ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року Справа № 924/422/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Миханюк М.В., суддя Саврій В.А. , суддя Коломис В.В.

секретар судового засідання Олійник Т.М.

за участю представників сторін:

позивача за первісним позовом: Савіна О.О., керівника згідно витягу з ЄДР

відповідача за первісним позовом: Оніщука Є. О., адвоката, ордер серія ВХ №1033283 від 08.02.23

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Приватного сільськогосподарського підприємства "Обрій" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська тютюнова корпорація" на рішення Господарського суду Хмельницької області, ухваленого 16.01.23р. суддею Танасюк О.Є. о 14:18 у м.Хмельницькому, повний текст складено 25.01.23р. у справі № 924/422/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Українська тютюнова корпорація"

до Приватного сільськогосподарського підприємства „Обрій"

про стягнення 162000,15 грн. неустойки (штрафу)

за зустрічним позовом Приватного сільськогосподарського підприємства „Обрій"

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Українська тютюнова корпорація"

про визнання недійсним договору поставки сільськогосподарської продукції №04/02/22 від 04.02.2022, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю „Українська тютюнова корпорація" та Приватним сільськогосподарським підприємством „Обрій"

ВСТАНОВИВ:

04.07.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю „Українська тютюнова корпорація" звернулося до Господарського суду Хмельницької області з позовом до Приватного сільськогосподарського підприємства „Обрій" про стягнення 162000,15 грн неустойки (штрафу).

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на невиконання відповідачем зобов`язань з поставки товару вартістю 1620001,56 грн згідно договору поставки сільськогосподарської продукції №04/02/22 від 04.02.2022, який укладено між сторонами за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем сервісу „Вчасно" з використанням цифрових підписів. Зазначає, що відповідачем не було поставлено товар до 08.02.2022 (включно), як це передбачено п. 2.1 договору, і не поставлений протягом наступних днів та на дату звернення із цим позовом, у зв`язку з чим, ПСП „Обрій", на підставі п. 4.3. договору зобов`язаний сплатити на користь позивача неустойку (штраф) у розмірі 10% від вартості товару, що становить 162000,15 грн.

Крім того, 22.09.2022 ПСП „Обрій" звернулося до Господарського суду Хмельницької області з зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Українська тютюнова корпорація" про визнання недійсним договору поставки сільськогосподарської продукції №04/02/22 від 04.02.2022, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю „Українська тютюнова корпорація" та Приватним сільськогосподарським підприємством „Обрій".

В обґрунтування зустрічного позову ПСП „Обрій" посилається на те, що в момент вчинення правочину, сторонами не додержано вимог, які встановлені ч. 1-5 ст. 203 ЦК України, а тому вважає, що відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України, укладений між сторонами договір підлягає визнанню недійсним.

Зазначає, що керівник ПСП „Обрій" або інші уповноважені керівником ПСП „Обрій" особи, не проводили переговорів з ТОВ „УТК" щодо поставки позивачу сільськогосподарської продукції, керівнику відповідача не відомо про будь-які домовленості щодо необхідності поставки ПСП „Обрій" кукурудзи для ТОВ „УТК".

Повідомляє, що у зв`язку з виявленням в матеріалах справи, копії договору поставки, на якому наявні підпис, що виконаний нібито від імені директора ПСП „Обрій" ОСОБА_2 та відтиск печатки ПСП „Обрій", а також копії заявки ТОВ „УТК" №1 від 04.02.2022 до договору поставки №04/02/22 від 04.02.2022, на якій наявні відомості про проставлення у сервісі „Вчасно" електронної печатки ПСП „Обрій" та електронного підпису директора ПСП „Обрій" ОСОБА_2, та враховуючи наявність відомостей про обмін документами, здійснення листування з ТОВ „УТК" від імені ПСП „Обрій" у сервісі „Вчасно" і з використанням електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_1, керівником ПСП „Обрій" 13.09.2022 створено комісію для проведення службового розслідування щодо причин наявності вказаних документів.

ПСП „Обрій" вважає, що особа, яка підписала спірний договір поставки, не мала необхідних повноважень на підписання договору поставки, що на думку позивача за зустрічним позовом, є підставою для визнання такого договору недійсним.

Також ПСП „Обрій" вважає, що договір поставки не відповідає вимогам добросовісності, суперечить моральним засадам суспільства, не відповідає нормам чинного законодавства України, порушує права ПСП „Обрій", яке ставиться в завідомо нерівне та відверто дискримінаційне становище порівняно із іншою стороною правочину (первісним позивачем) та не спрямований на реальне настання правових наслідків обумовлених ним.

Зазначає, що договором не визначено умов поставки та адреси передачі товару, що суттєво впливає на вартість транспортування товару, і відповідно, на кінцеву вартість товару.

Звертає увагу, що згідно відкритої інформації за адресою: м. Миколаїв, вул. Айвазовського, 23 (склад покупця) знаходяться ТОВ „Морський спеціалізований порт Ніка-Тера", ТОВ „Сімона М", ТОВ „Зерновий термінал Ніка-Тера", ТОВ „Атро корпорейшн Україна" та Митний пост „Октябрський" Миколаївської митниці ДФС, але відсутні відомості про наявність за цією адресою зернового складу ТОВ „УТК".

Також відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 310458946 від 21.09.2022 власником нежитлових будівель, що знаходяться за адресою: м. Миколаїв, вул. Айвазовського, 23, є ТОВ „Ліквід Карго Термінал" та ТОВ „Морський спеціалізований термінал Ніка-Тера", що свідчить про неможливість виконання умов пунктів 2.2. та 2.3. договору про поставку товару на зерновий склад покупця.

Вважає, що підтвердженням того, що ПСП „Обрій" ставиться в завідомо нерівне та відверто дискримінаційне становище порівняно із іншою стороною правочину є те, що вартість однієї тони кукурудзи на основі даних СРТ - умов доставки до воріт порту Миколаєва на 04.02.2022 становила 8231 грн, за одну тону, в той час як в спірному договорі визначено ціну 8100 грн за одну тону з ПДВ.

Також, вказує, що всупереч п. 2.4. договору поставки, позивачем не додано до заявки довіреність про уповноваження певної особи на отримання товару по договору, доставка та розвантаження товару у строк визначений заявкою від 04.02.2022 фактично не була можливою, оскільки договір нібито укладено 04.02.2022, цього ж дня надіслана заявка про розвантаження товару в порту Миколаєва 07.02.2022, до якого відстань з с. Теліжинці Старосинявського району Хмельницької області 550 км., а 05-06 лютого 2022 вихідні дні. Вказані обставини, на думку ПСП „Обрій", підтверджують відсутність у ТОВ „УТК" намірів на реальне настання правових наслідків, обумовлених договором поставки.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 16.01.23 у справі №924/422/22 у позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська тютюнова корпорація" до Приватного сільськогосподарського підприємства "Обрій" про стягнення 162000,15 грн неустойки (штрафу) відмовлено. У зустрічному позові Приватного сільськогосподарського підприємства "Обрій" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська тютюнова корпорація" про визнання недійсним договору поставки сільськогосподарської продукції №04/02/22 від 04.02.2022, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська тютюнова корпорація" та Приватним сільськогосподарським підприємством "Обрій" відмовлено.

В обґрунтування рішення суд з посиланням на ст.ст. 203, 207, 215 ЦК України, ст.ст. 12,18 Закону України «Про електронні довірчі послуги», вказує, що посилання позивача за зустрічним позовом на те, що договір поставки скріплений за допомогою електронно-цифрового підпису і печатки ПСП „Обрій" головним бухгалтером ПСП „Обрій" ОСОБА_3 (встановлено в акті службового розслідування від 11.11.2022) не може бути підставою для визнання договору недійсним.

Таким чином, наявність кваліфікованого електронного підпису керівника (власника) ПСП „Обрій" та електронної печатки підприємства на договорі поставки сільськогосподарської продукції №04/02/22 від 04.02.2022 свідчить про те, що керівник (власник) ПСП „Обрій" був усвідомлений про наявність домовленостей з ТОВ „УТК" з приводу поставки кукурудзи та підтверджує підписання договору поставки №04/02/22 від 04.02.2022 уповноваженою особою.

Разом з тим, з посиланням на ст.ст. 2, 80, 91, 92, 237 ЦК України, постанову Верховного Суду України від 13.03.2017 у справі №760/8121/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №668/13907/13-ц суд зазначив, що враховуючи, що договір поставки сільськогосподарської продукції №04/02/22 від 04.02.2022 як в паперовому, та і в електронному вигляді підписаний директором ПСП „Обрій" ОСОБА_2, який є власником товариства, а також скріплений печаткою ПСП „Обрій", посилання позивача на підписання договору неуповноваженою особою не може бути підставою для визнання договору недійсним.

Також з посиланням на ст. 180 ГК України, ст.ст. 628, 638, 712 ЦК України, умови договору поставки від 04.02.2022, суд зауважив, що у договорі поставки сільськогосподарської продукції №04/02/22 від 04.02.2022 сторонами досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов, договір підписаний директорами товариств, що свідчить про укладення даного договору відповідно до норм чинного законодавства.

За наведеного, суд прийшов до висновку що у задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

Щодо первісного позову, то суд з посиланням на ст.ст. 173, 174, 193 ГК України, ст.ст.11, 509, 525, 526, 530, 612, 629, 712 ЦК України, умови договору поставки №04/02/22 від 04.02.2022, вказав, що відповідач за первісним позовом не виконав обов`язку з поставки товару у визначений строк, однак будь-яких спорів та розбіжностей щодо якості, кількості або передачі/поставки товару між сторонами не виникало. Отже, обов`язок збереження товару на підставі п. 2.10 договору виникає у постачальника у разі виникнення спорів та розбіжностей щодо якості, кількості або передачі/поставки товару за даним договором та внаслідок яких товар не передано/не поставлено на користь покупця. Однак такі передумови в даному випадку відсутні.

Крім того, суд зазначив, що відсутність інформації та відповіді на запити не свідчить про наявність між сторонами спорів та розбіжностей щодо якості, кількості або передачі/поставки товару за договором поставки. Тому в даному випадку відсутні передумови для виникнення у ПСП „Обрій" обов`язку зі збереження товару, передбаченого п. 2.10 договору поставки. А тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до постачальника - ПСП „Обрій" відповідальності у вигляду штрафу на підставі п. 4.3. договору поставки за порушення вимог пункту 2.10. даного договору.

Не погодившись із винесеним рішенням, скаржник звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Хмельницької області від 16 січня 2023 року у справі №924/422/22 змінити в мотивувальній частині підстави для відмови у первісному позові, в частині відмови в задоволенні зустрічного позову скасувати та прийняти нове рішення - зустрічну позовну заяву Приватного сільськогосподарського підприємства "Обрій" задовольнити повністю. Визнати договір поставки сільськогосподарської продукції №04/02/22 від 04 лютого 2022 року, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська тютюнова корпорація" та Приватним сільськогосподарським підприємством "Обрій" недійсним.

Вважає прийняте рішення в частині відмови у задоволенні зустрічного позову та в частині мотивів відмови у задоволенні первісного позову, незаконним та необґрунтованим, у зв`язку з наступним.

Так, з посиланням на ст. ст. 692, 712 ЦК України, умови договору поставки сільськогосподарської продукції №04/02/22 від 04 лютого 2022 року, вказує, що договірні відносини з купівлі-продажу продукції, проте її оплата пов`язана з поставкою товару на склад покупця, самостійною перевіркою якості продукції на складі покупця без участі ПСП «Обрій» та лише після виконання усіх умов договору.

Разом з тим, з посиланням на ст. ст. 3, 13, 203, 215, 228 ЦК України, спірний договір поставки не відповідає вимогам добросовісності, суперечить моральним засадам суспільства, не відповідає нормам чинного законодавства України, порушує права ПСП «Обрій», яке ставиться в завідомо нерівне та відверто дискримінаційне становище порівняно із іншою стороною правочину (первісним позивачем), а також не спрямований на реальне настання правових наслідків обумовлених ним.

На підтвердження своєї позиції посилається на постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.01.2022 у справі № 906/399/21, від 06 вересня 2022 року у справі №924/15/22.

Крім того, скаржник зазначає наступне:

-договірна умова щодо ціни товару (п. 1.3) за відсутності умов поставки та місця передачі товару - є дискримінаційною та такою, що ставить ПСП «Обрій» в завідомо нерівне та відверто дискримінаційне становище порівняно із іншою стороною правочину;

-договірна умова оспорюваного правочину (п.1.4), що товар за якістю та кількістю підлягає прийманню покупцем на власному зерновому складі із відповідними правовими наслідками такого приймання, - є нездійсненною і про це ТОВ «УТК» як покупцю було відомо станом на момент укладення правочину;

-договірна умова (п.2.2), що датою поставки товару вважається дата поставки товару на зерновий склад покупця, - є нездійсненною і про це покупцю було відомо станом на момент укладення правочину;

-договірна умова (п.3.1) щодо виникнення в покупця обов`язку з оплати товару протягом 1 банківського дня з дати поставки товару/передачі товару та умова (п. 3.3.) про повний розрахунок після виконання усіх умов договору, а відповідно виникнення права у постачальника вимагати від покупця такої оплати з моменту настання цього юридичного факту - є нездійсненною і про це покупцю було відомо станом на момент укладення правочину.

Отже, на думку скаржника, комплексний правовий аналіз умов оспорюваного правочину дає підстави дійти висновку про його невідповідність нормам, які регулюють правовідносини поставки (купівлі-продажу), порушення засад господарської діяльності, що свідчить про його незаконність і, як наслідок, необхідність визнання недійсним такого правочину.

Також, з посиланням на ст.ст.275, 277 ГПК України, ст. 216 ЦК України, вважає, що необхідно змінити рішення Господарського суду Хмельницької області від 16.01.2023 в мотивувальній частині, шляхом зміни обґрунтування підстав для відмови у первісному позові.

Крім того, не погодившись із винесеним рішенням, скаржник звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Хмельницької області по справі №924/422/22 від 16.01.2023 в частині відмови у задоволенні первісного позову ТОВ "Українська тютюнова корпорація" до ПСП "Обрій" про стягнення неустойки (штрафу) у розмірі 162000.15 грн - скасувати, постановити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог.

Вважає, що рішення Господарського суду Хмельницької області за первісним позовом по справі 924/422/22 від 16.01.2023 р. про стягнення неустойки (штрафу) у розмірі 162000,15 грн, підлягає скасуванню у повному обсязі, як таке, що винесено з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Так, з посиланням на ст.ст. 181, 193, 222 ГК України, ст.ст. 509, 525, 526, 612, ЦК України, умови договору поставки сільськогосподарської продукції №04/02/22 від 04 лютого 2022 року, зазначив, що судом першої інстанції встановлено, що 15.02.2022, за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем сервісу «Вчасно» з використанням цифрових підписів, Позивач направив Відповідачу Претензію про поставку Товару від 15.02.2022. Позивач просив Відповідача розглянути дану претензію та здійснити у строк не більше 7 (Семи) календарних днів з дати отримання даної претензії поставку на користь ТОВ «Українська тютюнова корпорація» 200 тон кукурудзи ДСТУ 4525:2006 на загальну суму 1620001,56 грн, з ПДВ, попередньо повідомивши покупця (ТОВ «Українська тютюнова корпорація») про дату поставки.

В матеріалах справи наявний оригінал квитанції про отримання відповідачем претензії від 15.02.2022 за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем сервісу «Вчасно» з використанням цифрових підписів, із зазначенням дати та часу отримання, а саме, 15.02.2022 о 08:34.

Слід зазначити, що протягом розгляду справи у суді першої інстанції, відповідач не заперечував та не спростовував обставини отримання претензії від 15.02.2022, запиту №1/22 від 15.06.2022 та вимоги від 28.06.2022, за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем сервісу «Вчасно» з використанням цифрових підписів, із зазначенням дати та часу отримання.

Апелянт вважає, що направлення претензії про поставку товару від 15.02.2022, являється прямим доказом початку спору між сторонами.

Судом першої інстанції встановлено, що 15.06.2022 ТОВ „УТК" направив ПСП „Обрій" запит №1/22 від 15.06.2022, на підтвердження товару, в якому з метою недопущення виникнення збитків у постачальника (п. 4.3. даного договору) позивач за первісним позовом просив протягом 3-х календарних днів із дати отримання даного запиту надати повну інформацію про збережений товар (копію звіту про залишки зернових та технічних культур на 01.06.2022, який подається щомісячно на Старосинявське управління ГУДПС у Хмельницькій області), який має бути поставлений на користь ТОВ „УТК".

В матеріалах справи наявний оригінал квитанції про отримання відповідачем запиту №1/22 від 15.06.2022, за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем сервісу «Вчасно» з використанням цифрових підписів, із зазначенням дати та часу отримання, а саме 15.06.2022 о 09:09.

Також, в матеріалах справи наявні докази отримання відповідачем вимоги від 28.06.2022. Проте, судом першої інстанції проігноровано дані обставини.

Відсутність відповідей на Претензію про поставку Товару від 15.02.2022, запит №1/22 від 15.06.2022 та вимогу від 28.06.2022 - не являється належним та допустимим доказом відсутності спору між сторонами.

Судом першої інстанції правомірно встановлено, що ПСП «Обрій» у визначений сторонами строк, а також станом на дату розгляду справи ПСП «Обрій» не здійснив поставку товару ТОВ „УТК".

Проте, судом першої інстанції при винесенні оскарженого рішення не взято до уваги, що порушення строків поставки товару, ігнорування неодноразових звернень та направлення претензії на адресу відповідача призвели до виникнення спорів та розбіжностей щодо передачі/поставки товару за даним договором та внаслідок яких товар не передано/не поставлено на користь покупця.

Відтак, вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні первісного позову ТОВ «Українська тютюнова корпорація» про стягнення неустойки (штрафу) у розмірі 162000,15 грн, а тому у цій частині оскаржене рішення слід скасувати та постановити нове рішення про задоволення первісного позову.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Українська тютюнова корпорація» наводить свої міркування на спростування доводів скаржника та просить в задоволенні апеляційної скарги Приватного сільськогосподарського підприємства "Обрій" - відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу ПСП «Обрій» наводить свої міркування на спростування доводів скаржника та просить залишити апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська тютюнова корпорація» на рішення Господарського суду Хмельницької області від 16 січня 2023 року у справі № 924/422/22 без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області в цій частині - без змін.

В судовому засіданні представник Приватного сільськогосподарського підприємства „Обрій" підтримав доводи викладені в своїй апеляційній скарзі та надав пояснення на обґрунтування своєї позиції. Просить її задоволити.

Представник ТОВ «Українська тютюнова корпорація» підтримав доводи викладені в своїй апеляційній скарзі та надав пояснення на обґрунтування своєї позиції. Просить її задоволити.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених в рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при винесенні оскарженого рішення, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

04.02.2022 між ПСП „Обрій" (постачальник) та ТОВ „Українська тютюнова корпорація" (покупець) укладено договір поставки сільськогосподарської продукції №04/02/22, відповідно до умов п. 1.1. якого постачальник зобов`язується продати (передати у власність), а покупець - прийняти у власність та оплатити кукурудзу українського походження (далі - товар).

Згідно з п. 2.1. договору строк передачі/поставки товару постачальником покупцю - 08.02.2022 (включно), але не пізніше строку дії даного договору. Якщо кінцева дата передачі товару випадає на вихідний або святковий день, кінцева дата передачі товару автоматично переноситься на перший робочий день, що йде за кінцевою датою передачі.

У п. 2.1.1. договору визначено, що товар може передаватись покупцю окремими партіями (відповідно до кожної видаткової накладної, оформленої постачальником). Поставка товару партіями узгоджується сторонами шляхом обміну заявками на поставку та їх підтвердження. Обмін сторонами заявками та їх підтвердження проводиться сторонами засобами електронного зв`язку із використанням електронних поштових скриньок, відомості про які зазначені у даному договорі. Такий обмін визначається сторонами як офіційний. У будь-якому випадку загальна кількість товару (п. 1.3 договору) має бути передана постачальником покупцю з дотриманням терміну, встановленого у п. 2.1. даного договору.

Датою поставки товару вважається дата поставки товару на зерновий склад покупця, відомості про який зазначаються покупцем у відповідній заявці (п. 2.2. договору).

Товар, що передається за даним договором переходить у власність покупця після поставки/передачі (п. 2.3. договору).

Пунктом 2.6. договору передбачено, що постачальник приймає на себе зобов`язання забезпечити у строк передачі товару надання автомобільного транспорту під вантаження.

У п. 2.10. договору сторони домовились, що у разі виникнення спорів та розбіжностей щодо якості, кількості або передачі/поставки товару за даним договором та внаслідок яких товар не передано/не поставлено на користь покупця, такий товар має бути збережений постачальником у належній кількості та якості, до повного вирішення сторонами всіх спорів та розбіжностей. Постачальник зобов`язаний по запиту покупця надавати повну інформацію про збережений товар.

Оплата за товар здійснюється у наступному порядку: 100% вартості партії товару оплачується покупцем шляхом перерахування на банківський рахунок постачальника протягом 1 банківського дня з дати поставки/передачі товару.

Відповідно до п. 4.3. договору у разі порушення постачальником вимог пункту 2.10. даного договору, постачальник сплачує на користь покупця штраф у розмірі 10% від загальної вартості товару вказаного в п. 1.3. даного договору. Штраф сплачується протягом 5 банківських днів з моменту отримання письмової вимоги покупця.

Сплата неустойки не звільняє винну сторону від виконання зобов`язань за даним договором (п. 4.7. договору).

Згідно з п. 5.3. договору листування між сторонами засобами електронного зв`язку (електрона пошта), вважається дійсним і таким, що не потребує подальшого обміну оригіналами документів (заявки/повідомлення про транспортні засоби), а також підтверджують право сторін на використання такого листування в якості доказів при виникненні спорів.

Відповідно до п. 6.1. строк дії договору встановлюється з дня його укладення сторонами і діє до 31.12.2022, а у випадку несвоєчасного виконання сторонами своїх договірних обов`язків - до повного виконання ними прийнятих на себе зобов`язань.

Договір укладено у двох оригінальних примірниках, які знаходяться по одному у кожної із сторін (п. 6.7. договору).

У п. 6.12. договору передбачено, що до моменту отримання сторонами оригіналів належним чином оформленого даного договору, а також додаткових угод до нього у випадку їх укладання, мають силу договори, підписані сторонами і отримані одна від одної за допомогою електронного зв`язку.

Зазначений договір укладений за допомогою сервісу „Вчасно" з використанням електронних підписів: від ТОВ „УТК" договір підписав Савін О.О., час перевірки КЕП/ЕЦП 11:18 год. 04.02.2022, сертифікат діє, зазначено його серійний номер; від ПСП „Обрій" договір підписав директор ОСОБА_2, час перевірки КЕП/ЕЦП 11:32 год. 04.02.2022, сертифікат діє, зазначено його серійний номер. Також договір скріплено електронною печаткою ПСП „Обрій".

ОСОБА_1 призначений на посаду директора ТОВ „Українська тютюнова корпорація" згідно наказу №13/03/2021 від 13.03.2021.

ОСОБА_2 приступив до виконання обов`язків директора ПСП „Обрій" на підставі наказу №1 від 16.03.2021.

Як вбачається із поданого ТОВ „УТК" скріншоту з електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_2, 03.02.2022 з електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_1 (ОСОБА_3) надійшли установчі документи ПСП „Обрій".

04.02.2022 ТОВ „УТК" направлено ПСП „Обрій" заявку №1 від 04.02.2022, в якій просив надати підтвердження про готовність 07.02.2022 передати/поставити товар, кукурудзу українського походження, у кількості 200 тонн. Зазначено адресу пункту розвантаження (зерновий склад): Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Айвазовського, 23.

ПСП „Обрій" на виконання умов договору виписало рахунок-фактуру №12 від 04.02.2022 на суму 1620001,56 грн., на якому міститься електронно-цифровий підпис головного бухгалтера ОСОБА_3 та електронна печатка ПСП „Обрій".

У претензії від 15.02.2022 ТОВ „УТК" запропонувало ПСП „Обрій" здійснити у строк не більше 7 календарних днів з дати отримання даної претензії поставку товару - 200 тон кукурудзи ДСТУ 4525:2006 на загальну суму 1620001,56 грн., з ПДВ, попередньо повідомивши покупця (ТОВ „УТК") про дату поставки.

15.06.2022 ТОВ „УТК" направив ПСП „Обрій" запит №1/22 від 15.06.2022, в якому з метою недопущення виникнення збитків у постачальника (п. 4.3. даного договору) позивач просив протягом 3-х календарних днів із дати отримання даного запиту надати повну інформацію про збережений товар (копію звіту про залишки зернових та технічних культур на 01.06.2022 року, який подається щомісячно на Старосинявське управління ГУДПС у Хмельницькій області), який має бути поставлений на користь ТОВ „УТК".

У вимозі від 28.06.2022 ТОВ „УТК" вимагав сплатити 162000,15 грн. штрафу на підставі п. 4.3. договору.

До електронного листа від 30.09.2022 ТОВ „УТК" було додано запит від 28.09.2022 про готовність поставити товар. В даному запиті ТОВ „УТК" просило ПСП „Обрій" для оформлення покупцем заявки із зазначенням адреси зернового складу, покупцю необхідні дані перевізника, який буде здійснювати доставку товару: Реєстраційні документи на вантажівку і причіп (на кожний транспортний засіб); Ліцензію на перевезення видану Укртрансбезпекою; Виписка з ЄДПРОУ; Завірену нотаріусом копію реєстраційного свідоцтва; Книжка МДП (Сarnet TIR); Документ про освіту відповідальної за організацію перевезень особи (диплом про середньо-технічну або вищу освіту); Документи на володіння та управління (на кожний транспортний засіб); Талон техогляду (на кожний транспортний засіб); Трудовий договір водія (на кожний транспортний засіб); Обов`язковий страховий поліс (на кожний транспортний засіб); Договір перевезення; Санітарний паспорт (на кожний транспортний засіб).

У запиті ТОВ „УТК" просило протягом 14 робочих днів із дати його отримання надати відповідь та направити на поштову адресу позивача: 04128, місто Київ, вул. Академіка Туполєва, будинок 18-В, приміщення 4, відповідним чином завірені копії вказаних вище документів.

Додатково повідомлено, що для належного виконання обов`язку з приймання товару покупцем, постачальнику необхідно не пізніше 14 робочих днів до запланованої дати поставки, повідомити покупця про дату запланованої поставки у зв`язку з необхідністю бронювання покупцем місця (під товар) на складі та відрядження (Болгарія/Румунія) представника покупця для приймання товару за кількістю та якістю на вказаному складі згідно умов Договору та ДСТУ 4525:2006.

Вище вказані запити та електронний лист від 30.09.2022 ПСП „Обрій" залишено без відповіді.

Згідно наказу №29 від 13.09.2022 на ПСП „Обрій" створено комісію для проведення службового розслідування у зв`язку з виявленням в матеріалах справи №924/422/22, копії договору поставки, на якому наявні підпис, що виконаний нібито від імені директора ПСП „Обрій" ОСОБА_2 га відтиск печатки ПСП „Обрій", а також копії заявки ТОВ „УТК" №1 від 04.02.2022 до договору поставки №04/02/22 від 04.02.2022, на якій наявні відомості про проставлення у сервісі Вчасно електронної печатки ПСП „Обрій" та електронного підпису директора ПСП „Обрій" ОСОБА_2, та враховуючи наявність відомостей про обмін документами, здійснення листування з ТОВ „УТК" від імені ПСП „Обрій" у сервісі „Вчасно" і з використанням електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_1. Комісії доручено провести службове розслідування та подати акт службового розслідування до 12.10.2022.

Наказом №34 від 12.10.2022 продовжено проведення службового розслідування згідно наказу директора ПСП „Обрій" від 13.09.2022 №29 „Про створення комісії для проведення службового розслідування" до 12.11.2022.

11.11.2022 комісією ПСП „Обрій" складено Акт службового розслідування, за результатами якого встановлено наступне:

1. ОСОБА_2 , як директор ПСП „Обрій", не підписував та не проставляв печатку ПСП „Обрій" на договорі поставки сільськогосподарської продукції №04/02/22 від 04.02.2022, і не доручав будь-яким особам підписувати від його імені та проставляти печатку ПСП „Обрій" на договорі поставки.

2. ОСОБА_2 не використовував електронно-цифровий підпис та електронну печатку ПСП „Обрій" для підписання договору поставки, заявки ТОВ „УТК" №1 від 04.02.2022 до договору поставки, рахунку-фактури №12 від 04.02.2022, не доручав будь-яким особам підписувати вказані документи з використанням електронно-цифрового підпису та електронної печатки ПСП „Обрій" у сервісі Вчасно, і не доручав відправляти вказані документи з електронної адреси ІНФОРМАЦІЯ_1.

3. Договір поставки у паперовій формі 04.02.2022 підписано і скріплено печаткою ПСП „Обрій" головним бухгалтером ПСП „Обрій" ОСОБА_3 за відсутності вказівки від директора ПСП „Обрій" ОСОБА_2 та направлено скан-копію такого договору з електронної адреси ПСП „Обрій" ІНФОРМАЦІЯ_1 на електронну адресу ТОВ „УТК".

4. Головний бухгалтер ПСП „Обрій" ОСОБА_3 пояснила, що в п`ятницю 04.02.2022 на робочий телефон ПСП „Обрій" НОМЕР_1 зателефонувала особа чоловічої статті, який вказав, що він представник ТОВ „УТК", побачив оголошення ПСП „Обрій" на сайті https://аgrо-ukraine.com/ua/ про продаж ПСП "Обрій" сільськогосподарської продукції, та запропонував купити в ПСП „Обрій" кукурудзу на вигідних умовах, за ціною, яка була вище ринкової, зазначивши, що для співпраці необхідно зареєструватись у сервісі Вчасно, після чого направити для ТОВ „УТК" підписаний і скріплений електронно-цифровим підписом проект договору поставки, який він направив на електронну адресу ПСП „Обрій" ІНФОРМАЦІЯ_1. При цьому, головний бухгалтер ПСП „Обрій" ОСОБА_3 зазначила, що вона погодилась на пропозицію представника ТОВ „УТК", але також повідомила його, що вона бухгалтер, і для розгляду та укладення договору поставки, йому необхідно спілкуватись та узгоджувати всі необхідні умови з директором ПСП „Обрій" ОСОБА_2, який буде з понеділка 07.02.2022.

5. Головний бухгалтер ПСП „Обрій" ОСОБА_3 , маючи доступ до електронно-цифрового підпису і печатки ПСП „Обрій", оскільки вона виконуючи свої службові обов`язки на постійній основі використовує електронно-цифровий підпис і печатку ПСП „Обрій" для подання податкової, статистичної та фінансової звітності, за відсутності вказівки керівника ПСП „Обрій", повідомила, що в подальшому, після розмови з представником ТОВ „УТК" вона 04.02.2022 зареєструвалась у сервісі Вчасно, скріпила за допомогою електронно-цифрового підпису і печатки ПСП „Обрій" договір поставки, заявку ТОВ „УТК" №1 від 04.02.2022 до договору поставки, рахунок-фактуру №12 від 04.02.2022, пояснивши, що вона вважала, що підписання вказаних документів є лише підтвердженням отримання пропозиції ТОВ „УТК" на співпрацю, а не укладення договору поставки та прийняття його до виконання, оскільки директор ПСП „Обрій" ОСОБА_2 не повідомляв про будь-які домовленості щодо поставки товару для ТОВ „УТК". Також головний бухгалтер ПСП „Обрій" ОСОБА_3 повідомила, що оскільки всі вказані дії щодо підписання і обміну документами через сервіс Вчасно з ТОВ „УТК" вона здійснювала в п`ятницю 04.02.2022, а з понеділка директор ПСП „Обрій" ОСОБА_2 не повідомляв про наявність будь-яких домовленостей щодо поставки товару для ТОВ „УТК", вона не повідомляла ОСОБА_2 про обмін такими документами з ТОВ „УТК".

У заяві від 11.11.2022 за №49 директор ПСП „Обрій" ОСОБА_2 звернувся до ТОВ „Центр сертифікації ключів „Україна" із заявою про заблокування сертифікатів відкритих ключів, виданих ПСП „Обрій".

21.11.2022 ТОВ „УТК" направлено Державній податковій службі Україні запит на отримання роз`яснення стосовно відповідальності юридичних осіб, яка виникає при використанні та зберіганні електронного підпису та електронної печатки.

Листом від 12.12.2022 №16599/6/99-00-22-04-02-06 Державна податкова служба України повідомила, що згідно з ч. 4 ст. 18 Закону України „Про електронні довірчі послуги" кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису. Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону Користувачі електронних довірчих послуг зобов`язані, зокрема, забезпечувати конфіденційність та неможливість доступу інших осіб до особистого ключа, а також невідкладно повідомляти надавача електронних довірчих послуг про підозру або факт компрометації особистого ключа та не використовувати особистий ключ у разі його компрометації.

Міністерство фінансів України листом від 20.12.2022 за №41010-07-10/30367 на запит ТОВ „УТК" щодо деяких питань, пов`язаних з проведенням перевірки додержання суб`єктами господарювання законодавства про бухгалтерський облік та фінансову звітність, повідомило, що відповідно до ст. 8 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством, або власник відповідно до законодавства та установчих документів.

В матеріалах справи наявні відомості про підприємства, установи та організації, що знаходяться за адресою: м. Миколаїв, вул. Айвазовського, буд, 23; відомості з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Айвазовського, буд, 23; відомості про вартість кукурудзи в порту Миколаєва на 04.02.2022 з сайту: kurkul.соm; відомості про вартість кукурудзи в порту Миколаєва на 04.02.2022 з сайту: SuperAgronom.com.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що склалися апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Як убачається із матеріалів справи, спірні правовідносини виникли на підставі договору поставки сільськогосподарської продукції №04/02/22 від 04.02.2022, який укладено між сторонами за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем сервісу „Вчасно" з використанням цифрових підписів ТОВ „УТК" ( ОСОБА_1 ) та ПСП „Обрій" (ОСОБА_2).

Так, позивач за первісним позовом (ТОВ „УТК") посилаючись на невиконання відповідачем за первісним позовом (ПСП „Обрій") зобов`язань за даним договором, просить стягнути з останнього неустойку (штраф). У свою чергу позивач за зустрічним позовом (ПСП „Обрій") просить визнати недійсним договір поставки сільськогосподарської продукції №04/02/22 від 04.02.2022, посилаючись на те, що в момент вчинення правочину, сторонами не додержано вимог, які встановлені ч. 1-5 ст. 203 ЦК України.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Щодо зустрічного позову про визнання договору недійсним колегія суддів зазначає таке.

Загальні підстави і наслідки недійсності правочинів (господарських договорів) встановлені статтями 215, 216 Цивільного кодексу України, статтями 207, 208 Господарського кодексу України.

Як передбачено частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою, третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої - п`ятої статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин може бути визнаний недійсним з підстав, передбачених законом. При цьому, позивачем при зверненні до суду з вимогами про визнання правочину недійсним повинно бути доведено наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання договорів недійсними.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ГК України господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин (Правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №905/1227/17, у постанові Верховного Суду від 02.02.2022 у справі №916/918/21).

Отже, як убачається із матеріалів справи, ПСП „Обрій" у зустрічному позові стверджує, що керівник ПСП „Обрій" або інші уповноважені керівником особи, не проводили переговорів з ТОВ „УТК" щодо поставки останньому сільськогосподарської продукції, керівнику ПСП „Обрій" не відомо про будь-які домовленості щодо необхідності поставки ПСП „Обрій" кукурудзи для ТОВ „УТК". Зазначає, що серед документів первинного бухгалтерського обліку не вдалось знайти документів, які свідчать про укладення договору поставки з ТОВ „УТК". Вважає, що особа, яка підписала спірний договір, не мала необхідних повноважень на його підписання, що є підставою для визнання такого договору недійсним.

З матеріалів справи слідує, що договір поставки від 04.02.2022 укладений за допомогою сервісу „Вчасно" з використанням електронних підписів: від ТОВ „УТК" договір підписав директор Савін О.О., від ПСП „Обрій" - директор ОСОБА_2 Також договір скріплено електронною печаткою ПСП „Обрій".

Згідно положень ч. ч. 4, 5 ст. 18 Закону України „Про електронні довірчі послуги" кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису. Кваліфікована електронна печатка має презумпцію цілісності електронних даних і достовірності походження електронних даних, з якими вона пов`язана.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 12 даного Закону користувачі електронних довірчих послуг зобов`язані, зокрема, забезпечувати конфіденційність та неможливість доступу інших осіб до особистого ключа.

Тому, на переконання колегії суддів, посилання позивача за зустрічним позовом на те, що договір поставки скріплений за допомогою електронно-цифрового підпису і печатки ПСП „Обрій" головним бухгалтером ПСП „Обрій" ОСОБА_3 (встановлено в акті службового розслідування від 11.11.2022) не може бути підставою для визнання договору недійсним.

Таким чином, наявність кваліфікованого електронного підпису керівника (власника) ПСП „Обрій" та електронної печатки підприємства на договорі поставки сільськогосподарської продукції №04/02/22 від 04.02.2022 свідчить про те, що керівник (власник) ПСП „Обрій" був усвідомлений про наявність домовленостей з ТОВ „УТК" з приводу поставки кукурудзи та підтверджує підписання договору поставки №04/02/22 від 04.02.2022 уповноваженою особою.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 12 Закону України „Про електронні довірчі послуги" передбачено, що користувачі електронних довірчих послуг зобов`язані, зокрема, невідкладно повідомляти надавача електронних довірчих послуг про підозру або факт компрометації особистого ключа та не використовувати особистий ключ у разі його компрометації.

Однак, як убачається із матеріалів справи, директор ПСП „Обрій" ОСОБА_2 не звертався до надавача електронних довірчих послуг про підозру або про факт компрометації особистого ключа, як це передбачено п. 2 ч. 2 ст. 12 Закону України „Про електронні довірчі послуги".

Разом з тим, директор ПСП „Обрій" звернувся до ТОВ Центр сертифікації ключів „Україна" із заявою про заблокування сертифікатів відкритих ключів (власники сертифікатів: ПСП „Обрій", ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ) лише після складення Акту службового розслідування від 11.11.2022 (через чотири місяці після подання позову).

Слід зауважити, що в матеріалах справи також наявна паперова копія договору, на якій міститься підпис директора ПСП „Обрій" ОСОБА_2, який за твердженням позивача за зустрічним позовом відрізняється від підписів керівника ПСП „Обрій", що містяться на інших документах підприємства.

При цьому, ПСП „Обрій" надано Акт службового розслідування від 11.11.2022, в якому вказано, що договір поставки у паперовій формі 04.02.2022 підписано і скріплено печаткою ПСП „Обрій" головним бухгалтером ПСП „Обрій" ОСОБА_3 за відсутності вказівки від директора ПСП „Обрій" ОСОБА_2 та направлено скан-копію такого договору з електронної адреси ПСП „Обрій" ІНФОРМАЦІЯ_1 на електронну адресу ТОВ „УТК".

Судом апеляційної інстанції береться до уваги, що юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю (статті 2, 80, 91, 92 Цивільного кодексу України). При цьому особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (частина 1 статті 92 цього Кодексу).

Правочини юридична особа також вчиняє через свої органи, що з огляду на приписи статті 237 ЦК України утворює правовідношення представництва, в якому орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана або має право вчинити правочин від імені цієї юридичної особи, в тому числі вступаючи в правовідносини з третіми особами.

Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження (ч. 3 ст. 92 ЦК України).

Дефекти в компетенції, обсязі повноважень виконавчого органу товариства, коли цей орган вступає в правовідносини із третіми особами, можуть залежати від дефектів реалізації учасниками товариства корпоративних прав. У такому випадку дефекти волі товариства, обмеження повноважень його виконавчого органу можуть перебувати поза межами розумного контролю з боку третьої особи, не викликаючи в третьої особи обґрунтованих сумнівів у правомірності дій виконавчого органу товариства.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13.03.2017 у справі №760/8121/16-ц, постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №668/13907/13-ц.

Враховуючи, що договір поставки сільськогосподарської продукції №04/02/22 від 04.02.2022 як в паперовому, та і в електронному вигляді підписаний директором ПСП „Обрій" ОСОБА_2, який є власником товариства, а також скріплений печаткою ПСП „Обрій", колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що посилання позивача за зустрічним позовом на підписання договору неуповноваженою особою не може бути підставою для визнання договору недійсним.

З приводу посилання ПСП „Обрій" на те, що в договорі поставки відсутні істотні умови для даного виду договорів, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 180 ГК України, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В силу ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Отже, істотними умовами договору поставки є предмет договору - товар, строки передачі та ціна товару.

У договорі поставки сільськогосподарської продукції №04/02/22 від 04.02.2022 сторони погодили усі істотні умови: предмет договору - кукурудза фуражна (ІІІ клас) ДСТУ 4525:2006, строк передачі/поставки - 08.02.2022 (включно), але не пізніше строку дії даного договору, ціну товару - 1620001,56 грн, порядок розрахунків.

У заявці №1 від 04.02.2022 погоджено строк передачі/поставки - 07.02.2022, а також містяться відомості про пункт розвантаження (зерновий склад): Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Айвазовського, 23 (як це визначено п. 2.2. договору).

Умови поставки/передачі товару визначені у розділі 2 договору.

Тому, доводи скаржника про те, що сторонами не визначено умов поставки та адреси передачі товару, що суттєво впливає на вартість транспортування товару і на кінцеву вартість товару є необґрунтованим та спростовується матеріалами справи.

Судом також враховується, що ПСП „Обрій" на виконання умов договору виписало рахунок-фактуру №12 від 04.02.2022, на якому міститься електронно-цифровий підпис головного бухгалтера ОСОБА_3 та електронна печатка ПСП „Обрій". Даний рахунок-фактура має всі обов`язкові реквізити первинного документа: назву документа (форми); назву підприємства, від імені якого складено документ; назву підприємства, на ім`я якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, ціну; назву документа на підставі якого виписано рахунок-фактуру; дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, що узгоджується зі ст. 9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Твердження скаржника, про те, що спірний договір поставки не відповідає вимогам добросовісності, суперечить моральним засадам суспільства, не відповідає нормам чинного законодавства України, порушує права ПСП „Обрій", яке ставиться в завідомо нерівне та відверто дискримінаційне становище порівняно із іншою стороною правочину (первісним позивачем), а також не спрямоване на реальне настання правових наслідків обумовлених ним є необґрунтованим та спростовуються положеннями договору.

Зокрема, у договорі поставки №04/02/22 від 04.02.2022 сторони погодили, що ПСП „Обрій" бере на себе зобов`язання продати (передати у власність) товар (п. 1.1.), надати транспорт для поставки товару (п. 2.6.), виконати поставку до 08.02.2022 (включно), але не пізніше строку дії даного договору (п. 2.1.).

У свою чергу ТОВ „УТК" зобов`язалося: прийняти у власність та оплатити товар (п. 1.1. договору), надати відомості про зерновий склад (п. 2.2. договору). Після отримання від постачальника копій товарно-транспортних накладних на кожну завантажену одиницю транспорту (п. 2.7. договору), Покупець мав направити на зерновий склад, узгоджений сторонами в заявці, представника для приймання товару за довіреністю (п. 2.4. договору) із подальшим обміном первинної документації та проведенням оплати (п. 3.1. договору).

Враховуючи вище викладене, на переконання колегії суддів, у договорі поставки сільськогосподарської продукції №04/02/22 від 04.02.2022 сторонами досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов, договір підписаний директорами товариств, що свідчить про укладення даного договору відповідно до норм чинного законодавства.

При цьому, посилання ПСП „Обрій" в своїй апеляційній скарзі на висновки, зроблені судами у справах №906/399/21 та №924/15/22 судом апеляційної інстанції до уваги не приймаються, оскільки дані справи відрізняються від справи №924/422/22 фактичними обставинами справи та підставами позову, тому не є подібними.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору, повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси як заінтересованої особи безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено.

Такої позиції дотримується Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 16.10.2020 у справі №910/12787/17.

Реалізуючи право на судовий захист і звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним правочину, позивач зобов`язаний довести (підтвердити) в установленому законом порядку, яким чином оспорюваний ним договір порушує (зачіпає) його права та законні інтереси, а суд, у свою чергу, - перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує такі свої вимоги, і в залежності від встановленого вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача. Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Під час вирішення спору про визнання недійсним оспорюваного правочину необхідно застосовувати загальні положення статей 3, 15, 16 Цивільного кодексу України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину і має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, що передбачені законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

При цьому, відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові (постанови Верховного Суду від 04.12.2019 у справі №910/15262/18, від 03.03.2020 у справі №910/6091/19).

Враховуючи наведене, колегія суддів зауважує, що позивачем не надано доказів того, що договір поставки сільськогосподарської продукції №04/02/22 від 04.02.2022 суперечить Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також не доведено порушення прав ПСП „Обрій" з боку ТОВ „УТК" внаслідок укладення вказаного договору, у суду відсутні підстави для визнання недійсним оспорюваного договору, а тому погоджується із судом першої інстанції, що у зустрічному позові необхідно відмовити.

Щодо первісного позову про стягнення 162000,15 грн неустойки (штрафу) на підставі п. 4.3. договору поставки сільськогосподарської продукції колегія суддів зауважує таке.

Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Частиною 1, 2 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно частини 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачем за своєю природою є правовідносинами за договором поставки.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно положень ч. 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як убачається із п. 2.1. договору сторонами передбачено строк передачі/поставки товару постачальником покупцю - 08.02.2022 (включно), але не пізніше строку дії даного договору.

Датою поставки товару вважається дата поставки товару на зерновий склад покупця, відомості про який зазначаються покупцем у відповідній заявці (п. 2.2. договору).

У заявці №1 від 04.02.2022 ТОВ „УТК" просило ПСП „Обрій" надати підтвердження про готовність 07.02.2022 передати/поставити товар, кукурудзу українського походження, у кількості 200 тонн. Зазначено адресу пункту розвантаження (зерновий склад): Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Айвазовського, 23.

Як вбачається з Акту службового розслідування ПСП „Обрій", заявка ТОВ „УТК" №1 від 04.02.2022 до договору поставки була скріплена за допомогою електронно-цифрового підпису і печатки ПСП „Обрій" головним бухгалтером ПСП „Обрій" ОСОБА_3, яка мала до них доступ в силу своїх службових обов`язків.

Таким чином, ПСП „Обрій" (постачальник) шляхом підписання вказаної заявки електронним цифровим підписом підтвердив готовність передати/поставити товар ТОВ „УТК" у визначений в заявці строк - 07.02.2022.

Також ПСП „Обрій" на виконання умов договору виписало рахунок-фактуру №12 від 04.02.2022 на суму 1620001,56 грн, на якому міститься електронно-цифровий підпис головного бухгалтера ОСОБА_3 та електронна печатка ПСП „Обрій".

Однак у визначений сторонами строк, а також станом на дату розгляду справи ПСП „Обрій" не здійснив поставку товару ТОВ „УТК".

Положеннями ч. 1 ст. 193 ГК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Положення аналогічного змісту міститься в ст. 526 ЦК України.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу приписів ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Вимога ТОВ „УТК" про стягнення з ПСП „Обрій" 162000,15 грн неустойки (штрафу) заявлена на підставі п. 4.3. договору поставки. Позивач за первісним позовом зазначає, що товар не було поставлено на склад покупця, тому вважає, що у постачальника виникли зобов`язання по збереженню товару відповідно до п. 2.10. даного договору.

Так, колегія суддів звертає увагу, що пунктом 4.3. договору поставки передбачено, що у разі порушення постачальником вимог пункту 2.10. даного договору, постачальник сплачує на користь покупця штраф у розмірі 10% від загальної вартості товару вказаного в п. 1.3. даного договору. Штраф сплачується протягом 5 банківських днів з моменту отримання письмової вимоги покупця.

За наведеного слідує, що умовою застосування штрафу на підставі п. 4.3. договору є порушення постачальником (ПСП „Обрій") вимог пункту 2.10. договору. Відповідно у п. 2.10. договору сторони домовились, що у разі виникнення спорів та розбіжностей щодо якості, кількості або передачі/поставки товару за даним договором та внаслідок яких товар не передано/не поставлено на користь покупця, такий товар має бути збережений постачальником у належній кількості та якості, до повного вирішення сторонами всіх спорів та розбіжностей. Постачальник зобов`язаний по запиту покупця надавати повну інформацію про збережений товар.

Зі змісту п. 2.10. договору слідує, що передумовою виникнення обов`язку відповідача (ПСП „Обрій") щодо збереження у належній кількості та якості товару є наявність обставин, які мають існувати одночасно та носять імперативний характер: наявність спорів та розбіжностей щодо якості, кількості товару та внаслідок яких товар не передано/не поставлено на користь покупця.

З матеріалів справи убачається, що відповідач за первісним позовом не виконав обов`язку з поставки товару у визначений строк, однак будь-яких спорів та розбіжностей щодо якості, кількості або передачі/поставки товару між сторонами не виникало.

Отже, обов`язок збереження товару на підставі п. 2.10 договору виникає у постачальника у разі виникнення спорів та розбіжностей щодо якості, кількості або передачі/поставки товару за даним договором та внаслідок яких товар не передано/не поставлено на користь покупця. Однак, на переконання колегії суддів, у даному випадку такі умови відсутні.

Також позивач за первісним позовом, як у суді першої, так і суді апеляційної інстанції зазначає, що передумовою застосування штрафних санкцій є наявність претензій, вимог, запитів, які залишені без відповіді.

Так, у претензії від 15.02.2022 ТОВ „УТК" запропонувало ПСП „Обрій" здійснити у строк не більше 7 календарних днів з дати отримання даної претензії поставку товару - 200 тон кукурудзи ДСТУ 4525:2006 на загальну суму 1620001,56 грн., з ПДВ, попередньо повідомивши покупця (ТОВ „УТК") про дату поставки.

15.06.2022 ТОВ „УТК" направив ПСП „Обрій" запит №1/22 від 15.06.2022, на підтвердження товару, в якому з метою недопущення виникнення збитків у постачальника (п. 4.3. даного договору) позивач за первісним позовом просив протягом 3-х календарних днів із дати отримання даного запиту надати повну інформацію про збережений товар (копію звіту про залишки зернових та технічних культур на 01.06.2022 року, який подається щомісячно на Старосинявське управління ГУДПС у Хмельницькій області), який має бути поставлений на користь ТОВ „УТК".

У вимозі від 28.06.2022 ТОВ „УТК" вимагав сплатити 162000,15 грн штрафу на підставі п. 4.3. договору. Зазначав, що товар не було поставлено на склад покупця, тому вважає, що у постачальника виникли зобов`язання по збереженню товару відповідно до п. 2.10. даного договору. Звертав увагу, що на дату складання даної вимоги ТОВ „УТК" не отримало від ПП „Обрій" інформацію про збережений товар.

У запиті від 28.09.2022 ТОВ „УТК" просив ПСП „Обрій" повідомити про готовність поставити товар.

Разом з тим, як вбачається із вище зазначених запитів та вимог, з моменту виникнення обов`язку щодо поставки товару (07.02.2022) до моменту звернення з запитом про надання інформації про збережений товар (15.06.2022) пройшло більше чотирьох місяців.

ПСП „Обрій" не надавав відповіді на вище вказані листи, які були направлені на електронну пошту підприємства. Однак, колегія суддів зауважує, що відсутність інформації та відповіді на запити не свідчить про наявність між сторонами спорів та розбіжностей щодо якості, кількості або передачі/поставки товару за договором поставки. Тому в даному випадку відсутні передумови для виникнення у ПСП „Обрій" обов`язку зі збереження товару, передбаченого п. 2.10 договору поставки.

З огляду на вищезазначене, з урахуванням фактичних обставин справи та положень договору поставки сільськогосподарської продукції №04/02/22 від 04.02.2022, суд апеляційної інстанції вважає, що відсутні підстави для застосування до постачальника - ПСП „Обрій" відповідальності у вигляду штрафу на підставі п. 4.3. договору поставки за порушення вимог пункту 2.10. даного договору. А тому, у первісному позові, також необхідно відмовити.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком місцевого господарського суду про відмову в задоволенні як первісного, так і зустрічного позову.

Таким чином, судова колегія зазначає, що доводи скаржників, викладені в апеляційних скаргах, не знайшли свого підтвердження, ґрунтуються на їх власній оцінці та спростовуються наведеними та встановленими судом обставинами справи.

Отже, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду Хмельницької області від 16.01.23 у даній справі прийняте з повним з`ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

Крім того, у зв`язку із відмовою в задоволенні апеляційних скарг, судові витрати визначені ст. 129 ГПК України, залишаються за скаржниками.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Приватного сільськогосподарського підприємства "Обрій" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська тютюнова корпорація" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 16.01.23 у справі № 924/422/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 16.01.23 у справі № 924/422/22 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку, встановленому ст. ст. 287-291 ГПК України.

4. Справу №924/422/22 повернути до Господарського суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "27" березня 2023 р.

Головуючий суддя Миханюк М.В.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Коломис В.В.