропетровської міської ради (Постачальник) та Фізичною особою-підприємцем Олійник Оленою Євгенівною (Споживач) укладено договір № 1214 про постачання теплової енергії для потреб опалення та гарячого водопостачання.

Рішенням Дніпровської міської ради від 07.09.2016 № 39/13 Про внесення змін до деяких рішень міської ради у зв`язку зі зміною географічних назв, було змінено назву замість Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпропетровської міської ради на Комунальне підприємство "Теплоенерго" Дніпровської міської ради.

Відповідно до розділу 1 Договору Постачальник здійснює відпуск теплової енергії для потреб центрального опалення та гарячого водопостачання Споживачу по його об`єктах, розміщених за адресами: вул. Робоча, 146 сек. 3 від джерела теплопостачання: вул. Уральська, 19.

Згідно з пунктом 2.1. Договору Постачальник надає Споживачу теплову енергію у вигляді гарячої води в обсягах згідно з додатком 1 до цього Договору з дотриманням споживчих властивостей, якісних показників і режимів.

Кількість теплової енергії, яка передається Споживачу у відповідний період по даному Договору визначається розрахунковим методом згідно нормативних документів галузі з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря, фактичних днів надання послуг в поточному місяці (пункт 2.2 Договору).

Споживач теплової енергії зобов`язується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені Договором (пункт 3.2.3 Договору).

Згідно з розділом 6 Договору ціна одиниці теплової енергії (1Гкал) згідно тарифів, затверджених Рішенням органів місцевого самоврядування від 16.10.2006 за № 3712 складає (разом з ПДВ) 251,77 грн.

Споживач щомісячно здійснює оплату за теплову енергію у розмірі 80% від планового місячного нарахування (пункт 7.1 Договору).

Споживач зобов`язаний щомісячно, до 15-го числа місяця наступного за розрахунковим, отримувати рахунок за фактично надані послуги. Кінцевий розрахунок Споживач здійснює до 20-го числа місяця наступного за розрахунковим шляхом безготівкового перерахування (пункт 7.2 Договору).

Цей Договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2010 року (пункт 11.1 Договору).

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про припинення дії договору не буде письмової заяви однією із сторін (пункт 11.6 Договору).

Матеріали справи не містять доказів припинення договору або визнання його недійсним у встановленому законом порядку.

Отже, даний договір є дійсним та обов`язковим для виконання сторонами.

Рішенням Дніпровської міської ради від 22.12.2021 №79/14 "Про затвердження статуту КП "Теплоенерго" у новій редакції у зв`язку із збільшенням статутного капіталу" затверджено статут Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради у новій редакції у зв`язку із збільшенням статутного капіталу на 57 800 000,00грн.

Також в матеріалах справи наявні розпорядження Дніпровського міського голови про початок та закінчення опалювального періоду, а саме:

- розпорядження Дніпровського міського голови від 17.10.2019 № 1661-р "Про початок опалювального сезону 2019 - 2020 рр. у м. Дніпрі" ;

- розпорядження Дніпровського міського голови від 30.03.2020 № 355-р "Про закінчення опалювального сезону 2019 - 2020 рр. у м. Дніпрі"

- розпорядження Дніпровського міського голови від 28.10.2018 № 1267-р "Про початок опалювального сезону 2020 - 2021 рр. у м. Дніпрі" ;

- розпорядження Дніпровського міського голови від 30.03.2019 № 155-р "Про закінчення опалювального сезону 2020 - 2021 рр. у м. Дніпрі";

- розпорядження Дніпровського міського голови від 19.10.2021 № 1-19/10-р "Про початок опалювального сезону 2021 - 2022 рр. у м. Дніпрі";

- розпорядження Дніпровського міського голови від 31.03.2022 № 1-31/3-р "Про закінчення опалювального сезону 2021 - 2022 рр. у м. Дніпрі".

Позивач вказує про те, що тарифи, згідно яких оформлювались рахунки відповідачу затверджені постановами НКРЕКП № 1733 від 10.12.2018, № 90 від 14.01.2020, № 632 від 17.03.2020, № 2257 від 30.11.2022, Рішеннями Виконкому Дніпровської міської ради № 1103 від 19.10.2021, № 11337 від 29.10.2021.

На виконання умов договору, позивач у період з листопада 2019 року по березень 2022 року поставив відповідачу теплову енергію на загальну суму 42 521,14 грн., та з урахуванням корегування (-964,73 грн.) та часткової оплати в сумі 5 735,19 грн., сума заборгованості складає 35 821,22 грн.

На підтвердження зазначених фактів КП "Теплоенерго" ДМР суду надано підписані позивачем в односторонньому порядку акти прийому-передачі теплової енергії, виписки про рух коштів.

Порядок розрахунку споживання згідно приладу обліку підтверджується Довідкою за адресою вул. Робоча, буд. 146 к. 3, яка залучена до матеріалів справи.

Також на юридичну та електронну адреси відповідача були виставлені рахунки на оплату.

Позивачем складено акт звіряння взаємних розрахунків від 25.11.2022 за період з 01.11.2019 по 31.10.2022 та досудову вимогу на суму боргу 35 821,22 грн., які залучено до матеріалів справи.

Підтвердженням надсилання на адресу відповідача актів прийому-передачі теплової енергії, рахунків на оплату, акту звірки взаємних розрахунків, досудової вимоги є опис-вкладення, накладна та фіскальний чек "Укрпошти", відправлення здійснено 28.11.2022.

Відповідно до Наказу Міністерства Інфраструктури України від 28.11.2013 № 958 "Про затвердження Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень" п.1 ч.1 Розділу II визначено наступні нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку): місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1.

Таким чином, відповідач міг отримати листи 30.11.2022 та починаючи з 01.12.2022 протягом 5-ти днів оплатити рахунки. Два дні на пересилання листів по місту, не враховуються в п`ятиденний строк для оплати та в строк пересилання не враховуються вихідні.

Позивач просить стягнути з відповідача основний борг у розмірі 35 821,22 грн., пеню у розмірі 14 213,37 грн., 3 % річних у розмірі 1 278,10 грн. та інфляцію грошових коштів у розмірі 12 031,35 грн., що і є причиною виникнення спору.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (стаття 626 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського Кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За приписами частини першої статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається (ч. 2 ст. 275 ГК України).

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Частиною 6 статті 25 Закону України "Про теплопостачання" визначено, що в разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

З огляду на положення спірного договору остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію проводиться Споживачем до 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідач неналежним чином виконав зобов`язання щодо оплати вартості послуг за поставлену теплову енергію, здійснивши розрахунки частково в сумі 5 735,19 грн.

Крім того, як вже було зазначено вище, на суму 964,73 грн. в розрахунках було здійснено коригування.

Доказів погашення заборгованості за послуги теплопостачання за спірний період в сумі 35 821,22 грн. відповідач на момент розгляду спору не надав.

З огляду на вище викладене вимоги позивача щодо примусового стягнення заборгованості на зазначену вище суму слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з пунктом 8.3 Договору за неналежне виконання грошового зобов`язання Споживач має сплатити пеню в розмірі 1% від пред`явленої до оплати суми за кожен день прострочення платежу за весь період неналежного виконання зобов`язання Споживачем, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Позивач нарахував та просить стягнути пеню у розмірі 14 213, 37 грн. за загальний період з 21.12.2019 по 30.12.2022.

Під час здійснення перевірки розрахунків пені, судом встановлено, що позивачем допущено арифметичні помилки.

Після здійсненого судом перерахунку до стягнення підлягає пеня за загальний період прострочення з 21.12.2019 по 30.12.2022 в сумі 14 183, 96 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене та у зв`язку з простроченням відповідачем виконання зобов`язання щодо оплати за отримані послуги у строки, визначені умовами договору, позивачем на підставі статті 625 Цивільного кодексу України заявлені до стягнення річні за загальний період з 21.12.2019 по 30.12.2022 у сумі 1 278,10 грн. та інфляція грошових коштів у сумі 12 031,35 грн. за загальний період з січня 2020 року по листопад 2022 року.

Так, господарським судом здійснено перевірку розрахунків річних та інфляції грошових коштів, проведених позивачем, та встановлено їх завищення, в результаті допущеної арифметичної помилки.

Після здійсненого судом перерахунку до стягнення підлягають річні за загальний період прострочення з 21.12.2019 по 30.12.2022 в сумі 1 277,79 грн. та інфляція грошових коштів за загальний період прострочення з січня 2020 по листопад 2022 в сумі 8 540, 63 грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 129, 165, 221, 233, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Олійник Олени Євгенівни ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської Ради (49000, м. Дніпро, пр. Слобожанський, 29, офіс 504, ) 35 821, 22 грн. - основного боргу, 1 277, 79 грн. - річних, 14 183, 96 грн. - пені, 8 540, 63 грн. - інфляції грошових коштів, 2 534, 83 грн. - судового збору.

В решті позовних вимог - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 31.03.2023

Суддя І.Ф. Мельниченко