УХВАЛА

03 квітня 2023 року

м. Київ

cправа № 904/2812/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Малашенкової Т. М. (головуючий), Бенедисюка І. М., Колос І. Б.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - АТ «Покровський ГЗК», скаржник)

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2023

та ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 01.03.2023

у справі №904/2812/22

за позовом Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укпенерго»

до Акціонерного товариства «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат»

про стягнення 169 621, 55 грн,

ВСТАНОВИВ:

АТ «Покровський ГЗК» 15.03.2023 (згідно з поштовими відмітками на конверті) звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 01.03.2023 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2023 про відмову в задоволенні клопотання АТ «Покровський ГЗК» про зупинення провадження у справі №904/2812/22 до вирішення спору у справі №640/12695/19, та ухвалити нове рішення, яким клопотання АТ «Покровський ГЗК» задовольнити, а саме зупинити провадження у справі №904/2812/22, за позовом Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укпенерго» до Акціонерного товариства «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення 169 621, 55 грн, з яких 119 641, 12 грн сума основного боргу за послуги з передачі електричної енергії згідно з договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 01.01.2019 №0062-02024, 4 868, 49 грн 3% річних, 18 846, 35 грн інфляційних втрат, 17 890, 71 грн пені, 8 374, 88 грн штрафу, а також 2 544, 32 грн судового збору, до розгляду справи та набрання законної сили рішення у справі №640/12695/19 за адміністративним позовом АТ «Нікопольський завод феросплавів» до НКРЕКП про визнання протиправним та скасування постанов від 07.06.2019 №954, №955, від 12.07.2019 №1411 «Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії ДП «НЕК «Укренерго».

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.03.2023 для розгляду касаційної скарги у справі №904/2812/22 визначено колегію суддів у складі: Малашенкової Т. М. - головуючий, Бенедисюка І. М., Колос І. Б.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2023 відмовлено в задоволенні клопотання АТ «Покровський ГЗК» про зупинення провадження у справі №904/2812/22 до вирішення спору у справі №640/12695/19.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою щодо відмови у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, АТ «Покровський ГЗК» звернулося до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.03.2023 апеляційну скаргу АТ «Покровський ГЗК» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2023 у справі №904/2812/22 повернуто скаржнику без розгляду на підставі пункту 4 частини 5 статті 260 ГПК України - у зв`язку з тим, що ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2023 щодо відмови у задоволенні клопотання АТ «Покровський ГЗК» про зупинення провадження у справі №904/2812/22 та з ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.03.2023 у справі №904/2812/22, АТ «Покровський ГЗК» звернулося до суду з касаційною скаргою, у якій просить Суд скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким його клопотання про зупинення провадження у справі №904/2812/22 зупинити до вирішення спору у справі №640/12695/19.

Касаційна скарга АТ «Покровський ГЗК» обґрунтована тим, що місцевий суд розглядаючи клопотання відповідача про зупинення провадження у справі №904/2812/22 не врахував його пояснення щодо необхідності зупинення провадження у справі та безпідставно відмовив у клопотанні про зупинення провадження через, що було порушено норми процесуального права, а саме пункт 5 частини першої статті 227, пункт 4 частини першої статті 229 ГПК України. Крім того суд апеляційної інстанції повинен був прийняти його апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суд Дніпропетровської області від 07.02.2023 та розглянути її, а не повертати без розгляду, чим порушив норми процесуального права.

Вирішуючи питання щодо прийнятності касаційної скарги та наявності підстав для відкриття/відмови у відкритті касаційного провадження, дослідивши доводи касаційної скарги АТ «Покровський ГЗК» у контексті оскаржуваних судових рішень, Верховний Суд дійшов таких висновків.

Щодо оскарження ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2023, Суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 2 статті 6 та частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

При цьому, оскаржувана ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2023, якою відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі відсутня у переліку визначеному частиною першою статті 255 ГПК України, а тому й не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду першої інстанції (стаття 255 ГПК України).

Згідно з частиною другою статті 304 ГПК України встановлено, що скарги на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду першої інстанції чи постанови суду апеляційної інстанції, включаються до касаційної скарги на відповідне рішення чи постанову. У разі подання касаційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення чи постанови суду, суд повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, оскільки касаційна скарга подана на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2023 окремо від рішення суду першої інстанції, то, враховуючи положення частини другої статті 304 ГПК України, вона підлягає поверненню заявнику.

Щодо оскарження ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 01.03.2023 зі справи №904/2812/22 Суд зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини другої статті 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Частина перша статті 255 ГПК України містить вичерпний перелік ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення.

Частиною третьою статті 255 ГПК України передбачено, що заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Системне тлумачення статті 255 ГПК України свідчить про те, що законодавець свідомо виокремив випадки, в яких може бути оскаржена або конкретна процесуальна дія, або така конкретна дія і відмова в її вчиненні.

Зазначені процесуально-процедурні обмеження права на апеляційне оскарження деяких ухвал місцевого господарського суду окремо від остаточного рішення суду встановлено з метою ефективного здійснення правосуддя і не зменшують для сторін можливості доступу до суду апеляційної інстанції та не ускладнюють їм цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, оскільки сторони не позбавляються права на апеляційне оскарження таких проміжних ухвал місцевого господарського суду взагалі, їх право лише відтерміновується до винесення остаточного рішення у справі.

Оскільки ухвала якою відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі відсутня у переліку, наведеному у статті 255 ГПК України, то вона не може бути оскаржена окремо від рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 260 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

В такий спосіб апеляційний господарський суд дійшов заснованого на законі висновку про те, що зазначена ухвала місцевого господарського суду не підлягає оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції та відповідно до вимог пункту 4 частини п`ятої статті 260 ГПК України повернув подану АТ «Покровський ГЗК» апеляційну скаргу без розгляду.

Отже, правильне застосування судом апеляційної інстанції норм ГПК України під час прийняття оскаржуваної ухвали апеляційним судом є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо застосування чи тлумачення цих норм. Аргументів та доводів на противагу іншого, враховуючи вище вказані міркування, не наведено.

Згідно з частиною другою статті 293 ГПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Суд зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини»).

Враховуючи викладене, колегія суддів визнає касаційну скаргу щодо оскарження необґрунтованою та відмовляє у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою АТ «Покровський ГЗК» на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 01.03.2023 якою повернуто його апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2023 у справі №904/2812/22 без розгляду на підставі частини другої статті 293 ГПК України, оскільки у даній справі правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм процесуального права (стаття 255, пункт 4 частини п`ятої статті 260 ГПК України) під час повернення апеляційної скарги є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Керуючись статтями 234, 235, 287, 290, 293 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» в частині оскарження ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2023 у справі №904/2812/22 повернути.

2. Відмовити у відкриті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» в частині оскарження ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 01.03.2023 у справі №904/2812/22.

3. Касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Колос