ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/815/22

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Лозинської І. В.,

секретар судового засідання: Воробйова І. Г.

за участю представників сторін:

- від позивача: Черниш М. В., ордер серії ЖТ №099607 від 01.09.2022 (в режимі відеоконференції)

- від відповідача: не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Коростенський щебзавод"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гулянецький щебзавод"

про стягнення 960 665,51 грн

У засіданні суду оголошено вступну та резолютивну частини рішення господарського суду та повідомлено дату складення повного рішення відповідно до ст. 238 ГПК України.

ТОВ "Коростенський щебзавод" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовною заявою до ТОВ "Гулянецький щебзавод" про стягнення 960665,51 грн, з яких 502846,00 грн основного боргу, 179722,86 грн пені, 50284,60 грн штрафу, 120036,09 грн інфляційних втрат, 107775,96 грн 15% річних та 14409,98 грн судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані не виконанням відповідачем в повному об`ємі обов`язку з оплати за поставлену продукцію згідно з договором поставки №14042021-УВ від 14.04.2021.

Ухвалою від 03.10.2022 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; постановив здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження; призначив підготовче засідання (а. с. 25).

05.12.2022 на електронну пошту суду від керівника відповідача Зінкевича Олексія Сергійовича надійшов лист з клопотанням про зупинення провадження у справі у зв`язку з тим, що він проходить військову службу за призовом під час мобілізації (довідка в/ч № 195 від 30.08.2022), та відсутністю іншого уповноваженого представника товариства (а. с. 56, 57).

Ухвалою від 05.12.2022 господарський суд продовжив підготовче провадження по 03.01.2022, призначив підготовче засідання для розгляду справи та клопотання відповідача про зупинення провадження у справі на 23.12.2022 о 10:00 (а. с. 60).

22.12.2022 на електронну пошту суду від позивача надійшли такі документи:

- письмові пояснення, у яких викладені заперечення щодо задоволення клопотання відповідача про зупинення провадження у справі з підстав перебування керівника ТОВ "Гулянецький щебзавод" у складі Збройних Сил України, оскільки норми п. 3 ч. 1 ст. 227 ГПК України не поширюються на юридичних осіб (а. с. 63, 64);

- заява від 22.12.2022 - про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 38426,62 грн з додатками (а. с. 67 - 72).

Ухвалою від 23.12.2022 господарський суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі з підстав, у ній викладених (а. с. 75).

Іншою ухвалою від 23.12.2022 господарський суд відклав підготовче засідання суду; витребував у відповідача, за наявності, відзив на позовну заяву (а. с. 76).

Ухвалою від 14.02.2023 господарський суд закрив підготовче провадження, призначив справу до судового розгляду по суті на 03.03.2023 о 09:30 (а. с. 87).

24.02.2023 до суду від позивача надійшли письмові пояснення від 24.02.2023 з додатками в яких, зокрема, зазначено, що відповідач не проявив себе як добросовісний контрагент, заборгувавши значну суму в розмірі 502846,00 грн з 28.04.2021, в той час, як позивач сам є боржником перед іншими кредиторами на різні суми боргу; не виконання відповідачем договірних обов`язків суттєво вплинуло на спроможність позивача відповідати за своїми зобов`язаннями (а. с. 99 - 111).

Ухвалою від 03.03.2023 господарський суд відклав розгляд справи по суті на 22.03.2023 о 14:30 у зв`язку з повітряною тривогою через військову агресію РФ.

Представник позивача в режимі відеоконференції позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та письмових поясненнях від 24.02.2023.

Враховуючи, що відповідач правом на подання відзиву не скористався, господарський суд вважає за необхідне зазначити таке.

За ч. 9 ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Подання заяв по суті справи є правом учасників справи (ч. 4 ст.161 ГПК України).

24.10.2022 до суду повернулась як не вручена копія ухвали господарського суду від 05.10.2022 про відкриття провадження у справі, надіслана відповідачу, із зазначенням "за закінченням терміну зберігання" (а. с. 35-36).

Однак Верховний Суд вказує, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, тому не може свідчити про неправомірність його дій (правова позиція викладена у постанові ВП ВС від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах КГС у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом від 17.07.1997 гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, в якій вона є стороною.

Таким чином, враховуючи, що відповідач був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, проте не скористався правами, передбаченими ст. 165 ГПК України та виходячи з того, що участь в судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторони, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представника позивача в режимі відеоконфернції, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

14.04.2021 між ТОВ "Коростенський щебзавод" (постачальник/позивач) та ТОВ "Гулянецький щебзавод" (покупець/відповідач) укладено договір поставки №14042021-УВ (а. с. 9-13) (далі - договір), за п. 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити покупцю в порядку та на умовах, визначених цим договором, щебінь, пісок, асфальт (дані - продукція), а покупець зобов`язується прийняти продукцію та оплатити її на умовах цього договору

Відповідно до п. 1.3 договору постачальник передає у власність покупцю продукцію в наступному асортименті: щебінь фракції 5-10, щебінь фракції 5-20, щебінь фракції 10-20, щебінь фракції 20-40, щебінь фракції 40-70, щебінь фракції 2-5, щебенево-піщана суміш фракції 0,05-70, щебенево-піщана суміш фракції 0,05-40, щебінь фракції 0-40, щебінь фракції 0-70, відсів, пісок з відсівів дроблення фракції 0-5, пісок річковий, асфальтообетонна продукція, тощо.

Кількісні характеристики, а також асортимент продукції визначаються заявками покупця і закріплюються у відповідних видаткових накладних (п. 1.4 договору).

Загальна кількість продукції, яка поставляється згідно умов цього договору, визначаться після припинення дії цього договору на підставі відповідних видаткових накладних (п. 1.5 договору).

Згідно з п. 2.1 договору продукція постачається за узгодженими сторонами договірними цінами. Ціни на продукцію зазначаються у видаткових накладних, які є невід`ємною частиною цього договору.

Загальна вартість продукції визначається на підставі видаткових накладних, підписаних у період дії цього договору (п. 2.4 договору).

Розрахунки між сторонами здійснюються шляхом перерахування на поточний рахунок постачальника 100% попередньої оплати вартості продукції (у тому числі її навантаження та доставки). Сторони можуть передбачиш інший порядок розрахунків, про що укладається і підписується сторонами додаткова угода до цього договору (п. 2.5 договору).

Відповідно до п. 2.6 договору у випадку поставки продукції па умовах п. 3.5. цього договору покупець повинен оплатити повну вартість поставленої продукції протягом 3 (трьох) банківських днів з дати поставки.

Згідно з п. 3.5 договору постачальник має право не очікуючи надходження на свій по точний рахунок оплати повної вартості узгодженої продукції поставити її покупцю.

У випадку несвоєчасної сплати грошових коштів за цим договором покупцю нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Розмір пені обчислюється від суми заборгованості за кожен день прострочення (включаючи день оплати) до повного розрахунку. У разі прострочення оплати понад 30 (тридцять) календарних днів покупець додатково сплачує постачальнику штраф у розмірі 10% від суми заборгованості (п. 5.6 договору).

За п. 5.7 договору покупець, який прострочив виконання грошового зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, штраф, пеню, а також 15% річних від простроченої суми. У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України розмір процентів річних встановлений сторонами у Договорі.

Керуючись ст. 259 Цивільного кодексу України, сторони погодили збільшити до 5 років тривалість позовної давності до вимог, що випливають з цього договору, у тому числі про стягнення вартості продукції, неустойки (штрафу, пені) (п. 5.8 договору).

Сторони, керуючись ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, у п. 5.9 договору погодили, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання припиняється через 5 років від дня, коли зобов`язання мало бути виконане.

Відповідно до п. 6.1 договору, останній набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін і діє протягом дванадцяти місяців, а в частині грошових зобов`язань-до їх повного виконання сторонами.

На виконання договору ТОВ "Коростенський щебзавод" поставив, а покупець прийняв товар на загальну суму 519846,00 грн, про що свідчать відповідні видаткові накладні, які є в матеріалах справи (а. с. 13-18).

Відповідач частково погасив заборгованість за договором на суму 17000,00 грн (а. с. 18-20), тому за відповідачем обліковується борг за поставлений товар в сумі 502846,00 грн.

Вищевикладене стало підставою для звернення ТОВ "Коростенський щебзавод" до суду із позовними вимогами про стягнення, крім основного боргу, 179722,86 грн пені, 50284,60 грн штрафу, 120036,09 грн інфляційних втрат, 107775,96 грн 15% річних та 14409,98 грн судового збору.

2. Норми права (нормативно - правові акти), які застосував Господарський суд Житомирської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Беручи до уваги зміст правовідносин та характер зобов`язань, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини з договору поставки.

За договором поставки продавець, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним або домашнім використанням, а покупець - прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 712 ЦК України).

У відповідності із ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

За ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

3. Щодо позовних вимог про стягнення основного боргу в сумі 502846,00 грн.

Позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 519846,00 грн, що підтверджується такими видатковими накладними:

- №1243 від 24.04.2021 на суму 85353,00 грн;

- №1244 від 24.04.2021 на суму 197712,60 грн;

- №1281 від 26.04.2021 на суму 189280,80 грн;

- №1425 від 30.04.23021 на суму 28372,80 грн;

- №1551 від 10.05.2021 на суму 9577,20 грн;

- №1528 від 12.05.2021 на суму 9549,60 грн (а. с. 13-17).

У матеріалах справи є копія виписок по особовому рахунку позивача за період з 01.06.2021 по 30.09.2021, якими підтверджується часткове погашення 10.06.2021 та 01.09.2021 боргу відповідачем на суми, відповідно, 12000,00 грн та 5000,00 грн (а. с. 18 - 21).

Зауваження чи заперечення зі сторони відповідача щодо отриманого товару матеріали справи не містять.

За таких обставин, позивачем виконано взяті за договором зобов`язання.

Станом на дату розгляду справи, відповідач зобов`язання згідно з договором поставки щодо своєчасної оплати за отриманий товар повністю не виконав.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 502846,00 грн є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.

4. Щодо обгрунтованості позовних вимог про стягнення 179722,86 грн пені та 50284,60 грн штрафу.

4.1. Щодо стягнення пені.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як передбачено ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з приписами ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За п. 5.6 договору у випадку несвоєчасної сплати грошових коштів за цим договором покупцю нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Розмір пені обчислюється від суми заборгованості за кожен день прострочення (включаючи день оплати) до повного розрахунку. У разі прострочення оплати понад 30 (тридцять) календарних днів покупець додатково сплачує постачальнику штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам ч. 4 ст. 231 ГК України.

Порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не установлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, за ст. 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить ст. 61 Конституції України, оскільки згідно зі ст. 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до ст. 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Договором передбачено господарсько-правову відповідальність за порушення умов договору у вигляді сплати неустойки: пені та штрафу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах КГС у складі Верховного суду від 09.02.2018 у справі №911/2813/17 та від 22.03.2018 у справі №911/1351/17.

Суд здійснив розрахунок пені позивача по кожній видатковій накладній, з урахуванням п. 2.6, 2.10 договору, ч. 1 ст. 253, ч. 5 ст. 254 ЦК України, в такий спосіб:

1) за №1243 від 24.04.2021 - на суму 85353,00 грн період прострочення:

- з 29.04.2021 по 09.06.2021 (оплата 10.06.2021 у розмірі 12000,00 грн), пеня - 1473,22 грн;

- з 10.06.2021 по 31.08.2021 (оплата 01.09.2021 у розмірі 5000,00 грн) на суму 73353,00 грн (85353,00 -12000,00), пеня - 2583,43 грн;

- з 01.09.20212 по 30.09.2022 на 68353,00 грн (73353,00-5000,00) пеня - 24386,10грн;

2) за №1244 від 24.04.2021 - на суму 197712,60 грн період прострочення: з 29.04.2021 по 30.09.2022, пеня - 70537,36 грн;

3) за №1281 від 26.04.2021 - на суму 189280,80 грн період прострочення: з 30.04.2021 по 30.09.2022, пеня - 67451,38 грн;

4) за №1425 від 30.04.23021 - на суму 28372,80 грн період прострочення: з 06.05.2021 по 30.09.2022, пеня - 10040,86 грн;

5) за №1551 від 10.05.2021 - на суму 9577,20 грн період прострочення: з 14.05.2021 по 30.09.2022, пеня - 3357,79 грн;

6) за №1528 від 12.05.2021 - на суму 9549,60 грн період прострочення: з 18.05.2021 по 30.09.2022, пеня - 3332,42 грн.

Загальний розмір пені становить 183162,56 грн.

Однак, як вбачається із матеріалів позовної заяви, розмір пені за розрахунком суду є більшим, ніж заявлено позивачем до стягнення.

Оскільки позивач не скористався правом на збільшення позовних вимог в частині донарахування пені, задоволенню підлягає пеня в сумі 179722,86 грн, тобто в межах заявлених ним позовних вимог.

4.2. Щодо стягнення штрафу.

Також суд дійшов висновку про обгрунтованість позовної вимоги про стягнення штрафу у розмірі 50284,60 грн, на підставі п. 5.6 договору поставки №14042021-УВ від 14.04.2021.

5. Щодо обгрунтованості позовних вимог про стягнення 120036,09 грн інфляційних втрат та 107775,96 грн 15% річних

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За п. 5.7 договору покупець, який прострочив виконання грошового зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, штраф, пеню, а також 15% річних від простроченої суми.

Виходячи із положень вищезазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредиторів від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримання ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки за порушення виконання зобов`язання.

За своїми ознаками, відсотки річних є платою за користування чужими коштами в період прострочення виконання відповідачем його договірного зобов`язання.

Дослідивши порядок нарахування позивачем 15% річних, суд, з урахуванням ч. 1 ст. 253 та ч. 5 ст. 254 ЦК України, здійснив їх перерахунок за допомогою правового порталу України "Ліга Закон" - "Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій", та встановив, що розмір 15% річних, що підлягають стягненню з відповідача, становить 107628,47 грн.

У стягненні 15% річних у сумі 147,39 грн необхідно відмовити.

Під час перевірки розрахунку інфляційних втрат здійсненого позивачем, суд бере до уваги, що індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

За своїми ознаками, індекс інфляції є збільшенням суми основного боргу у зв`язку з девальвацією грошової одиниці України.

Судом перевірено розрахунок інфляційних втрат, внаслідок чого встановлено, що розмір інфляційних втрат є більшим, ніж заявлено позивачем до стягнення.

Оскільки позивач не скористався правом на збільшення позовних вимог в частині донарахованих інфляційних втрат, до задоволення підлягають інфляційні втрати в сумі 120036,09 грн (в межах заявлених ним позовних вимог).

6. Висновок господарського суду за результатами розгляду позовної заяви.

Статтею 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 73 ГПК України)

Відповідач позов щодо підстав та предмету не оспорив, доказів повного розрахунку з позивачем суду не надав.

Суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення 502846,00 грн боргу, 179722,86 грн пені, 50284,60 грн штрафу, 120036,09 грн інфляційних втрат, 107628,47 грн 15% річних є обґрунтованими, заявленими відповідно до вимог чинного законодавства та підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи. У стягненні 147,39 грн 15% річних слід відмовити за безпідставністю нарахування.

7. Щодо сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Розподіл судових витрат врегульовано ст. 129 ГПК України.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, ч. 9 ст. 129 ГПК України унормовано, що зокрема, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на іншу сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи, що спір у справі виник у зв`язку з порушенням відповідачем умови п. 2.6 договору поставки №14042021-УВ від 14.04.2021 щодо своєчасної оплати за поставлений товар, судовий збір покладається на відповідача у повному обсязі.

Питання про розподіл витрат на правову допомогу під час ухвалення рішення судом не розглядалося. Враховуючи, що розподіл судових витрат після ухвалення рішення вирішується в порядку ст. 221 ГПК України, слід призначити засідання суду для розгляду питання про розподіл витрат на правову допомогу.

Керуючись ст. 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гулянецький щебзавод" (11562, Житомирська область, Коростенський район, с. Бондарівка, ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Коростенський щебзавод" (11502, Житомирська область, м. Коростень, вул. Каштанова, буд. 3, ):

- 502846,00 грн боргу;

- 179722,86 грн пені;

- 50284,60 грн штрафу;

- 120036,09 грн інфляційних втрат;

- 107628,47 грн 15% річних;

- 14409,98 грн судового збору;

3. У стягненні 147,39 грн 15% річних відмовити.

4. Призначити засідання суду для розгляду питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу на "31" березня 2023 року о 10:30 в приміщенні господарського суду, каб. №108.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 29.03.23

Суддя Лозинська І.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу на ел. пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1

3,4 - відповідачу на ел. пошту: ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3