ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2023 року Справа № 902/1076/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Василишин А.Р. , суддя Грязнов В.В.

секретар судового засідання Гладка Л.А.

за участю представників сторін:

позивача: Лошадкіна В.О.

відповідача 1: Продівус С.В., Василевич Д.С.

відповідача 2: не з`явився

відповідача 3: не з`явився

відповідача 4: не з`явився

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Господарського суду Вінницької області від 14.10.2022 р. у справі №902/1076/21, ухвалене суддею Нешик О.С., повний текст рішення складено 04.11.2022 р.

за позовом ОСОБА_4 , м.Київ

до відповідача 1 ОСОБА_3 , Вінниця

до відповідача 2 Акціонерного товариства "Райффайзен Банк", м.Київ

до відповідача 3 Приватного акціонерного товариства "Вінницький універмаг", м.Вінниця

до відповідача 4 Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Торговець цінними паперами "Реєстр-Консалтинг", м.Вінниця

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2

про витребування із чужого незаконного володіння простих бездокументарних іменних акцій та зобов`язання вчинити дії

29.10.2021 до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_4 з позовними вимогами до ОСОБА_3 , до Акціонерного товариства "Райффайзен Банк", до Приватного акціонерного товариства "Вінницький універмаг", а саме:

- витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 9792474 штуки простих іменних акцій бездокументарної форми існування емітента - Приватного акціонерного товариства "Вінницький універмаг", з номінальною вартістю цінного паперу 2,60 грн, які знаходяться на рахунку в цінних паперах, відкритому на ім`я ОСОБА_5 , відкритому в Акціонерному товаристві "Райффайзен Банк".

- зобов`язати Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" провести безумовну облікову операцію списання 9792474 штук простих іменних акцій бездокументарної форми існування емітента - Приватного акціонерного товариства "Вінницький універмаг" з номінальною вартістю цінного паперу 2,60 грн, з рахунку в цінних паперах, відкритому на ім`я ОСОБА_3 в Акціонерному товаристві "Райффайзен Банк", та зарахувати їх на рахунок в цінних паперах, відкритий на ім`я ОСОБА_4 у депозитарній установі - Товаристві з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Торговець цінними паперами "Реєстр-Консалтинг".

Одночасно із позовною заявою 29.10.2021 позивач подав до суду заяву від 21.10.2021 (а.с. 71-78, т.1) про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 9792474 штуки простих іменних акції бездокументарної форми існування емітента - Приватного акціонерного товариства "Вінницький універмаг", які знаходяться на рахунку в цінних паперах ОСОБА_3 , відкритому в Акціонерному товаристві "Райффайзен Банк"; заборонити депозитарним установам, у тому числі Товариству з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Торговець цінними паперами "Реєстр-Консалтинг" здійснювати будь-які депозитарні операції, зокрема, облікові операції щодо внесення змін до системи депозитарного обліку стосовно вищевказаних цінних паперів; заборонити ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії та проводити будь-які операції щодо прав на вищевказані цінні папери, у тому числі, але не тільки: продавати, дарувати, міняти або іншим способом відчужувати вказані акції, передавати їх в заставу або управління, змінювати депозитарну установу та/або депозитарія, змінювати рахунок в цінних паперах, на якому зберігаються зазначені акції, та розпорядників цього рахунку, списувати зазначені акції з цього рахунку та/або зараховувати вказані акції на рахунки в цінних паперах інших осіб; заборонити державним реєстраторам, приватним нотаріусам, іншим суб`єктам державної реєстрації в розумінні Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вчиняти будь-які реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо Приватного акціонерного товариства "Вінницький універмаг" та заборонити вносити будь-які записи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо Приватного акціонерного товариства "Вінницький універмаг", зокрема, щодо організаційно-правової форми Приватного акціонерного товариства "Вінницький універмаг" на підставі рішення загальних зборів Приватного акціонерного товариства "Вінницький універмаг" або уповноваженого ними органу (а.с. 71-79, т.1).

За результатами судового засідання, 01.11.2021, проведеного для розгляду заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову, судом постановлено ухвалу про задоволення заяви ОСОБА_4 від 28.10.2021 про забезпечення позову з огляду на те, що невжиття заявлених заходів забезпечення позову може призвести до неможливості та значного ускладнення виконання рішення суду, у разі задоволення позову, оскільки у разі подальшого відчуження спірних акцій заявник не зможе захистити своє порушене право у даному судовому процесі та буде вимушений звертатись із такими ж вимогами до нових власників, змінювати предмет позову та залучати до розгляду справи інших осіб, що, в свою чергу, призведе до того, що розгляд справи по суті буде затримано, а заявника буде позбавлено оперативного та вчасного захисту належних йому прав (а.с. 82-89, т.1).

24.01.2022 до Господарського суду Вінницької області надійшла заява за підписом представника позивача адвоката Лошадкіної В.О. "про зміну предмета позову" від 24.01.2022 (а.с.60-64, т.2), в якій позивач просив суд прийняти заяву до розгляду та ухвалити рішення, яким задовольнити наступні позовні вимоги:

- визнати недійсним Договір купівлі-продажу цінних паперів №БВ 156 від 04 серпня 2014 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ;

- витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 9792474 штуки простих іменних акцій бездокументарної форми існування емітента - Приватного акціонерного товариства "Вінницький універмаг", номінальна вартість цінного паперу: дві гривні шістдесят копійок, які знаходяться на рахунку в цінних паперах ОСОБА_3 , відкритому в Акціонерному товаристві Райффайзен Банк.

- зобов`язати Акціонерне товариство Райффайзен Банк провести безумовну облікову операцію списання 9792474 штук простих іменних акцій бездокументарної форми існування емітента - Приватного акціонерного товариства "Вінницький універмаг", номінальна вартість цінного паперу: дві гривні шістдесят копійок, які знаходяться на рахунку в цінних паперах ОСОБА_3 , відкритому в Акціонерному товаристві Райффайзен Банк;

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Торговець цінними паперами "Реєстр-Консалтинг" провести безумовну облікову операцію зарахування 9792474 штук простих іменних акцій бездокументарної форми існування емітента - Приватного акціонерного товариства "Вінницький універмаг", на рахунок, відкритий на ім`я ОСОБА_4 у депозитарній установі - Товаристві з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Торговець цінними паперами "Реєстр-Консалтинг".

03.02.2022 Господарським судом Вінницької області постановлено ухвалу (а.с. 233-239, т.2), якою заяву ОСОБА_4 про прийняття до розгляду заяви "про зміну предмета позову" від 24.01.2022 у справі №902/1076/21 задоволено частково.

Судом не прийнято до розгляду заяву позивача "Про зміну предмету позову" від 24.01.2022 в частині позовних вимог про визнання недійсним Договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ 156 від 04 серпня 2014 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Прийнято до розгляду заяву ОСОБА_4 "про зміну предмету позову" від 24.01.2022 в частині таких вимог:

- витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 9792474 штуки простих іменних акцій бездокументарної форми існування емітента - Приватного акціонерного товариства "Вінницький універмаг", номінальна вартість цінного паперу: дві гривні шістдесят копійок, які знаходяться на рахунку в цінних паперах ОСОБА_3 , відкритому в Акціонерному товаристві Райффайзен Банк;

- зобов`язати Акціонерне товариство Райффайзен Банк провести безумовну облікову операцію списання 9792474 штук простих іменних акцій бездокументарної форми існування емітента - Приватного акціонерного товариства "Вінницький універмаг", номінальна вартість цінного паперу: дві гривні шістдесят копійок, які знаходяться на рахунку в цінних паперах ОСОБА_3 , відкритому в Акціонерному товаристві Райффайзен Банк;

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Торговець цінними паперами "Реєстр-Консалтинг" провести безумовну облікову операцію зарахування 9792474 штук простих іменних акцій бездокументарної форми існування емітента - Приватного акціонерного товариства "Вінницький універмаг", номінальна вартість цінного паперу: дві гривні шістдесят копійок на рахунок в цінних паперах ОСОБА_4 у депозитарній установі Товаристві з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Торговець цінними паперами "Реєстр-Консалтинг".

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 14.10.2022 р. у справі №902/1076/21 позов задоволено повністю.

Не погодившись із прийнятим судовим рішенням, представник ОСОБА_2 через систему "Електронний суд" надіслав апеляційну скаргу у якій просить відкрити апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Вінницької області від 14.10.2022 у справі №902/1076/21, скасувати рішення Господарського суду Вінницької області від 14.10.2022 у справі №902/1076/21 та ухвали нове про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 . Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 понесені нею судові витрати, зокрема, витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу як у суді першої, так і апеляційної інстанції. Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Вінницької області від 01.11.2021 у справі №902/1076/21.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи №902/1076/21 у складі: головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Грязнов В.В., суддя Бучинська Г.Б.

Листом №902/1076/21/21/6339/22 від 25 листопада 2022 року матеріали справи витребувано з Господарського суду Вінницької області.

06 грудня 2022 року до апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 09 грудня 2022 року у справі №902/1076/21 апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Господарського суду Вінницької області від 14.10.2022 р. у справі №902/1076/21 - залишено без руху.

22.12.2022 р. від представника ОСОБА_2 надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.

У відповідності до відомостей табелю КП "Діловодство спеціалізованого суду" суддя Бучинська Г.Б.. перебуває у відпустці з 22 грудня 2022 року по 30 грудня 2022 року включно, суддя Грязнов В.В. перебуває у відпустці з 26 грудня 2022 року по 06.01.2023 року включно

У зв`язку із відпустками судді Бучинської Г.Б. та судді Грязнова В.В. на підставі розпорядження керівника апарату від 27.12.2022 р. №01-05/749, здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи №902/1076/21 визначено колегію суддів у складі: Головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Олексюк Г.Є., суддя Василишин А.Р.

Ухвалами Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.12.2022 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Господарського суду Вінницької області від 14.10.2022 р. у справі №902/1076/21 та розгляд апеляційної скарги призначити на "26" січня 2023 р. о 10:00год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001 м. Рівне вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань №2.

Також, не погодившись із прийнятим судовим рішенням, представник ОСОБА_3 надіслав на адресу апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просив визнати поважними причини пропуску ОСОБА_3 строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Вінницької області від 14.10.2022 у справі №902/1076/21 та поновити цей строк. Відкрити апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Вінницької області від 14.10.2022 у справі №902/1076/21. Визнати поважними причини пропуску строку на подання доказів, приєднаних ОСОБА_3 до цієї апеляційної скарги на рішення Господарського суду Вінницької області від 14.10.2022 в справі №902/1076/21 та прийняти їх. Скасувати рішення Господарського суду Вінницької області від 14.10.2022 у справі №902/1076/21 та ухвали нове про відмову в повному обсязі у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 . Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Вінницької області від 01.11.2021 у справі №902/1076/21. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 понесені нею судові витрати, зокрема, витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу як у суді першої, так і апеляційної інстанції.

Листом №902/1076/21/21/6501/22 від 01 грудня 2022 року матеріали справи витребувано з Господарського суду Вінницької області.

06 грудня 2022 року до апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.12.2022 р. апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Господарського суду Вінницької області від 14.10.2022 р. у справі №902/1076/21 - залишено без руху. Запропоновано ОСОБА_3 протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху подати оригінал платіжного документа (квитанції, платіжного доручення, тощо) про сплату судового збору в розмірі 33 049,59 грн.

26.12.2022 р. від представника ОСОБА_3 надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.

У відповідності до відомостей табелю КП "Діловодство спеціалізованого суду" суддя Бучинська Г.Б.. перебуває у відпустці з 22 грудня 2022 року по 30 грудня 2022 року включно, суддя Грязнов В.В. перебуває у відпустці з 26 грудня 2022 року по 06.01.2023 року включно

У зв`язку із відпустками судді Бучинської Г.Б. та судді Грязнова В.В. на підставі розпорядження керівника апарату від 27.12.2022 р. №01-05/750, здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи №902/1076/21 визначено колегію суддів у складі: Головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Олексюк Г.Є., суддя Василишин А.Р.

Ухвалами Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.12.2022 р. поновлено ОСОБА_3 строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Вінницької області від 14.10.2022 р. у справі №902/1076/21. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Господарського суду Вінницької області від 14.10.2022 р. у справі №902/1076/21. Зупинено дію рішення Господарського суду Вінницької області від 14.10.2022 р. у справі №902/1076/21. Відмовлено у задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 про визнання поважними причин пропуску строку на подання доказів та прийняття доказів, приєднаних до апеляційної скарги. Об`єднано в одне апеляційне провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які подані на рішення Господарського суду Вінницької області від 14.10.2022 р. у справі №902/1076/21 для спільного розгляду. Розгляд апеляційної скарги призначено на "26" січня 2023 р. о 10:00год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001 м. Рівне вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань №2

17.01.2023р. до апеляційного господарського суду надійшла заява від Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.01.2023 р. клопотання Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №902/1076/21 - задоволено.

19.01.2023 р. на електронну адресу апеляційного господарського суду від представника Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому банк просить рішення Господарського суду Вінницької області від 14.10.2022 р. по справі №902/1076/21 скасувати, а в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовити в повному обсязі.

24.01.2023 р. на адресу апеляційного господарського суду від представника ОСОБА_4 надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в якому представник позивача просить відмовити у прийнятті доказів, приєднаних ОСОБА_2 до своєї апеляційної скарги, оскільки. ОСОБА_2 не доведено неможливість їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від неї. Відмовити у прийнятті нових аргументів ОСОБА_2 , викладені в її апеляційній скарзі, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Залишити рішення Господарського суду Вінницької області від 14.10.2022 у справі №902/1076/21 без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Господарського суду Вінницької області від 14.10.2022 у справі №902/1076/21 без задоволення. Закрити апеляційне провадження в частині вимог ОСОБА_2 про скасування рішення Господарського суду Вінницької області від 14.10.2022 у справі №902/1076/21 та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 ..

Також, представник ОСОБА_4 надіслав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_3 в якому просить відмовити у прийнятті нових аргументів ОСОБА_3 , викладені в її апеляційній скарзі, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції і докази на підтвердження яких не були прийняті судом апеляційної інстанції. Залишити рішення Господарського суду Вінницької області від 14.10.2022 у справі №902/1076/21 без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Господарського суде Вінницької області від 14.10.2022 у справі №902/107621 без задоволення.

24.01.2023 р. директор Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Торговець цінними паперами "Реєстр-Консалтинг" надіслав на адресу апеляційного господарського відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у задоволенні апеляційних скарг ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в повному обсязі. Залишити в силі рішення Господарського сулу Вінницької області від 14.10.2022 р. у справі №902/1076/21.

25.01.2023 р. на електронну адресу апеляційного господарського суду від представника ОСОБА_3 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неможливістю бути на судовому засіданні, за станом здоров`я, та неможливістю, в зв`язку з цим направити іншого представника на судовий розгляд справи.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.01.2023 р. розгляд апеляційних скарг відкладено на "10" лютого 2023 р. об 11:00 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001, м. Рівне, вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань № 2(ВКЗ).

06.02.2023 р. на електронну адресу апеляційного господарського суду від представника Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" надійшла заява про розгляд справи без участі представника банку.

10.02.2023 р. на електронну адресу апеляційного господарського суду від представника ОСОБА_2 надійшли заперечення проти доводів ОСОБА_4 , наведених у відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Господарського суду Вінницької області від 14.10.2022 р. у справі №902/1076/21.

Також, 10.02.2023 р. в системі «Електронний суд» представник ОСОБА_2 сформував заперечення проти доводів Товариства з обмеженою відповідальністю «Фондова компанія «Торговець цінними паперами «Реєстр-Консалтинг», наведених у відзиві на апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Господарського суду Вінницької області від 14.10.2022 р. у справі №902/1076/21.

10.02.2023 р. на електронну адресу апеляційного господарського суду від ОСОБА_2 та її представника надійшли клопотання про відкладення розгляду справи.

Також, 10.02.2023 р. на електронну адресу суду надійшло клопотання про відкладення від представника ОСОБА_3 .

Крім того, 10.02.2023 р. в системі «Електронний суд» представником Приватного акціонерного товариства «Вінницький універмаг» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

09.02.2023 р. до апеляційного господарського суду від представника ОСОБА_4 надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на торговельний комплекс, загальною площею 32 237, 4 кв.м., що складається з: універмагу літ. "А" площею 23 591,0 кв.м.; складу літ. "Б" площею 7344,9 кв.м.; АСХ літ. "В" площею 812,8 кв.м.; гаражу - складу літ. "Д" площею 236,9 кв.м.; автогосподарства літ. "Е" площею 251,8 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності Приватному акціонерному товариству ВІННИЦЬКИЙ УНІВЕРМАГ (Ідентифікаційний код: 01557213), (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101).

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.02.2023 р. у задоволенні заяви ОСОБА_4 від 09.02.2023р. у справі №902/1076/21 про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою від 10.02.2023 р. оголошено перерву в судовому засіданні до "24" лютого 2023 р. о 11:00 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001, м. Рівне, вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань № 2.

24.02.2023 р. на електронну адресу суду від представників ОСОБА_3 та ОСОБА_2 надійшли до суду клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів (згідно переліку, наведеному в додатках до клопотань) та заяви про огляд веб-сайтів (сторінок) судом (згідно переліку, наведеному в додатках до заяв).

Також, представники ОСОБА_3 та ОСОБА_2 надіслали до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду із посиланням на ст. 43 ГПК України, та вказуючи, що у суду апеляційної інстанції наявні усі підстави залишити без розгляду позов ОСОБА_4 , який розглядається в межах справи №902/1076/21, як такий що є завідомо безпідставним та має штучний характер.

Ухвалою від 24.02.2023 р. оголошено перерву в судовому засіданні до "07" березня 2023 р. о 9:30 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001, м. Рівне, вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань № 2.

27.02.2023 на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від представника позивача Продивуса Володимира Степановича надійшла заява про відвід колегії суддів у складі: головуючої судді Філіпової Т.Л., судді Олексюк Г.Є. та судді Василишина А.Р. від розгляду справи №902/1076/21.

Згідно відомостей табелю КП "Діловодство спеціалізованого суду" Північно - західного апеляційного господарського суду головуюча суддя Філіпова Т.Л. перебуває у відрядженні у період з 27.02.2023 по 02.03.2023 включно.

Листом №902/1076/21/1283/23 від 27.02.2023 р. представника ОСОБА_4 повідомлено, що заява буде вирішена після повернення головуючої судді, Філіпової Т.Л., з відрядження.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.03.2023 р. визнано заяву представника ОСОБА_4 про відвід колегії судді, у складі: головуючої судді Філіпової Т.Л., судді Олексюк Г.Є. та судді Василишина А.Р. від розгляду у справі №902/1076/21 - необґрунтованою. Передано справу №902/1076/21 для вирішення питання про відвід колегії судді, у складі: головуючої судді Філіпової Т.Л., судді Олексюк Г.Є. та судді Василишина А.Р. у порядку, встановленому ч. 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України.

Для розгляду заяви про відвід колегії суддів у складі: головуюча суддя Філіпова Т.Л., суддя Василишин А.Р., суддя Олексюк Г.Є. від розгляду справи №902/1076/21 автоматизованою системою документообігу суду визначено суддю Грязнова В.В.

Ухвалою від 06.03.2023 р. відмовлено представнику ОСОБА_4 - адвокату Лошадкіній Валерії Олександрівні у задоволенні заяви про відвід від розгляду справи №902/1076/21 колегії суддів у складі: головуючої судді Філіпової Т.Л., судді Олексюк Г.Є. та судді Василишина А.Р..

06.03.2023 на електронну адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Торговець цінними паперами "Реєстр-Консалтинг" надійшла заява про відвід члена судової колегії - суддю Північно-західного апеляційного господарського суду Олексюк Г.Є. від розгляду справи №902/1076/21.

Підставами заявленого відводу вказано, що суддя Олексюк Г.Є. є головуючою по іншій майже аналогічній справі за №902/975/21 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , до ТОВ "ФК "Торговець цінними паперами "Реєстр-Консалтинг", до АТ "Райффайзен Банк", до ПРАТ "Вінницьке обласне підприємство автобусних станцій 10599" про визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування із чужого незаконного володіння простих бездокументарних іменних акцій та зобов`язання вчинити дії. В рамках цієї справи №902/975/21 колегія суддів під головуванням судді Олексюк Г.Є., дослідивши всі наявній в цій справі докази і надавши їм оцінку, прийняла 02.03.2023 постанову, якою задовольнила апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Господарського суду Вінницької області від 14.10.2022 р. у справі №902/975/21.

Враховуючи що, обидві справи №902/975/21 та №902/1076/21 майже ідентичні, різниця лише в емітентах спірних акцій, то суддя Олексюк Г.Є. вже досліджувала (як головуюча суддя) матеріали справи №902/975/21, які є майже ідентичним матеріалам цієї справи №902/1076/21 та висловила свою позицію при розгляді справи №902/975/21, прийнявши постанову про задоволення скарг ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , отже, це виключає можливість її участі у колегії суддів у справі №902/1076/21.

Ухвалою від 06.03.2023 р. в задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Торговець цінними паперами "Реєстр-Консалтинг" про відвід судді Олексюк Г.Є. у справі №902/1076/21 - відмовлено.

06.03.2023 року від судді Олексюк Г.Є. надійшла заява про самовідвід у справі №902/1076/21. Обґрунтовуючи дану заяву, суддя посилалася на те, що розгляд справи суддею Олексюк Г.Є. по даній справі, не створить достатніх гарантій для усунення підстав (навіть потенційної можливості) побоюватися, що суддя, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім при розгляді справи, а відтак здійснення судового розгляду та прийняття даним суддею судового рішення за наслідками розгляду справи по суті, може призвести до невиправданих очікувань, напруги з боку сторін у справі, упередженого ставлення, виявлення недовіри до судді, що може негативного відобразитися на судовому процесі.

Ухвалою від 07.03.2023 р. задоволено заяву судді Олексюк Г.Є. про самовідвід у справі №902/1076/21.

Справу №902/1076/21 передано для проведення повторного автоматизованого розподілу.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Василишин А.Р., суддя Грязнов В.В.

Ухвалою від 07.03.2023 р. прийнято апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Господарського суду Вінницької області від 14.10.2022 р. у справі №902/1076/21 до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Василишин А.Р., суддя Грязнов В.В..

07.03.2023 р. від представника ОСОБА_4 до суду надійшли заперечення проти заяв та клопотань ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про приєднання до матеріалів справи доказів та про огляд веб-сайтів (сторінок). В заперечення вказує на те, що докази подані з порушенням порядку для їх подання, заявниками не обґрунтовано неможливість їх подання у встановленому процесуальним законом порядку, деякі подані заявниками документи наявні у справі, а тому суд повинен їх повернути заявникам. Також відсутні підстави для огляду веб-сайтів (сторінок). Позивач, з підстав, викладених у даних запереченнях, просить суд відмовити в прийнятті (оцінці) поданих відповідачами доказів та відмовити в огляді веб-сайтів (сторінок).

Також, до вище вказаного заперечення представник позивача додала додаткові докази, а саме: копії довіреностей від 17.01.2013, від 07.04.2016, від 29.04.2011, згідно яких ОСОБА_4 уповноважив ОСОБА_3 вчиняти від його імені дії, які визначені у вказаних довіреностях.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.03.2023 р. відмовлено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у задоволенні клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи та у задоволенні заяви про огляд веб-сайтів.

А також, ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.03.2023 р. оголошено перерву в судовому засіданні до "17" березня 2023 р. о 10:00 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001, м. Рівне, вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань № 2.

15.03.2023 р. до суду апеляційної інстанції надійшла заява від представника АТ «Райффайзен Банк», в якій представник банку, просить суд апеляційної інстанції розглядати справу №902/1076/21 призначену на 17.03.2023 р. на 10:00 год. без участі представника Банку з прийняттям рішення з урахуванням позиції Банку викладеної у відзиві на апеляційну скаргу.

17.03.2023 р. на електронну адресу апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Торговець цінними паперами "Реєстр-Консалтинг" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки представник ТОВ "ФОНДОВА КОМПАНІЯ" ТЦП "РЕЄСТР-КОНСАЛТИНГ" не може прибути у судове засідання, призначене на 17.03.2023, та взяти участь у цьому засіданні, оскільки перебуває на невідкладених слідчих діях, які відбуваються в межах кримінального провадження, де представник здійснює захист підозрюваного, щодо розгляду питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при розгляді якого участь захисника є обов`язковою у відповідності до положень КПК України.

Колегія суддів відхилила клопотання про відкладення розгляду справи, враховуючи, що відповідно до норми ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Доводи та правова позиція відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Торговець цінними паперами "Реєстр-Консалтинг" викладена у відзиві на апеляційні скарги та підтримана в попередніх судових засіданнях.

За таких обставин судова колегія вважає за можливе розглядати апеляційну скаргу без участі представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Торговець цінними паперами "Реєстр-Консалтинг".

Також колегія суддів розглянула раніше подане клопотання ОСОБА_3 про залишення позовної заяви без розгляду, з приводу якого зазначає.

Заявник, посилаючись на ст. 43 ГПК України, стверджує, що у суду апеляційної інстанції наявні підстави для залишення без розгляду даного позову, як такого, що є завідомо безпідставним та має штучний характер.

Заявник зазначає, що позивач достеменно знав про оскарження укладеного договору , однак приховував даний факт від суду. ОСОБА_4 умисно очікував протягом 5 років, коли сплинуть строки зберігання документів, для унеможливлення призначення у справі експертизи і встановлення автентичності підпису позивача. ОСОБА_4 також вигадав штучні обставини про нібито викрадення документів ОСОБА_3 і ОСОБА_2 з депозитарної установи. Ці обставини, на думку заявника клопотання, свідчать про штучний характер позову і зловживання стороною процесуальними правами.

Судова колегія вважає клопотання необґрунтованим та відхиляє, приймаючи до уваги наступне.

Стаття 43 ГПК України передбачає неприпустимість зловживання процесуальними правами. Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 даної статті).

Частина 2 наведеної статті містить перелік дій, що суперечать завданню господарського судочинства, які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства.

Колегія суддів зазначає, що ст. 43 ГПК України, якою заявник обґрунтовує клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, передбачає встановлення судом обставин, які свідчать про конкретні свідомі дії учасника судового розгляду, які суперечать завданню господарського судочинства, визначеному частиною1 статті 2 ГПК України, і наслідком яких є перешкоджання здійсненню господарського судочинства.

Для правильної кваліфікації дій учасника справи як зловживання процесуальними правами суд зобов`язаний відмежовувати здійснення правомірних процесуальних дій учасника розгляду від дій, які є зловживанням, встановити конкретні обставини, доведені заявником, які об`єктивно свідчать про намір учасника справи спотворити судовий процес.

Право позивача на звернення до господарського суду встановлено законом. Відповідно до ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Оскільки обставини, на які посилається заявник, судом не встановлені, а є лише твердженнями, які не підтверджуються жодними доказами, апеляційний суд не вбачає підстав для застосування положень ст.43 ГПК України і залишення у зв`язку з цим позову без розгляду.

Також, 17.03.2022 р. представник позивача надала клопотання про приєднання до справи письмових пояснень ОСОБА_4 , підпис під якими засвідчено нотаріально, до матеріалів справи.

В судовому засіданні 17.03.2023 р. ОСОБА_3 її представник та представник ОСОБА_2 підтримали доводи апеляційних скарг, просять задоволити їх вимоги.

Представник ОСОБА_4 заперечила щодо доводів апеляційних скарг, просить у задоволенні скарг.

У судове засідання інші учасники справи не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційних скарг були повідомлені належним чином.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1.Зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 14.10.2022 р. позов задоволено. Задовольняючи позов, місцевий господарський суд вважав доведеним твердження позивача, що ним не підписувався договір купівлі-продажу акцій ПрАТ «Вінницький універмаг» від 04.08.2014, а відтак визнав цей договір неукладеним.

Отже, враховуючи неукладеність договору, покупець за договором ОСОБА_2 не набула майнових прав власника на спірний пакет акцій, а відтак акції вибули із власності позивача без його відома і поза його волею. З підстав, передбачених ст.ст.387,388 ЦК України акції підлягають витребуваню на користь позивача.

З огляду на обґрунтованість вимог про витребування майна з чужого незаконного володіння, та з урахуванням того, що операції у системі депозитарного обліку здійснюються тією депозитарною установою, яка здійснює ведення рахунку у цінних паперах депонента, суд зобов`язав Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" - як депозитарну установу, що здійснює обслуговування рахунку в цінних паперах ОСОБА_3 - провести безумовну облікову операцію списання простих іменних акцій емітента - Приватного акціонерного товариства "Вінницький універмаг" у кiлькостi 9792474 штуки, які знаходяться на рахунку в цінних паперах ОСОБА_3 , відкритому в Акціонерному товаристві "Райффайзен Банк", а ТОВ "Фондова компанія "Торговець цінними паперами "Реєстр-Консалтинг" - як депозитарну установу, яка здійснює обслуговування рахунку в цінних паперах позивача ОСОБА_4 , - провести безумовну облікову операцію зарахування простих іменних акцій емітента - Приватного акціонерного товариства "Вінницький універмаг" у кiлькостi 9792474 штуки на рахунок в цінних паперах ОСОБА_4 у депозитарній установі Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Торговець цінними паперами "Реєстр-Консалтинг".

2.Узагальнені доводи апеляційної скарги та заперечення щодо них інших учасників справи.

Обґрунтовуючи апеляційні скарги, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вказують, що судом першої інстанції неправильно застосовано положення ч. 1 ст. 261 ЦК України і не застосовано ч. 4 ст. 267 ЦК України, а відтак невірно встановлено момент, з якого позивачу стало відомо про укладення оспорюваного договору та порушення його прав. Виписка про стан рахунку в цінних паперах є недостовірним та недопустимим доказом, який не може підтверджувати момент, з якого ОСОБА_4 став відомий факт порушення його прав.

Також, апелянти звертають увагу, що про факт укладення оспорюваного договору ОСОБА_4 було достеменно відомо ще з 14.04.2015, тобто більше ніж за 5 (п`ять) років до пред`явлення позову, який розглядається у даній справі, а відтак і про пропуск ним строку позовної давності, у зв`язку з чим суд мав відмовити у задоволенні його позову.

Крім того, апелянти наводять обставини, якими підтверджується обізнаність ОСОБА_4 із фактом відчуження прав на акції ПАТ "Вінницький універмаг", наявність його волі на настання наслідків виконання оспорюваного договору, а також вчинення ним дій, які підтверджують поведінку особи, яка відчужила належні їй права на акції цього товариства

Водночас, з 2014 по 2020 рік, тобто протягом 6-ти років, ОСОБА_4 , який все ще вважав себе власником контрольного пакету акцій ПАТ "Вінницький універмаг", не цікавився ні про загальні збори його акціонерів, ні про результати діяльності товариства, ні про необхідність призначення посадових осіб, ні про необхідність внесення змін до його статуту. Вказана поведінка позивача не відповідає поведінці особи, яка вважає себе власником контрольного пакету акцій товариства, а навпаки відповідає поведінці особи, яка відчужила належні їй права на акції цього товариства, однак дані обставини не були взяті до уваги судом першої інстанції.

Також, апелянти ставить під сумнів покази свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також витяг із табелю відпрацьованого часу народних депутатів України за серпень 2014, вважаючи їх недостовірними та недопустимими доказами у справі.

Водночас, суд першої інстанції дійшов неправомірного висновку, що відповідачі ухилялися від надання оригіналів документів, необхідних для проведення судової експертизи.

В скаргах апелянти звертають увагу суду на висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, в якій вказано наступне: "не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону". Крім цього, апелянт звертає увагу на висновок, наведений у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.10.2018 у справі № 922/189/18 та від 15.07.2022 у справі №921/184/21, де вказано, що фактичне виконання сторонами спірного договору виключає кваліфікацію цього договору як неукладеного.

Відтак, апелянти вказують, що оскільки оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову судом апеляційної інстанції також має бути скасовані заходи забезпечення позову, вжиті ухвалами Господарського суду Вінницької області від 01.11.2021 у справі № 902/1076/21.

У відзиві на апеляційні скарги Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» зазначає, що Банк жодним чином не порушував та не порушує права позивача. Позивачем не наданого до позовної заяви жодного належного та допустимого доказу, який би свідчив що Банк якимось чином порушує права Позивача. Банк як депозитарна установа може просто виконати облікову операція по списанню 9 792 474 штук простих іменних акцій бездокументарної форми існування емітента ПрАТ «ВІННИЦЬКИЙ УНІВЕРМАГ», але вказане списання цінних паперів повинно бути здійснено з якоюсь метою, тобто в рішенні суду повинні бути описані параметри списання оспорюваних цінних паперів з рахунку ОСОБА_3 , тобто як ці цінні папери повинні бути списані та наприклад з метою їх подальшого зарахування на відповідний рахунок фізичної особи. Окрім цього, вимога Позивача про списання цінних паперів на ім`я Позивача не підлягає захисту, оскільки в разі задоволення основних позовних вимог позивача, останній в силу діючого законодавства має право після списання зарахувати належні йому цінні папери на рахунок у будь-якій депозитарній установі за бажанням позивача. При цьому, позивач не зазначав у Позовній заяві про порушення його прав, пов`язаних із списанням цінних паперів (прав на цінні папери) з боку Банку. Отже, підсумовуючи все вищевикладене, Банк вважає, що не порушував та не порушує права позивача. Відтак, рішення Господарського суду Вінницької області від 14.10.2022р. по справі № 902/1076/21 скасувати, а в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовити в повному обсязі.

Заперечуючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , позивач указує, що рішення суду першої інстанції від 14.10.2022 є законним та обґрунтованим. Цим рішенням не вирішувалось питання про права, інтереси та обов`язки ОСОБА_2 , отже, відкрите за апеляційною скаргою ОСОБА_2 апеляційне провадження підлягає закриттю. Окрім того, апеляційна скарга ОСОБА_2 будується лише на нових доказах та нових доводах, які в силу положень процесуального законодавства не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції до увагу під час перевірки рішення суду першої інстанції. З огляду на те, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, то це рішення повинно бути залишено колегією суддів без змін, а в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 повинно бути відмовлено.

Позивач стверджує, що суд першої інстанції правильно взяв до уваги виписку про стан рахунку в цінних паперах, станом на 30.12.2020, як належний, допустимий та достовірний доказ моменту, з якою ОСОБА_4 дізнався про порушення свого права. З урахування цього, суд першої інстанцій дійшов правильного висновку про те. що строк позовної давності для звернення до суду із відповідним позовом у ОСОБА_4 не сплив.

Також, суд першої інстанції правильно встановив факт перебування оригіналів документів (договору та акта) необхідних для проведення почеркознавчої експертизи у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які не надали на вимогу суду оригінали цих документів. Також, суд першої інстанції правильно надав оцінку діям вказаних осіб, які не надали на вимогу суду оригінали документів, як їх ухилення від подання до суду цих документів, необхідних для проведення експертизи, що в свою чергу унеможливило її проведення. За таких обставин, суд дійшов правильною висновку про застосування положень статті 102 Господарського процесуального кодексу України і встановлення факту не підписання ОСОБА_4 , договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ 156 від 04.08.2014 та акта "про повне виконання сторонами зобов`язань до Договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ 156 від 04.08.2014".

Позивач у відзиві акцентує увагу на тому, що ОСОБА_2 не набула майнових прав власника цінних паперів за Договором купівлі-пролажу цінних паперів №БВ 156 від 04.08.2014 щодо цінних паперів емітента - ПРАТ "Вінницький універмаг у кількості 9 792 474 штуки. Доводи ОСОБА_2 про неврахування судом першої інстанції правового висновку, викладеного Великою Палатою Верховного Суде у постанові від 05.06.2018 у справі №338/180/17 про те, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами, зводяться до незгоди ОСОБА_2 із застосованим при вирішенні зазначеної справи правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16 червня 2020 року у справі №145/2047/16-ц, відповідно до якою змінено підхід щодо можливості визнання недійсним правочину, який не відбувся, а тому є невчиненим (неукладеним). Окрім того, в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достовірні докази, які б підтверджували факт повного або частково виконання сторонами умов Договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ 156 від 04.08.2014.

Також, з урахуванням викладеного, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 , уклавши з ОСОБА_3 . Договір дарування акцій від 30.09.2021. здійснила відчуження майна, яке їй не належало і перебувало у власності ОСОБА_8 відповідно ОСОБА_3 незаконно заволоділа часткою ОСОБА_4 , без відома та згоди останнього. За таких обставин суд правильно задовольнив позовну вимогу про витребування із чужого незаконного володіння ОСОБА_3 простих іменних акцій емітента - ПРАТ "Вінницький універмаг у кількості 9792474 штуки, які знаходяться на її рахунку в цінних паперах.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Торговець цінними паперами "Реєстр-Консалтинг" у відзиві на апеляційні скарги зазначає, що виписка про стан рахунку в цінних паперах могла бути надана ОСОБА_4 виключно у разі подання ним до депозитарної установи належним чином оформленого розпорядження на проведення інформаційної операції-складання та видачу виписки.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зазначають: «Так, згідно розпорядження про проведення інформаційної операції від 30.12.2020 року дане розпорядження зареєстроване в Журналі розпоряджень за вх.№149/12-20 р від 30.12.2020. В свою чергу, згідно витягу з Журналу реєстрації вхідної кореспонденції за 2020 рік 30.12.2020 року розпорядження за вх.№ 149/2-20р від ОСОБА_4 взагалі не надходило та не реєструвалося». Товариство звертає увагу суду, що журнал розпоряджень, в якому дійсно було зареєстровано розпорядження ОСОБА_4 від 30.12.2020 та журнал вхідної кореспонденції є абсолютно різними журналами. Наголошує, що виписка, яка є в матеріалах справи, відповідає вимогам Положення про провадження депозитарної діяльності, оскільки, вона автоматично формується у депозитарній системі і не може бути доповнена чи відкоригована, відтак є достовірним та допустимим доказом, який підтверджує факт звернення ОСОБА_4 до депозитарної установи, після якого останній саме 30.12.2020 дізнався про порушення своїх прав. Тому ОСОБА_2 та ОСОБА_3 навмисно вводить суд в оману, адже виписка про стан рахунку була надана саме на виконання розпорядження, а не на запит ОСОБА_4 , як про це стверджують апелянти.

На думку товариства, факт того, що саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 забрали оригінал примірника оспорюваного договору та акт про повне виконання цього договору, які зберігалися у ТОВ "Фондова компанія "ТЦП "Реєстр-Консалтинг", підтверджений належним чином та є допустимим доказом по справі. З огляду на те, що саме ОСОБА_2 і ОСОБА_3 забрали оригінали документів з кабінету депозитарної установи після складання акту знищення документів та справ від 30.09.2021, тому суд першої інстанції правильно дійшов висновку про ухилення ОСОБА_2 і ОСОБА_3 від надання документів, необхідних для проведення експертизи.

3. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Як встановлено апеляційним судом, станом на 01.08.2014 позивач ОСОБА_4 був власником простих бездокументарних іменних цінних паперів акцій емітента - Приватного акціонерного товариства "Вінницький універмаг" у кількості 9792474 штуки, що підтверджується випискою про стан рахунку в цінних паперах станом на 01.08.2014, що складає 51% акцій Товариства. Право власності на зазначені цінні папери підтверджується випискою про стан рахунку в цінних паперах ОСОБА_4 .

З наявної в матеріалах справи копії Договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ 156 від 04.08.2014 слідує, що позивач ОСОБА_4 передав у власність третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача 1, - громадянці ОСОБА_2 , від імені якої на підставі Договору доручення № БД 155 від 04 серпня 2014 року діяв відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Торговець цінними паперами "Реєстр-Консалтинг" (Повірений Покупця), цінні папери, зазначені в пп. 1.2-1.3 цього Договору, а Покупець зобов`язався прийняти вказані цінні папери і сплатити за них суму, зазначену в п.1.4 цього Договору на умовах цього Договору (п.1.1 Договору).

Відповідно п.1.1 Договору сторони визначили реквізити ідентифікації цінних паперів, а саме: вид цінного паперу - акції прості іменні; найменування емітента Публічне акціонерне товариство "Вінницький універмаг"; код ЄДРПОУ - 01557213 номінальна вартість цінного паперу 2,60 грн; форма випуску/існування - бездокументарна; міжнародний ідентифікаційний номер (код ISN) НОМЕР_1 .

Пунктами 1.3-1.4 Договору передбачено кількість цінних паперів - 9792474 штуки та суму Договору купівлі-продажу цінних паперів 145000,00 грн.

Згідно п.4 Договору строк оплати за цим Договором встановлено на момент підписання Сторонами тексту цього Договору. Вид розрахунків: передача готівки в національній валюті України від Покупця до Продавця. Продавець стверджує, що на момент підписання тексту цього Договору він отримав від Покупця всю суму грошей, яку Покупець був зобов`язаний йому сплатити у відповідності з п.1.4 цього Договору, а саме 145000 (сто сорок п`ять тисяч) гривень 00 копійок. Всі дії, що пов`язані з набуттям/припиненням прав на цінні папери, зазначені в пп. 1.2-1.3 цього Договору, від Продавця до Покупця здійснюються в депозитарних установах Покупця та Продавця в межах Депозитарної системи України. При цьому за зарахування, переказ цінних паперів в Депозитарній установі на рахунок у цінних паперах Покупця оплату здійснює Покупець самостійно. Передача прав власності на цінні папери від Продавця до Покупця здійснюється з моменту зарахування прав на ці цінні папери на рахунок в цінних паперах Покупця у Депозитарній установі. Сторони цим встановили, що моментом повного виконання Продавцем своїх зобов`язань по передачі цінних паперів, вказаних в пп. 1.2-1.3 цього Договору, є момент зарахування цінних паперів на рахунок в цінних паперів Покупця у його Депозитарній установі. Сторони цим встановили, що моментом повного виконання Покупцем своїх зобов`язань по оплаті цінних паперів, вказаних в пп. 1.2-1.3 цього Договору, є момент передачі грошової суми визначеної у п.1.4 цього Договору до Продавця.

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до виконання ними зобов`язань згідно умов цього Договору в повному обсязі, що підтверджується підписанням акту про повне виконання сторонами зобов`язань, або укладання додаткового договору про розірвання цього Договору (п.8.2 Договору) (том 1, а.с.39-40).

Відповідно до копії акту б/н від 04.08.2014 про повне виконання сторонами зобов`язань до Договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ 156 від 04 серпня 2014 року (том 1, а.с.41) сторони підтвердили передачу у власність цінних паперів та сплату за них суми, що визначена у договорі.

Вказані вище копії договору та акту містять підпис та печатку повіреного покупця - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Торговець цінними паперами "Реєстр-Консалтинг" та підпис продавця - ОСОБА_4 .

Разом з тим позивач заперечував факт власноручного підписання Договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ 156 від 04.08.2014 та акту б/н від 04.08.2014 про повне виконання сторонами зобов`язань до Договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ 156 від 04 серпня 2014 року ОСОБА_4 .

Оскільки позивач заявив про не підписання особисто ОСОБА_4 Договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ 156 від 04.08.2014 та акту б/н від 04.08.2014 про повне виконання сторонами зобов`язань до Договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ 156 від 04 серпня 2014 року, необхідним було з`ясування судом питання про те, чи мало місце волевиявлення позивача на укладення цього договору шляхом його особистого скріплення власним підписом, та виконання вказаного договору сторонами.

Тому для вирішення питання про те, чи виконано підпис на Договорі купівлі-продажу цінних паперів №БВ 156 від 04.08.2014 та акті б/н від 04.08.2014 про повне виконання сторонами зобов`язань до Договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ 156 від 04 серпня 2014 року особисто ОСОБА_4 чи іншою особою, судом було призначену судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Вінницькому науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України.

Суд першої інстанції наголосив, на що призначаючи судову почеркознавчу експертизу, ухвалою від 02.03.2022 витребував у ОСОБА_2 та зобов`язав її протягом п`яти днів з дня отримання повного тексту цієї ухвали надати Господарському суду Вінницької області:

1) два примірники оригіналу договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ 156 від 04.08.2014 та один примірник акта про повне виконання сторонами зобов`язань до договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ 156 від 04.08.2014.

2) письмові пояснення та докази стосовно того де з 2014 року перебували усі примірники договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ 156 від 04.08.2014, про які визначено в пункті 8.13 вказаного Договору.

У разі відсутності можливості у ОСОБА_2 подати запитувані докази у встановлений судом строк зобов`язано ОСОБА_2 повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення цієї ухвали.

Також було витребувано у відповідача ОСОБА_3 та зобов`язано її протягом п`яти днів з дня отримання повного тексту цієї ухвали надати Господарському суду Вінницької області оригінали Договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ 156 від 04.08.2014 та акта "про повне виконання сторонами зобов`язань до договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ 156 від 04.08.2014".

Суд першої інстанції констатував, що оригінал Договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ 156 від 04.08.2014 та оригінал акту "про повне виконання сторонами зобов`язань до договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ 156 від 04.08.2014", - не були надані ані позивачем - з огляду на заперечення ним укладення такого договору, ані відповідачем ОСОБА_3 , ані третьою особою ОСОБА_2 - з тих підстав, що договір та акт зберігалися у Повіреного Покупця та були знищені ним 30.09.2021, згідно акту на знищення документів б/н від 30.09.2021 у зв`язку із закінченням п`ятирічного терміну їх зберігання.

При цьому, з пояснень директора відповідача та наявних в матеріалах справи нотаріально посвідчених заяв свідків працівників Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Торговець цінними паперами "Реєстр-Консалтинг" ОСОБА_7 та ОСОБА_6 слідує, що документи, у тому числі оригінали Договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ 156 від 04.08.2014 та акту б/н від 04.08.2014 про повне виконання сторонами зобов`язань до Договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ 156 від 04 серпня 2014 року не були знищені, а акт про їх знищення від 30.09.2021 складено під примусом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.12, 13, т.5).

Однак ненадання учасниками справи оригіналів Договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ 156 від 04.08.2014 та акту б/н від 04.08.2014 про повне виконання сторонами зобов`язань до Договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ 156 від 04 серпня 2014 року унеможливило проведення судової почеркознавчої експертизи. 16.08.2022 судовий експерт Пилипчук Н.М. повідомив суд про неможливість проведення почеркознавчої експертизи за відсутності оригіналів досліджуваних документів (а.с. 120-121, т.4).

Також з матеріал справи вбачається, що із виписок, наданих ТОВ "Фондова компанія "Торговець цінними паперами "Реєстр-Консалтинг", про стан рахунку в цінних паперах, відкритого на ім`я ОСОБА_2 , остання станом на 01.08.2014 не була власником спірних цінних паперів, тоді як їх набуття датується 04.08.2014 (а саме: 9792474 штуки, що становить 51 % від загальної кількості акцій) (т. 3, а.с. 197).

Однак, в подальшому, протягом 2018 року ОСОБА_2 придбала ще 230 простих бездокументарних іменних акції емітента - Приватного акціонерного товариства "Вінницький універмаг", що підтверджується виписками про стан рахунку в цінних паперах станом: на 25.06.2018 (т. 3 а.с. 198), на 09.10.2018 (т. 3 а.с. 199), на 10.10.2018 (т. 3 а.с. 200), на 17.10.2018 (т. 3 а.с. 202), на 24.10.2018 (т. 3 а.с. 204), на 26.10.2018 (т. 3 а.с. 205) та випискою про операції з цінними паперами за період з 02.01.2014 - 26.09.2019 (т. 3 а.с. 217).

ОСОБА_2 стала кінцевим бенефіціарним власником (контролером) ПАТ "Вінницький універмаг", що підтверджується випискою б/н від 18.01.2022 про операції з цінними паперами за період з 02.01.2014 по 26.09.2019, виданою ТОВ "Фондова компанія "Торговець цінними паперами "Реєстр-Консалтинг" (т. 2, а.с. 161).

ОСОБА_2 у період з 03.12.2009 по 11.10.2021 перебувала у трудових відносинах з депозитарною установою на посаді фахівця з депозитарної діяльності зберігача цінних паперів ТОВ "Фондова компанія "Торговець цінними паперами "Реєстр- Консалтинг".

30.09.2021 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - було укладено Договір дарування акцій (том 4, а.с.196-199), відповідно до п.1.1 якого дарувальник ( ОСОБА_2 ), зокрема, передала безоплатно у власність обдаровуваній особі ( ОСОБА_3 ) прості іменні акції емітента - Приватного акціонерного товариства "Вінницький універмаг" у кількості 9792474 штуки. Сторони визначили реквізити ідентифікації цінних паперів, а саме: вид цінного паперу - акції прості іменні; найменування емітента - Приватне акціонерне товариство "Вінницький універмаг"; код ЄДРПОУ - 01557213; номінальна вартість цінного паперу 2,60 гривень; форма існування - бездокументарна; код ISN UA.

Згідно з п.2 Договору Дарувальник є законним і єдиним власником простих іменних акцій, які даруються, що підтверджується випискою про стан рахунку в цінних паперах станом на 30 вересня 2021 року за №300053-UA10162719, виданою Акціонерним товариством "Райффайзен Банк" за вих. №6807.

Дарувальник на дату укладання цього Договору ознайомив Обдаровувану із переліком матеріальних і нематеріальних активів, що містяться на балансі Товариств та їх балансовою вартістю та переліком всіх відкритих банківських рахунків Товариств із зазначенням суми валюти грошових коштів, розміщених на таких рахунках, а також загальної суми грошових коштів, яка знаходиться у касах Товариств, та з переліком всіх відкритих судових, виконавчих проваджень, стороною або третьою стороною в яких виступають Товариства, із обов`язковим зазначенням сторін провадження та суми вимоги, та з загальною сумою поточної кредиторської заборгованості та переліком поточних кредиторів Товариств (п.2.3 Договору).

Пунктом 2.5 передбачено, що "...цей договір укладається за згодою чоловіка ОСОБА_2 - ОСОБА_9 , яку викладено у вигляді заяви, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Хоменко Л.В. 30 вересня 2021 року за реєстром №324".

Пунктом 4 сторони узгодили, що право власності на дарунок виникає у Обдаровуваної з моменту його прийняття. Прийняття Обдаровуваною примірника цього договору - є прийняттям дарунка.

Внаслідок укладення зазначеного вище правочину, ОСОБА_3 стала кінцевим бенефіціарним власником (контролером) ПАТ "Вінницький універмаг" з прямим вирішальним впливом, відсоток частки у статутному капіталі якої становить 100%, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованим станом на 28.10.2021 (т. 1, а.с.48-52), випискою АТ "Райффайзен Банк" про стан рахунку в цінних паперах, відкритого на ім`я ОСОБА_3 , станом на 05.01.2022 № 300053-UA10162718 (т. 4, а. с. 138).

Таким чином на день звернення ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_3 про витребування майна, прості бездокументарні іменних акції емітента - Приватного акціонерного товариства "Вінницький універмаг" у кількості 9792474 штуки перебували на її рахунку в цінних паперах, що підтверджується випискою про стан рахунку в цінних паперах станом на 28.10.2021 (т. 4 а.с. 136) та випискою про операції на рахунку в цінних паперах ОСОБА_3 (т. 4 а.с. 142-143).

У січні 2022 року за наслідками процедури squeeze-out, що передбачена ст.65-2 Закону України "Про акціонерні товариства", ОСОБА_3 набула права власності на пакет акцій Приватного акціонерного товариства "Вінницький універмаг", у розмірі 19200930 штук простих іменних акцій Приватного акціонерного товариства "Вінницький універмаг", що становить 100% від загальної кількості простих іменних акцій Приватного акціонерного товариства "Вінницький універмаг", у тому числі на акції у кількості 9792474 штуки, що є предметом спору про витребування майна з чужого незаконного володіння в рамках цієї господарської справи.

Також, з матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Торговець цінними паперами "Реєстр-Консалтинг" є депозитарною установою, яка провадить діяльність з депозитарного обліку та обслуговування обігу цінних паперів і корпоративних операцій позивача ОСОБА_4 , а відповідач АТ "Райффайзен Банк" є депозитарною установою, яка здійснює обслуговування обігу цінних паперів відповідача ОСОБА_3 .

Крім того, до матеріалів справи депозитарною установою - ТОВ "Фондова компанія "Торговець цінними паперами "Реєстр-Консалтинг", на запит ОСОБА_4 № 2 від 24.12.2020 надано виписку про стан рахунку в цінних паперах, якою позивач підтверджує , що про продаж належних йому цінних паперів він дізнався лише 30.12.2020 (т. 1, а. с. 33-35).

Також 18.01.2021 депозитарна установа - ТОВ "Фондова компанія "Торговець цінними паперами "Реєстр-Консалтинг" надала відповідь (т. 1, а. с. 37) на запит ОСОБА_4 № 2 від 11.01.2021 (т. 1, а. с. 36) про вибуття із власності ОСОБА_4 прав на цінні папери внаслідок укладення оспорюваного договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ 156 від 04.08.2014.

4.Правові норми, застосовані апеляційним судом до спірних правовідносин.

Згідно з ч.1 ст.4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Відповідно до ч.2 ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Норми господарського процесуального законодавства закріплюють право фізичних осіб звертатися до господарського суду з позовами саме у випадку, коли їх справа віднесена до юрисдикції господарського суду.

Відповідно до пунктів 1, 3, 4 ч.1 ст.20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав у юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах.

В силу ч.1 ст.167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав. Участь у товаристві майном і узгодження між учасниками спільного управління ним наділяє учасника корпоративними правами, а тому відносини щодо цих прав мають характер корпоративних правовідносин (ч.3 ст.167 ГК України).

Відносини, що виникають під час емісії, розміщення, обігу цінних паперів і провадження професійної діяльності на фондовому ринку врегульовано Законом України "Про цінні папери та фондовий ринок", Законом України "Про депозитарну систему України", Законом України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки".

Згідно з ч.1 ст.3 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" цінним папером є документ установленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує грошове або інше майнове право, визначає взаємовідносини емітента цінного папера (особи, яка видала цінний папір) і особи, що має права на цінний папір, та передбачає виконання зобов`язань за таким цінним папером, а також можливість передачі прав на цінний папір та прав за цінним папером іншим особам.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 6 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" акція - це іменний цінний папір, який посвідчує майнові права його власника (акціонера), що стосуються акціонерного товариства, включаючи право на отримання частини прибутку акціонерного товариства у вигляді дивідендів та право на отримання частини майна акціонерного товариства у разі його ліквідації, право на управління акціонерним товариством, а також немайнові права, передбачені Цивільним кодексом України та законом, що регулює питання створення, діяльності та припинення акціонерних товариств.

Акції існують виключно в електронній формі. Реєстрацію випуску акцій здійснює Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку у встановленому нею порядку. Обіг акцій дозволяється після реєстрації Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку звіту про результати емісії акцій та видачі свідоцтва про реєстрацію випуску акцій (ст.6 Закону).

Права на іменний цінний папір та права за іменним цінним папером переходять до іншої особи у порядку, встановленому законодавством про депозитарну систему України.

Інформацію про власників іменних цінних паперів емітент одержує у формі реєстру власників іменних цінних паперів. Перехід прав на іменні цінні папери і реалізація прав за ними потребує обов`язкової ідентифікації власника депозитарною установою, що веде рахунок у цінних паперах (крім випадку, якщо облік прав на цінні папери власника здійснюється на рахунку номінального утримувача у встановленому законодавством порядку) такого власника.

Особливості переходу прав на цінні папери та прав за цінними паперами встановлюються Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку та/або правочином щодо таких цінних паперів. (ст.35 Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки").

Правові засади функціонування депозитарної системи України, порядок реєстрації та підтвердження прав на емісійні цінні папери та прав за ними у системі депозитарного обліку цінних паперів, а також порядок проведення розрахунків за правочинами щодо емісійних цінних паперів врегульовано Законом України "Про депозитарну систему України".

Так, абзацом 1 частини 1 статті 4 вказаного закону передбачено, що система депозитарного обліку цінних паперів (далі - система депозитарного обліку) - це сукупність інформації, записів про емісійні цінні папери (вид із зазначенням типу, номінальна вартість і кількість, реєстр кодів цінних паперів (міжнародних ідентифікаційних номерів цінних паперів), обмеження обігу тощо) на рахунках у цінних паперах власників таких рахунків; інформації про емітентів; про власників цінних паперів, які мають права за цінними паперами та права на цінні папери; про обмеження прав на цінні папери та прав за цінними паперами; про осіб, уповноважених власниками цінних паперів (управителів, заставодержателів, інших осіб, наділених відповідними правами щодо цінних паперів); про номінальних утримувачів; інші дані, що дають змогу ідентифікувати емісійні цінні папери і зазначених осіб; інша передбачена законодавством інформація.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України "Про депозитарну систему України" набуття і припинення прав на цінні папери і прав за цінними паперами здійснюються шляхом фіксації відповідного факту в системі депозитарного обліку. У системі депозитарного обліку реєструються обмеження прав на цінні папери. У системі депозитарного обліку можуть реєструватися обмеження прав за цінними паперами у випадках та в порядку, встановлених Комісією.

Частиною 1 ст. 6 Закону України "Про депозитарну систему України" передбачено, що Депозитарний облік цінних паперів - облік цінних паперів, прав на цінні папери та їх обмежень на рахунках у цінних паперах (далі - депозитарний облік). Депозитарний облік у системі депозитарного обліку цінних паперів ведеться у кількісному виразі.

При цьому облік прав на цінні папери конкретного власника ведеться виключно депозитарними установами, Національним банком України у визначених цим Законом випадках і депозитаріями-кореспондентами чи їх клієнтами, а облік цінних паперів і прав за цінними паперами - виключно Центральним депозитарієм або Національним банком України.

Частиною 2 ст. 6 Закону України "Про депозитарну систему України" передбачено, що внесення змін до системи депозитарного обліку стосовно цінних паперів конкретного власника здійснюється виключно депозитарними установами (у визначених законодавством випадках - Національним банком України або депозитаріями-кореспондентами), в установленому Комісією порядку на підставі, зокрема, розпорядження, що подається кожним депонентом, що є стороною правочину, - у разі вчинення депонентами однієї депозитарної установи правочину щодо цінних паперів поза фондовими біржами без додержання при розрахунках принципу "поставка цінних паперів проти оплати".

Майном як особливим об`єктом згідно частини 1 ст.190 ЦК України вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Частина 1 ст.194 ЦК України визначає, що цінним папером є документ установленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує грошове або інше майнове право, визначає взаємовідносини емітента цінного папера (особи, яка видала цінний папір) і особи, яка має права на цінний папір, та передбачає виконання зобов`язань за таким цінним папером, а також можливість передачі прав на цінний папір та прав за цінним папером іншим особам.

За змістом статей 317, 318 ЦК України власнику належить право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном.

Стаття 328 ЦК України встановлює підстави набуття особою права власності на майно, згідно якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (частина 1 статті 387 ЦК України).

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини 1 статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло із його володіння. Ця норма передбачає вичерпний перелік підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача.

5. Правова позиція апеляційного суду стосовно обставин справи і доводів апеляційної скарги.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, врахувавши доводи і обґрунтування апеляційної скарги, апеляційний господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Позивачем заявлено позовну вимогу про витребування на підставі ст. 387, 388 ЦК України із чужого незаконного володіння ОСОБА_3 належних ОСОБА_4 цiнних паперiв емітента - Приватного акціонерного товариства "Вінницький універмаг" у кiлькостi 9792474 штуки, які знаходяться на рахунку в цінних паперах ОСОБА_3 . При цьому позивач стверджує, що акції вибули з його власності поза його волею, оскільки ним не укладався договір купівлі-продажу цих акцій з ОСОБА_2 , яка в подальшому шляхом укладення договору дарування відчужила ці акції на користь ОСОБА_3 . Позивач також стверджує, що оскільки цей договір не був ним укладений, то відповідно і не виконувався, а докази його укладення і виконання не є належними і допустимими.

Відповідач ОСОБА_3 ці обставини заперечує, стверджує, що договір був не лише укладений, а також і виконаний в порядку, встановленому договором, у відповідності до його умов, а також вимог Закону України "Про депозитарну систему України". Правова позиція відповідача 1 підтримана третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 .

Доказами на підтвердження цих обставин, на думку сторони та третьої особи, є надані в засвідчених належним чином копіях Договір купівлі-продажу цінних паперів №БВ 156 від 04.08.2014, Акт б/н від 04.08.2014 про повне виконання сторонами зобов`язань до Договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ 156 від 04 серпня 2014 року, Розпорядження (наказ) на одержання цінних паперів, прав на цінні папери/поставку цінних паперів, прав на цінні папери, складеного станом на 04.08.2014, реєстраційний номер в журналі розпоряджень 59/08-14Р.

Вирішуючи спір про витребування майна із чужого незаконного володіння, суди повинні встановити, чи вибуло спірне майно із володіння власника в силу обставин, передбачених частиною 1 статті 388 ЦК України, зокрема, чи з волі власника майно вибуло із його володіння (постанова Верховного Суду України від 25.01.2017 №916/2131/15).

Надаючи оцінку встановленим обставинам, апеляційний суд приймає до уваги наступне.

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно із частинами першою та другою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; правочини можуть бути односторонніми та дво-чи багатосторонніми (договори). Дво-чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

Відповідно правочин за своєю природою та законодавчим визначенням є вольовою дією суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки.

У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети.

Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Тобто слід відрізняти правочин як вольову дію суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів, від письмового тексту правочину як форми вчинення правочину та способу зовнішнього прояву та фіксації волевиявлення особи.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами), або уповноваженими на те особами (частини друга та четверта статті 207 ЦК України.

Підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми правочину, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

За змістом частини першої ст.218 ЦКУ недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

Натомість виконання правочину його учасниками може бути способом волевиявлення до вчинення правочину, відповідно до його суттєвих умов, передбачених законодавством.

Відповідне регулювання міститься і в положеннях ЦК України про договір. У статті 626 ЦК України закріплено поняття договору, яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (частина третя статті 626 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України (у редакції, яка діяла на час укладення оспорюваного правочину) за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті (ч. 4 ст. 656 ЦК України).

Загальною істотною умовою цього договору є предмет договору. Також істотними умовами договору є плата та строк дії договору. Разом з тим, укладеним є такий правочин (договір), щодо якого сторонами у належній формі досягнуто згоди з усіх істотних умов. У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18) зроблено правовий висновок про те, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону.

Також згідно висновку, наведеного у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.10.2018 у справі № 922/189/18 та від 15.07.2022 у справі № 921/184/21, фактичне виконання сторонами спірного договору виключає кваліфікацію цього договору як неукладеного.

За змістом законодавчого регулювання, наведеного як у загальних положеннях про правочини, так і в спеціальних приписах глави 54 ЦК України, якщо договір хоча й має ознаки неукладеного, але виконувався обома його сторонами, то така обставина захищає відповідний правочин від висновку про неукладеність і в подальшому він розглядається як укладений та чинний.

Тобто у разі якщо договір виконувався обома сторонами, то кваліфікація договору як неукладеного виключається, такий договір вважається укладеним та може бути оспорюваним.

Оцінюючи докази укладення та виконання договору від 04.08.2014 року , апеляційний суд приймає до уваги стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. За цим стандартом доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Щодо обставин укладення спірного договору, прийнявши до уваги пояснення сторін, апеляційний суд вважає не спорстованим твердження апелянта ОСОБА_2 про підписання договору його учасниками 04.08.2014 у м.Вінниця , оцінюючи при цьому критично доводи позивача про неможливість особистої участі ОСОБА_4 у процедурі підписання договору, яка на думку позивача підтверджується Табелем обліку відпрацьованого часу народних депутатів України за серпень 2014 року (т.,а.с.56), в якому зазначено, що ОСОБА_4 як членом Комітету з питань будівництва, містобудування і житлово-комунального господарства та регіональної політики Верховної Ради України відпрацьовано 8 робочих годин.

Відповідно до частини 3 статті 10 закону України «Про статус народного депутата України» народний депутат бере особисту участь у засіданнях Верховної Ради України чи її органів, до складу яких його обрано, натомість зі змісту Табелю не вбачається, що 04.08.2014 року ОСОБА_4 брав участь у пленарному засіданні Верховної Ради України або засіданні Комітету з питань будівництва, містобудування і житлово-комунального господарства та регіональної політики Верховної Ради України. Таким чином, наданий доказ не підтверджує перебування позивача 04.08.2014 у місті Києві.

Щодо обставин виконання спірного договору апеляційний суд приймає до уваги аналіз окремих положень законодавчих актів щодо системи обліку цінних паперів, з яких вбачається наступне.

Закон України "Про депозитарну систему України" (тут і далі в редакції, яка діяла на час укладення оспорюваного правочину) визначає правові засади функціонування депозитарної системи України, встановлює порядок реєстрації та підтвердження прав на емісійні цінні папери та прав за ними у системі депозитарного обліку цінних паперів, а також порядок проведення розрахунків за правочинами щодо емісійних цінних паперів.

Статтею 1 цього Закону надано визначення наступних термінів: депонент - власник цінних паперів, якому рахунок у цінних паперах відкривається депозитарною установою на підставі відповідного договору про обслуговування рахунка в цінних паперах; права на цінні папери - речові права на цінні папери (право власності, інші визначені законом речові права); права за цінними паперами - права, що виникають із зобов`язання емітента за розміщеними ним цінними паперами (право на участь у загальних зборах акціонерів, право на отримання доходу, інші права, визначені законом та/або рішенням емітента); професійні учасники депозитарної системи України - Центральний депозитарій, депозитарні установи; реєстр власників іменних цінних паперів - перелік власників іменних цінних паперів, складений відповідно до вимог законодавства Центральним депозитарієм на певну дату із зазначенням кількості іменних цінних паперів, належних зазначеним власникам на праві власності, номінальної вартості і виду таких цінних паперів та іншої інформації, визначеної Комісією.

Статтею 4 Закону України "Про депозитарну систему України" встановлено, що система депозитарного обліку цінних паперів - сукупність інформації, записів про емісійні цінні папери (вид із зазначенням типу, номінальна вартість і кількість, обмеження обігу тощо) на рахунках у цінних паперах власників таких рахунків, про емітентів, власників цінних паперів, що мають права за цінними паперами та права на цінні папери, обмежень прав на цінні папери, уповноважених ними осіб, управителів, заставодержателів, інших осіб, наділених відповідними правами щодо цінних паперів, яка містить дані, що дають змогу ідентифікувати емісійні цінні папери і зазначених осіб, реєстр кодів цінних паперів (міжнародних ідентифікаційних номерів цінних паперів), а також інша передбачена законодавством інформація (далі - система депозитарного обліку).

Згідно частини 2 статті 4 Закону України "Про депозитарну систему України" набуття і припинення прав на цінні папери і прав за цінними паперами здійснюються шляхом фіксації відповідного факту в системі депозитарного обліку. У системі депозитарного обліку реєструються обмеження прав на цінні папери. У системі депозитарного обліку можуть реєструватися обмеження прав за цінними паперами у випадках та в порядку, встановлених Комісією.

Частиною 1 ст. 6 Закону України "Про депозитарну систему України" передбачено, що Депозитарний облік цінних паперів - облік цінних паперів, прав на цінні папери та їх обмежень на рахунках у цінних паперах (далі - депозитарний облік). Депозитарний облік у системі депозитарного обліку цінних паперів ведеться у кількісному виразі.

При цьому облік прав на цінні папери конкретного власника ведеться виключно депозитарними установами, Національним банком України у визначених цим Законом випадках і депозитаріями-кореспондентами чи їх клієнтами, а облік цінних паперів і прав за цінними паперами - виключно Центральним депозитарієм або Національним банком України.

Частиною 2 ст. 6 Закону України "Про депозитарну систему України" передбачено, що внесення змін до системи депозитарного обліку стосовно цінних паперів конкретного власника здійснюється виключно депозитарними установами (у визначених законодавством випадках - Національним банком України або депозитаріями-кореспондентами), в установленому Комісією порядку на підставі, зокрема, розпорядження, що подається кожним депонентом, що є стороною правочину, - у разі вчинення депонентами однієї депозитарної установи правочину щодо цінних паперів поза фондовими біржами без додержання при розрахунках принципу "поставка цінних паперів проти оплати".

Аналізуючи положення ч. 2 ст. 6 Закону України "Про депозитарну систему України" можна дійти висновку, що списання прав на цінні папери з рахунку у цінних паперах продавця та їх зарахування на рахунок у цінних паперах покупця можливе у разі подання продавцем до депозитарної установи належним чином оформленого розпорядження про списання прав зі свого рахунку у цінних паперах та подання покупцем до депозитарної установи належним чином оформленого розпорядження про зарахування прав на його рахунок у цінних паперах.

Положенням про провадження депозитарної діяльності, яке затверджене рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 23.04.2013 №735 (надалі Положення) визначався порядок провадження депозитарної діяльності Центральним депозитарієм цінних паперів (далі - Центральний депозитарій) та депозитарними установами з надання послуг із зберігання та обліку цінних паперів, обліку і обслуговування набуття, припинення та переходу прав на цінні папери і прав за цінними паперами та обмежень прав на цінні папери на рахунках у цінних паперах, вимоги до порядку відкриття та ведення рахунків у цінних паперах, порядку проведення операцій на рахунках у цінних паперах та їх видів, порядку зарахування цінних паперів до системи депозитарного обліку при емісії, їх обліку та зберігання, а також списання цінних паперів у зв`язку з їх погашенням та/або анулюванням, порядку внесення змін до системи депозитарного обліку стосовно цінних паперів конкретного власника, стосовно всього випуску цінних паперів, стосовно здійснення розрахунків за правочинами щодо цінних паперів тощо, вимоги до діяльності учасників депозитарної системи та взаємовідносин між ними, вимоги до порядку складання реєстру власників іменних цінних паперів, у тому числі порядку взаємодії депозитарних установ з Центральним депозитарієм щодо складання реєстру, вимоги до змісту внутрішніх документів професійних учасників депозитарної системи України та інші вимоги, встановлення яких належить до компетенції Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (далі - Комісія) відповідно до Закону України "Про депозитарну систему України".

Розділ II даного Положення визначає загальні вимоги до обслуговування цінних паперів у депозитарній системі України.

Відповідно до п. 7 Розділу II Положення (в редакції, чинній на момент вчинення спірного договору) систему депозитарного обліку цінних паперів складають: первинні документи; облікові регістри оперативного обліку; активні та пасивні аналітичні рахунки депозитарного обліку; реєстр кодів цінних паперів. До первинних документів належать документи, які є підставою для здійснення депозитарних операцій, а саме: розпорядження (накази).

Пунктом 10 Розділу II Положення, первинні документи та облікові регістри оперативного обліку можуть складатись у формі паперового та/або електронного документа. При складанні їх у формі електронного документа Центральний депозитарій, депозитарна установа мають забезпечувати за потреби друк таких документів на паперовому носії. Строк зберігання первинних документів на паперовому носії становить п`ять років з моменту виконання депозитарною установою депозитарної операції за наслідками прийняття таких документів, якщо інше не передбачено законодавством України.

Таким чином, систему депозитарного обліку цінних паперів складають первинні документи, яким є розпорядження (накази), які можуть складатись у формі паперового та/або електронного документа.

Як вже зазначалось апеляційним судом, станом на 01.08.2014 ОСОБА_4 був власником іменних цінних паперів ПрАТ «Вінницький універмаг» у кількості 9792474 штуки, що складає 51 % акцій товариства.

Депозитарною установою ТОВ "Фондова компанія "Торговець цінними паперами "Реєстр- Консалтинг" здійснювалося обслуговування рахунку у цінних паперах на підставі укладеного договору № 11-ФО від 29.11.2013 про обслуговування рахунка в цінних паперах (т. 1, а. с. 213-214).

Із матеріалів справи апеляційним господарським судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 подали до ТОВ "Фондова компанія "Торговець цінними паперами "Реєстр-Консалтинг" розпорядження (накази) на одержання цінних паперів, прав на цінні папери/поставку цінних паперів, прав на цінні папери від 04.08.2014, реєстраційний номер в журналі розпоряджень 63/08-14р від 04.08.2014, № та дата проведення операції за журналом депозитарних операцій 60 від 04.08.2014.

Так, депозитарною установою - ТОВ "Фондова компанія "Торговець цінними паперами "Реєстр-Консалтинг" було видано розпорядження (накази) від 04.08.2014 про переказ прав на цінні папери між депонентами ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , які скріплені підписами останніх (т. 5, а. с. 208-213).

Факт підписання (існування) вказаного розпорядження (наказу) від 04.08.2014, як позивачем так і депозитарною установою не заперечувалися в суді першої та апеляційної інстанцій, а тому суд вважає, що копія даного розпорядження (наказу) є належним, допустимим та достовірним доказом у відповідності до норм ст. ст. 76, 77, 78, 86 ГПК України.

Також в матеріалах справи відсутні докази в підтвердження неправомірності розпорядження (наказу) від 04.08.2014 або ж протиправності дій депозитарної установи - ТОВ "Фондова компанія "Торговець цінними паперами "Реєстр-Консалтинг" при його видачі чи виконанні.

Таким чином, внаслідок виконання вказаних розпоряджень ОСОБА_4 та ОСОБА_2 від 04.08.2014, відбувся фактичний перехід прав на цінні папери емітента ПрАТ "ВОПАС 10599", у кількості 1 294 223 штуки від ОСОБА_4 (продавця) до ОСОБА_2 (покупця) відбулося фактичне списання депозитарною установою прав на цінні папери з рахунку продавця - ОСОБА_4 та їх зарахування на рахунок покупця - ОСОБА_2 відповідно до положень ч. 2 ст. 6 Закону України "Про депозитарну систему України".

Вказані вище дії сторін свідчать про те, що договір купівлі-продажу цінних паперів № БВ 158 від 04.08.2014 виконувався сторонами, а відтак не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами.

Таким чином, висновок апеляційного суду про виконання сторонами договору від 04.08.2014 випливає зокрема із наведених положень ст. 4,6 Закону України "Про депозитарну систему України" і пунктів 3.4, 4.3, 5.1 договору, виходячи з яких виконання умов договору щодо своєчасного переходу прав власності на цінні папери обумовлено діями самого позивача, оскільки саме на продавця за договором покладено обов`язки належного оформлення пакету документів, на підставі яких перехід права власності від продавця до покупця оформлюється депозитарною установою. З огляду на це, є непереконливим його твердження про необізнаність протягом тривалого часу про факт вибуття з його власності контрольного пакету акцій (51%)

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем не доведено, що майно за договором купівлі-продажу цінних паперів №БВ 156 від 04.08.2014 вибуло із його володіння поза його волею, без його відома і є наявними підстави для судового захисту порушеного права.

Оскільки на підставі договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ 156 від 04.08.2014 у ОСОБА_2 виникли права на цінні папери емітента ПрАТ "Вінницький універмаг", у кількості 9 791 474 штуки, є цілком правомірним що вона як власник розпорядилась ними в подальшому, уклавши з ОСОБА_3 договір дарування від 30.09.2021, а ОСОБА_3 у законний спосіб на підставі договору дарування від 30.09.2021 набула право власності на цінні папери емітента ПрАТ "Вінницький універмаг" у кількості 9 791 474 штуки. За встановлених обставин відсутні підстави для витребування цього майна з її володіння.

На підставі встановленого, ураховуючи положення ст.11, 204, 218,328,628 ЦК України, прийнявши до уваги недоведеність позивачем тих обставин, якими обґрунтовано його позов, апеляційний суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову про витребування акцій ПрАТ "Вінницький універмаг" на користь ОСОБА_4 .

Щодо вимоги позивача про зобов`язання депозитарних установ (АТ "Райффайзен Банк" та ТОВ "Фондова компанія "Торговець цінними паперами "Реєстр-Консалтинг") провести безумовні облікові операції по списанню та зарахуванню простих іменних акцій, то суд дійшов висновку, що в її задоволенні також слід відмовити за безпідставністю, враховуючи похідний характер вимоги від основної про визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ 156 від 04.08.2014.

Щодо показів свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст. 87 ГПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, або які ґрунтуються на повідомленнях інших осіб.

На підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Законом можуть бути визначені інші обставини, які не можуть встановлюватися на підставі показань свідків (ч. 2 ст. 87 ГПК України).

ГПК України прямо встановлює, що сторони, треті особи та їх представники за їхньою згодою, в тому числі за власною ініціативою, якщо інше не встановлено цим Кодексом, можуть бути допитані як свідки про відомі їм обставини, що мають значення для справи (ч. 3 ст.87 ГПК). Таким чином, особиста зацікавленість в результатах розгляду справи, як позивача, так і відповідача, яка є беззаперечною і презюмується, не робить показання таких свідків недопустимим доказом.

Згідно зі ст. 88 ГПК показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка. У заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень. Підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом. Не вимагається нотаріальне посвідчення підпису сторін, третіх осіб, їх представників, які дали згоду на допит їх як свідків. Заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів.

До матеріалів справи додані нотаріально засвідчені заяви свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (т.5, а.с.12,13), згідно яких свідки стверджують, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вимагали від них негайно зібрати усі оригінали документів, зокрема, ті, що стосуються договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ 156 від 04.08.2014 та негайно скласти акт про їх знищення з підстав того, що строк зберігання цих документів перевищив вже 5 років від дати проведення операції. В результаті морального тиску на них з боку ОСОБА_2 та ОСОБА_3 свідки були вимушені скласти та підписати акт про знищення шляхом спалення документів та справ, датований 30.09.2021, зокрема, щодо знищення оригіналу договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ 156 від 04.08.2014, акта від 04.08.2014 про повне виконання сторонами зобов`язань до договору купівлі - продажу цінних паперів № БВ 156 від 04.08.2014, розпорядження та звіту тощо. Також за цими свідченнями, комісія у складі ОСОБА_7 як керуючого підрозділом депозитарної діяльності, ОСОБА_6 фахівця з продажу цінних паперів та фахівця з депозитарної діяльності та керівника служби внутрішнього аудиту ОСОБА_2 не була затверджена керівником депозитарної установи ОСОБА_10 як того вимагає п. 10 розділу II Положення про провадження депозитарної діяльності, затверджене рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 23.04.2013 № 735. Складанню акту про знищення документів мав передувати ряд дій, зокрема наказ керівника депозитарної установи про створення комісії зі знищення документів, якого не надано. Також акт на знищення документів та справ від 30.09.2021 не був скріплений печаткою ТОВ "Фондова компанія "Торговець цінними паперами "Реєстр-Консалтинг", яка перебувала у керівника депозитарної установи ОСОБА_10 в сейфі. Фактично оригінали документів, перелік яких міститься в акті від 30.09.2021, зокрема, договір купівлі-продажу цінних паперів № БВ 156 від 04.08.2014, акт від 04.08.2014, розпорядження та звіт не були знищені, їх забрала ОСОБА_3 з офісу депозитарної установи - ТОВ "Фондова компанія "Торговець цінними паперами "Реєстр-Консалтинг". Подальша доля цих документів свідкам не відома.

Оцінюючи подані свідчення, судова колегія враховує, що п. 12 Розділу ІІ Положення визначався алгоритм дій у разі втрати документів, який передбачав повідомлення керівником депозитарної установи письмово не пізніше трьох робочих днів з дати виявлення обставини втрати документів про це Комісію (у випадку виникнення зазначеної ситуації у депозитарній установі додатково повідомляється Центральний депозитарій) та призначення своїм наказом комісії для встановлення переліку відсутніх документів та розслідування причин їх втрати. Для участі в роботі комісії можуть залучатися працівники правоохоронних та інших органів державної влади. Результати роботи комісії оформлюються актом, який затверджується керівником депозитарної установи.

Тобто, у разі втрати документів депозитарна установа - ТОВ "Фондова компанія "Торговець цінними паперами "Реєстр-Консалтинг" зобов`язана була, виконуючи п. 12 Розділу ІІ Положення, вчинити передбачені ним дії та скласти відповідний акт, в якому зафіксувати обставини втрати документів із депозитарної установи. Вказаний акт, в даному випадку, підтверджував би обставини втрати документів із депозитарної установи. Проте, такого акту складено не було.

Відтак, в силу положень ч. 2 ст. 87 ГПК України, пояснення (заяви) свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не можуть підтверджувати обставини втрати документів із депозитарної установи, а тому вони не приймаються апеляційним судом.

Оскільки депозитарною установою ТОВ "Фондова компанія "Торговець цінними паперами "Реєстр-Консалтинг" не було створено у встановленому порядку комісії щодо перевірки обставин втрати документів, акт про втрату документів із депозитарної установи не складався, до правоохоронних органів відповідач 3 не звертався, а також враховуючи суперечливість пояснень щодо причин відсутності оригіналів документів (оригіналу договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ 156 від 04.08.2014 та акту від 04.08.2014 про повне виконання сторонами зобов`язань до договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ 156 від 04.08.2014), апеляційний господарський суд вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ухилялись від надання оригіналів спірного Договору та Акту. До того ж, ОСОБА_3 не могла свідомо ухилятись від надання витребуваних судом першої інстанції оригіналів доказів, оскільки не була стороною цих правовідносин і не повинна була володіти ними. Щодо неправомірних дій ОСОБА_3 стосовно втрати цих документів, матеріали справи не містять жодних доказів, на підставі яких суд міг би встановити такі обставини.

Висновок суду першої інстанції про неукладеність договору ґрунтується на припущеннях, оскільки суд вважав, що про обставини непідписання ОСОБА_4 договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ 156 від 04.08.2014 та акту про повне виконання сторонами зобов`язань до договору купівлі-продажу цінних б/н від 04.08.2014 свідчить бездіяльність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо виконання покладених на них судом обов`язків по наданню суду на його вимогу необхідних для проведення експертизи документів та положень ст.102 ГПК України. Такий висновок спростовується аналізом та оцінкою з застосуванням критерію вірогідності наявних доказів, які підтверджують виконання укладеного договору, що, в свою чергу, виключає висновок про його неукладеність.

Щодо заяви відповідача про застосування наслідків спливу строків позовної давності, апеляційним судом зазначається наступне.

Позовна давність - це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Згідно із ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

При цьому, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

У постанові ВП ВС від 04.12.2018 по справі № 910/18560/16 (12-143гс18) сформульвано, що позовна давність може застосовуватися виключно, якщо позовні вимоги судом визнано обґрунтованими та доведеними: «Однак застосування положень про позовну давність та відмова в позові з цієї підстави здійснюється в разі, коли суд попередньо встановив наявність порушеного права, на захист якого подано позов, та обґрунтованість і доведеність позовних вимог».

Таким чином, стосовно заявлених у справі позовних вимог строк позовної давності відповідно до ст. 261 ЦК України застосуванню не підлягає, оскільки у позові відмовлено за безпідставністю матеріально-правової вимоги.

За вказаних вище обставин доводи апелянтів знайшли своє підтвердження, є обґрунтованими, а тому апеляційні скарги підлягають задоволенню, а рішення місцевого господарського суду скасуванню.

6. Висновки за результатами апеляційного розгляду.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що в апеляційних скаргах наведено достатні та переконливі доводи, на підставі яких колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційних скарг.

А відтак, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду Вінницької області необхідно скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду Вінницької області від 14.10.2022 р. у справі №902/1076/21 не відповідає вимогам щодо повного та достовірного встановлення обставин, які підлягали встановленню господарським судом.

За таких обставин, враховуючи положення статті 275 та статті 277 ГПК України апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Господарського суду Вінницької області від 14.10.2022 р. у справі №902/1076/21 слід задовольнити та скасувати рішення суду першої інстанції. Прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Здійснити розподіл судових витрат у відповідності до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Господарського суду Вінницької області від 14.10.2022 р. у справі №902/1076/21 - задовольнити, рішення Господарського суду Вінницької області - скасувати.

Прийняти нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_4 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) - 33 049,59 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 ) - 26 439,70 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Вінницької області від 01.11.2021 р. у справі №902/1076/21.

Видачу наказів доручити Господарському суду Вінницької області

Постанова суду апеляційної інстанції в порядку ст.284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №902/1076/21 повернути Господарському суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений "28" березня 2023 р.

Головуючий суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Грязнов В.В.