ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2023 р. Справа№ 911/1221/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Алданової С.О.

Майданевича А.Г.

секретар судового засідання Зоря В.С.

за участі представників:

позивача:не з`явився;

відповідача: не з`явився;

вивчивши матеріали апеляційної скарги фізичної особи-підприємця Матвієнка Миколи Митрофановича на ухвалу Господарського суду Київської області від 08.08.2022 у справі № 911/1221/22 (суддя - Шевчук Н.Г.)

за заявою фізичної особи-підприємця Матвієнка Миколи Митрофановича

до Білоцерківської районної державної адміністрації

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості у розмірі 40480,38 грн., що виникла внаслідок порушення умов Договору поставки № 7 від 06.04.2021.

В С Т А Н О В И В:

1. Короткий зміст позовних вимог

Фізична особа-підприємець Матвієнко Микола Митрофанович (далі Заявник, Постачальник) звернувся до господарського суду із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Білоцерківської районної державної адміністрації (далі Боржник) заборгованості у розмірі 40 480,38 грн за Договором поставки № 7 від 06.04.2021.

2. Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.08.2022 відмовлено Фізичній особі-підприємцю Матвієнко Миколі Митрофановичи у видачі судового наказу за вимогою про стягнення із Білоцерківської районної державної адміністрації заборгованості у розмірі 40480,38 грн.

Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстнації виходив з того, що визначена заявником в якості боржника Білоцерківська районна державна адміністрація не є стороною правочину, за яким заявлено заборгованість.

Крім того, визначення Білоцерківської районної державної адміністрації в якості боржника за Договором № 7 від 06.04.2021 не підтверджено жодними доказами, як і не підтверджено, що райдержадміністрація є правонаступником Білоцерківського центру надання соціальних послуг, у зв`язку з його ліквідацією.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, фізична особа-підприємець Матвієнко Микола Митрофанович звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржуваний судовий акт та направити матеріали справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. Крім того, апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що Білоцерківська районна державна адміністрація є засновником Білоцерківського центру надання соціальних послуг та при формуванні бюджету Білоцерківського району на 2021 рік не внесла до районної ради подання щодо включення до бюджету коштів на фінансування Центру, що призвело до його ліквідації.

На думку апелянта, Рішення РДА від 22.11.2021 про ліквідацію Центру не містить запису про його правонаступників, що свідчить про наявність підстав для стягнення грошових коштів саме з його засновника Білоцерківської районної державної адміністрації.

4. Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.08.2022 для їх розгляду визначено колегію суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Алданова С.О., Майданевич А.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця Матвієнка Миколи Митрофановича на ухвалу Господарського суду Київської області від 08.08.2022 у справі № 911/1221/22

5. Обставини справи, встановлені судом першої та апеляційної інстанцій у даній справі

06.04.2021 між Фізичною особою-підприємцем Матвієнко Миколою Митрофановичем та Білоцерківським районним територіальним центром надання соціальних послуг укладено договір поставки № 7.

Відповідно до умов зазначеного договору, ФОП Матвієнко Микола Митрофанович, як постачальник, зобов`язався приймати замовлення і поставляти (передавати у власність) Білоцерківському районному територіальному центру надання соціальних послуг, як замовнику, продукти харчування (товар) відповідно до ДК021:20-6 Продукти харчування різні, а замовник в свою чергу - прийняти цей товар та оплатити його на умовах, визначених Договором (пункти 1.1, 1.2 Договору).

Ціна, кількість товару визначається на протязі кожної закупки згідно накладної на придбання товару (пункт 1.3 Договору).

Відповідно до пункту 6.2 Договору, загальна вартість товару за договором становить: 40 480,38 грн.

Згідно із пунктом 7.1 Договору на підставі рахунка на оплату та накладної про одержання товару, замовник проводить оплату протягом 20 банківських днів з дня одержання товару.

Як зазначає заявник, факт постачання та отримання Білоцерківським районним територіальним центром надання соціальних послуг продуктів харчування підтверджується такими накладними: № 4 від 30.04.2021, № 6 від 30.06.2021 та № 7 від 30.07.2021. Проте, Білоцерківським районним територіальним центром надання соціальних послуг зобов`язання з оплати продуктів харчування виконано не було, що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків від 15.07.2022 на суму 40480,38 грн.

22.11.2021 Білоцерківська районна державна адміністрація видала розпорядження № 246 "Про ліквідацію Білоцерківського районного територіального центру надання соціальних послуг", як юридичної особи та визначила порядок його ліквідації.

26.11.2021 Білоцерківський районний територіальний центр надання соціальних послуг листом № 01-12/185 повідомив заявника про припинення юридичної особи та встанвовив строк пред`явлення кредиторських вимог до 26.01.2022.

10.01.2022 заявником подано вимогу про сплату заборгованості на суму 40480,38 грн.

Листом від 18.10.2022 Білоцерківський районний територіальний центр надання соціальних послуг повідовим заявника, що кредиторські вимоги на суму 40480,38 грн. визнані у повному обсязі та внесені до реєстру вимог кредиторів, проте через відсутність фінансування не можуть бути задоволені.

6. Розглянувши доводи апелянта, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при вирішенні спору, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволені апеляційної скарги, з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 147 Господарського процесуального кодексу України із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Частиною 1 статті 148 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вірно встановлено судом першої інстнації 06.04.2021 між Фізичною особою-підприємцем Матвієнко Миколою Митрофановичем та Білоцерківським районним територіальним центром надання соціальних послуг укладено договір поставки № 7.

Наявність безспірної заборгованості Білоцерківського районного територіального центру надання соціальних послуг підтверджується актом звірки взаємних розрахунків від 15.07.2022 на суму 40480,38 грн.

22.11.2021 Білоцерківська районна державна адміністрація видала розпорядження № 246 "Про ліквідацію Білоцерківського районного територіального центру надання соціальних послуг", як юридичної особи та визначила порядок його ліквідації.

26.11.2021 Білоцерківський районний територіальний центр надання соціальних послуг листом № 01-12/185 повідомив заявника про припинення юридичної особи та встанововив строк пред`явлення кредиторських вимог до 26.01.2022.

10.01.2022 заявником подано вимогу про сплату заборгованості на суму 40480,38 грн.

Листом від 18.10.2022 Білоцерківський районний територіальний центр надання соціальних послуг повідовим заявника, що кредиторські вимоги на суму 40480,38 грн. визнані у повному обсязі та внесені до реєстру кредиторів.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Білоцерківський районний територіальний центр надання соціальних послуг припинено 31.01.2023 в результаті ліквідації.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ГПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Частиною 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу; наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу; з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою; судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ; судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 цієї частини; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу; заяву подано з порушенням правил підсудності.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що стороною договору поставки № 7 від 06.04.2021 є Білоцерківський районний територіальний центр надання соціальних послуг, а матеріали справи не доводять передання цих зобов`язань Білоцерківській районній державній адміністрації, що є підставою для відмови у задоволенні заяви в розумінні ч.1 ст. 152 ГПК України.

Викладені в апеляційній скарзі доводи фактично свідчать про незгоду апелянта з висновками суду, проте по суті їх не спростовують; підстав для скасування чи зміни рішення не містять, а тому визнаються судом апеляційної інстанції неспроможними.

7. Висновки суду

Судова колегія вважає, що місцевий господарський суд з достатньою повнотою дослідив усі обставини справи, дав належну оцінку представленим доказам, висновки суду не суперечать матеріалам справи, обставини, які мають значення по справі, судом установлені вірно. Порушень норм матеріального та процесуального права не установлено.

Відповідно до ст. 276 ГПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин справи апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржувану ухвалу - слід залишити без змін.

8. Розподіл судових витрат

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Матвієнка Миколи Митрофановича залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 08.08.2022 у справі № 911/1221/22 - залишити без змін.

3. Матеріали справи №911/1221/222 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України

Повний текст постанови складено 29.03.2023

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді С.О. Алданова

А.Г. Майданевич