ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2023 р. Справа №914/3575/21

Західний апеляційний господарський суд, в складі:

головуючого (судді доповідача): Кордюк Г.Т.

суддів: Кравчук Н.М.

Матущака О.І.

Секретар судового засідання Клебан Н.А.

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Львівгаз б/н від 02.02.2023 (вх.№01-05/356/23 від 06.02.2023)

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 21.12.2022 (повний текст ухвали виготовлено 26.12.2023, суддя Сухович Ю.О.)

за скаргою Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Львівгаз

на дії Сокальського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), місто Сокаль, Львівська область

у справі 914/3575/21

за позовом Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Львівгаз, місто Львів

до відповідача Комунального підприємства Сокальської міської ради Сокальтеплокомуненерго, місто Сокаль, Львівська область

про стягнення 181 828,18 грн.

за участі представників:

від позивача Олійник О.О.

від відповідача не з`явився;

від органу ДВС не з`явився.

В С Т А Н О В И В :

Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» подано скаргу на дії Сокальського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо винесення постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 10.10.2022р. в рамках ВП № 69328033 виконання наказу від 10.02.2022 по справі № 914/3575/21.

Скарга мотивована тим, що постанова про зупинення провадження ВП №69328033 від 10.10.2022 є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки стаття 34 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачає зупинення вчинення виконавчих дій в частині стягнення з теплопостачальних та теплогенеруючих організацій пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних, які нараховані на заборгованість з розподілу природного газу.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 21.12.2022 у справі №914/3575/21 у задоволенні скарги Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Львівгаз про визнання протиправними дії Сокальського відділу ДВС у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) щодо винесення постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 10.10.2022 в рамках виконавчого провадження №69328033 відмовлено.

Приймаючи дану ухвалу, місцевий господарський суд виходив із того, що згідно з частиною 5 статті 35 Закону України «Про виконавче провадження» у разі включення (за кожним кредитором, який є стягувачем у відповідному виконавчому провадженні) підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення", виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій до виключення боржника з реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення». Суд вказав, що станом на час винесення оскарженої постанови та на час розгляду спору в суді відомостей про виключення боржника з Реєстру матеріали справи не містять, з огляду на вказане, відсутні підстави вважати, що державним виконавцем порушено вимоги закону при винесенні постанови про зупинення вчинення виконавчих дій зокрема, в частині стягнення пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Акціонерне товариство Оператор газорозподільної системи Львівгаз звернулось до Західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою б/н від 02.02.2023 (вх.№01-05/356/23 від 06.02.2023), у якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 21.12.2022 у справі № 914/3575/21 та прийняти нове рішення, яким:

1) Визнати протиправними дії Сокальського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) щодо винесення постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 10.10.2022 в рамках виконавчого провадження №69328033;

2)Зобов`язати Сокальський відділ державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) усунути порушення, шляхом скасування постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 10.10.2022 в рамках виконавчого провадження №69328033.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає:

- норми Закону України № 1639 «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» повинні бути цілеспрямовано та комплексно застосовані з урахуванням цілей та завдань цього Закону. Тому що для правильного застосування законодавства необхідно враховувати не лише його окремо взяті норми, а й враховувати контекст і цілі законодавства, частиною якого воно є. Це відповідає постанові ВП ВС від 20.05.2020 у справі № 815/1226/18 та постанові ВП ВС від 13.07.2022 року, а також практиці ЄСПЛ;

- судом не взято до уваги мети прийняття Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» - урегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу та супутніх ринків, яка погашається за рахунок видатків державного бюджету;

- для участі у процедурі врегулювання заборгованості споживача має бути включено у реєстр, який веде НКРЕ КП на виконання Закону України №1639. А будь-які дії з розтермінуванням, списанням тощо для ТКЕ мають бути синхронізовані з аналогічними діями стосовно Оператора ГРМ (АТ «Львівгаз»). В іншому випадку буде порушено принцип пропорційності і покладено надмірний тягар на одну із сторін. Тобто не буде досягнуто мети Закону № 1639 врегулювати борги за рахунок коштів Державного Бюджеті, а не за рахунок інтересів АТ «Львівгаз». Окрім того, 19.08.2022 року набрав чинності Закон України №2479 « Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування», частиною 2 ст. 2 якого встановлено, що операторам газорозподільних систем, щодо яких запроваджено мораторій згідно з частиною першою статті 1 цього Закону, компенсується заборгованість (грошові зобов`язання) станом на 1 березня 2022 року, що підлягає врегулюванню згідно із Законом України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу". Отже, законодавством передбачено виділення коштів на виконання Закону України №1639, якщо споживач має намір врегулювати кризову ситуацію, то підприємству необхідно включатися до Реєстру, який веде НКРЕ КП.

При цьому, скаржник просить суд поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції з огляду на те, що повний текст оскаржуваної ухвали у справі було отримано апелянтом АТ «Львівгаз» 17.01.2023. Проте, зважаючи на зміну організації праці, спричинену повітряними тривогами та перебійним електропостачанням апелянтом не було своєчасно подано апеляційну скаргу.

27.03.2023 орган ДВС подав на адресу Західного апеляційного господарського суду відзив №6026 від 21.03.2023 (вх. №01-04/2109/23 від 27.03.2023), в якому зазначив про те, що Сокальський відділ державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вважає апеляційну скаргу АТ «Львівгаз» безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, а ухвалу Господарського суду Львівської області від 21.12.2022 у справі №914/3575/21 законною та обгрунтованою. А також просив справу розглянути без участі представника Сокальського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Автоматизованою системою документообігу суду справу №914/3575/21 розподілено до розгляду судді доповідачу Кордюк Г.Т., введено до складу судової колегії суддів Кравчук Н.М. та Матущака О.І.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 16.02.2023 було відкладено вирішення питання щодо залишення апеляційної скарги без руху чи відкриття апеляційного провадження до надходження матеріалів справи №914/3575/21 до Західного апеляційного господарського суду.

23.02.2023 до Західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №914/3575/21.

Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції визнав поважними причини пропуску апелянтом процесуального строку на оскарження та дійшов до висновку про наявність підстав для поновлення скаржнику строку на апеляційне оскарження.

Суд визнав достатніми подані матеріали для відкриття апеляційного провадження.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 06.03.2023 поновлено Акціонерному товариству Оператор газорозподільної системи Львівгаз пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Львівської області від 21.12.2022 у справі №914/3575/21. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Львівгаз б/н від 02.02.2023 (вх.№01-05/356/23 від 06.02.2023) на ухвалу Господарського суду Львівської області від 21.12.2022, за скаргою Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Львівгаз на дії Сокальського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), місто Сокаль, Львівська область у справі 914/3575/21. Розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на 27.03.2023 о 12 год. 30 хв. у приміщенні Західного апеляційного господарського суду за адресою: м. Львів, вул. Личаківська, 81 в залі судового засідання № 6.

27.03.2023 о 12 год. 30 хв. у судове засідання з`явився представник позивача Олійник О.О. та підтримала свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, висловила свої міркування з питань, що виникли в процесі розгляду апеляційної скарги.

Відповідач участі уповноваженого представника у судовому засіданні не забезпечив, причин неявки не повідомив, хоча були належним чином був повідомлений про розгляд даної справи судом апеляційної інстанції, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленням про вручення поштових відправлень.

Орган ДВС у відзиві просив роглянути справу без участі його уповноваженого представника.

Відповідно до частини 1 статті 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Аналогічне положення викладене і у ч. 12 ст. 270 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права зазначає наступне:

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням Господарського суду Львівської області від 20.01.2022р. позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з Комунального підприємства Сокальської міської ради «Сокальтеплокомуненерго» на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» 170 059, 58 грн. основного боргу, 7 226, 37 грн. пені, 1 299, 91 грн. три проценти річних, 3 242, 32 грн. інфляційних втрат та 2 727,42 грн судового збору.

10.02.2022 року Господарським судом Львівської області видано наказ на примусове виконання рішення суду від 17.01.2022 року у справі №914/3575/21.

05.07.2022 державним виконавцем Сокальського відділу ДВС у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Костюк Т.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №69328033.

05.07.2022 року державним виконавцем Сокальського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Костюк Т.А. винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження № 50507827, яке веде Сокальський ВДВС ЗМУМЮ (м.Львів).

10 жовтня 2022 року Державним виконавцем Сокальського відділу ДВС у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Костюк Т. Л. на підставі поданого повідомлення, КП «Сокальтеплокомуненерго» внесено до Реєстру та підтверджено участь в процедурі врегулювання заборгованості, номер особового запису в реєстрі № 101 від 18.07.2017, наказ Мінрегіону від 18.07.2017 № 174, керуючись п. 10 ч. 1 ст. 34, та ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження», постановлено зупинити вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу №914/3575/21 від 10.02.2022 до виключення боржника з реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії».

Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» подано скаргу на дії Сокальського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо винесення постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 10.10.2022р. в рамках ВП № 69328033 виконання наказу від 10.02.2022 по справі № 914/3575/21.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 21.12.2022 у справі №914/3575/21 постановлено ухвалу, якою у задоволенні скарги Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» на дії державного виконавця - відмовлено.

Оцінивши матеріали справи та докази, що містяться у ній, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне:

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Так, положеннями ч. 1-2 ст. 18 ГПК України, визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 326 ГПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно із ч. 1 ст. 327 ГПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012).

З викладених норм вбачається, що рішення суду, яке набрало законної сили підлягає безумовному виконанню у визначеному законодавством порядку та строки.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності державних виконавців, інших посадових осіб органів державної виконавчої служби та приватних виконавців під час виконання судових рішень врегульовано розділом VІ «Судовий контроль за виконанням судових рішень» Господарського процесуального кодексу України ( статті 339 - 345).

Згідно з частиною 1 статті 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права

В силу норм ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

30.11.2016 набрав чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" (далі - Закон №1730) визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Процедура врегулювання заборгованості це заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості; спожиті енергоносії це спожиті природний газ, електрична енергія (абзац 9, 11 частини першої статті 1 Закону № 1730).

Дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії (стаття 2 Закону №1730).

Згідно з частиною першою статті 3 Закону №1730 для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2017 №93 затверджено Порядок ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, та користування зазначеним реєстром (далі - Порядок №93), який визначає механізм формування, ведення відповідного реєстру, а також користування його даними.

Таким чином, з моменту включення підприємства уповноваженою особою до реєстру у ньому відображається обсяг кредиторської заборгованості цього підприємства, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону №1730.

Аналіз преамбули статей 1 і 2 Закону №1730 дає підстави для висновку, що він покликаний, зокрема, забезпечити стале функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій шляхом врегулювання відповідної кредиторської заборгованості перед постачальниками природного газу, електричної енергії.

Для досягнення цієї мети Закон №1730 передбачає комплекс організаційних та економічних заходів, зокрема: проведення взаєморозрахунків (стаття 4), реструктуризацію заборгованості за спожиті природний газ, електричну енергію (статті 5, 6) та списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за енергоносії (стаття 7).

Зазначеним Законом (розділ ІІ "Прикінцеві та перехідні положення") частина перша статті 34 Закону №1404 «Про виконавче провадження» доповнена пунктом 10 та статтю 35 вказаного Закону доповнено частиною шостою.

Зокрема п. 10 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі: включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», її дочірня компанія «Газ України», Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз», постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).

Відповідно до частини шостої статті 35 Закону №1404 «Про виконавче провадження» у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій до виключення боржника з реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

Частиною 4 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження з підстави, передбаченої пунктом 10 частини першої цієї статті, зупиняється у частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), крім заборгованості, раніше реструктуризованої (розстроченої та/або відстроченої), у тому числі згідно з рішенням суду.

Отже, достатніми підставами для зупинення вчинення виконавчих дій є включення підприємства до Реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" (постанова КГС ВС від 30.06.2020 у справі № 917/2053/17, постанова КГС ВС від 02.11.2020 у справі № 905/1005/18).

Як вбачається з матеріалів справи, 18.07.2017 року МКП «Сокальтеплокомуненерго» включено до Реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», номер особового запису в реєстрі-101, що підтверджується копією повідомлення Мінрегіону. (а.с. 161-162, т.1)

Окрім того, 29.08.2021 набрав чинності Закон України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» № 1639-IX, яким, зокрема, було внесено зміни до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії». Дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості за придбаний у НАК «Нафтогаз України» природний газ, послуги з його розподілу і транспортування та виключно на суб`єктів ринку природного газу, що включені до Реєстру (ст. 2 вказаного Закону).

29.07.2022 набрав чинності Закон України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» № 2479-IX. У преамбулі вказано, цей Закон визначає особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання протягом дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування. Терміни вживаються в цьому Законі у значеннях, наведених у законах України «Про ринок природного газу», «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги», «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу», «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» та інших законах України. Вказаним законом внесено зміни, зокрема, до Законів № 1730-VIII та № 1639-IX.

Закон № 1639-IX (в редакції чинній на час виникнення спірних відносин) (стаття 2) дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання видів заборгованості (грошових зобов`язань), визначених у статті 1 цього Закону, суб`єктів ринку природного газу, що включені до Реєстру.

Законом № 1730-VIII (в редакції чинній на час виникнення спірних відносин) частина перша статті 7 передбачає, що на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий до 1 червня 2021 року природний газ, послуги з його розподілу та транспортування, а також за теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, отримані до 1 червня 2021 року для їх подальшого постачання споживачам та/або надання відповідних комунальних послуг, погашену до 31 грудня 2022 року, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону, а також на заборгованість, реструктуризовану відповідно до статті 5 цього Закону, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, якщо інше не передбачено цим Законом.

На заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий з 1 червня 2021 року до 1 липня 2022 року природний газ, послуги з його розподілу та транспортування, а також за теплову енергію, отриману з 1 червня 2021 року до 1 липня 2022 року для її подальшого постачання споживачам та/або надання відповідних комунальних послуг, погашену до 31 грудня 2022 року, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються.

Неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, включених до реєстру, за спожитий до 1 червня 2021 року природний газ, послуги з його розподілу та транспортування, а також за теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, отримані до 1 червня 2021 року для їх подальшого постачання споживачам та/або надання відповідних комунальних послуг, та не сплачені станом на дату включення до реєстру, якщо інше не передбачено цим Законом, не можуть бути предметом подальшого продажу та врегульовуються у такий спосіб:

підлягають списанню, за умови погашення основного боргу до 31 грудня 2022 року, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону, або в інший строк згідно з умовами затверджених мирових угод;

підлягають списанню, за умови повного виконання теплогенеруючими та теплопостачальними організаціями умов укладеного договору про реструктуризацію заборгованості.

10 жовтня 2022 року Державним виконавцем Сокальського відділу ДВС у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Костюк Т. Л. на підставі поданого повідомлення, КП «Сокальтеплокомуненерго» внесено до Реєстру та підтверджено участь в процедурі врегулювання заборгованості, номер особового запису в реєстрі № 101 від 18.07.2017, наказ Мінрегіону від 18.07.2017 № 174, керуючись п. 10 ч. 1 ст. 34, та ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження», постановлено зупинити вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу №914/3575/21 від 10.02.2022 до виключення боржника з реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії».

Колегія суддів апеляційної інстанції враховує сталу та послідовну правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 28.04.2021 у справі №5/263, від 23.12.2021 у справі №905/1353/20 та від 20.01.2022 у справі №905/872/20, згідно з якою: "Метою внесення змін до Закону №1404, зокрема шляхом його доповнення пунктом 10 частини першої статті 34 є створення механізму втілення та забезпечення належного виконання положень Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних, теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", оскільки ця норма була первісно передбачена Прикінцевими та перехідними положеннями Закону та нерозривно пов`язана зі створенням правового механізму у виконавчому провадженні з виконання судових рішень на забезпечення проведення взаєморозрахунків, укладення та виконання угод про реструктуризацію, списання боргу, передбаченого цим Законом. Тому, вона не може застосовуватися та тлумачитися ширше, ніж головна частина цього закону, оскільки вона є допоміжним механізмом для реалізації самого Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" (постанова КГС ВС від 19.04.2022 у справі № 905/781/20).

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що станом на час винесення оскарженої постанови та станом на час розгляду спору в суді відомостей про виключення боржника з Реєстру матеріали справи не містять, з огляду на вказане, відсутні підстави вважати, що державним виконавцем порушено вимоги закону при винесенні постанови про зупинення вчинення виконавчих дій зокрема, в частині стягнення пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних.

Водночас, місцевим господарським судом вірно встановлено, що у роботі автоматизованої системи виконавчого провадження при винесенні постанови про зупинення вчинення виконавчих дій не передбачено часткове зупинення. Система що автоматизована система виконавчого провадження не дозволяє зупинити вчинення виконавчих дій на неповну суму заборгованості, а іншу суму залишити відкритою. А тому на адресу боржника державним виконавцем було скеровано лист, в якому зобов`язано останнього сплатити стягувачу частину боргу, на яку державний виконавець не має можливості окремо зупинити вчинення виконавчих дій.

Таким чином, 30.11.2022 державним виконавцем подано до суду докази сплати боржником судового збору, пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат.

Частиною третьою статті 343 Господарського процесуального кодексу України передбачено, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, не можуть слугувати підставою для скасування або зміни оскаржуваної ухвали суду.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 1-3 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи залишення апеляційної скарги без задоволення, апеляційний господарський суд дійшов до висновку про покладення на апелянта судового збору в розмірі 2 684, 00 грн., який сплачений згідно з платіжною інструкцією за №2147 від 08.02.2023.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», б/н від 02.02.2023 (вх.№01-05/356/23 від 06.02.2023) залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 21.12.2022 у справі №914/3575/21 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

5. Порядок та строк оскарження встановлені ст. ст.288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 28.03.2023

Головуючийсуддя Кордюк Г.Т.

Суддя Кравчук Н.М.

Суддя Матущак О.І.