РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.03.2023Справа № 910/10193/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., розглянувши матеріали господарського справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ТАС" (03117, м. Київ, пр-т Перемоги, будинок 65, ідентифікаційний код 30115243)

до Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс" (03038, місто Київ, вул. Ямська, будинок 28 літ. А, ідентифікаційний код 19411125)

про стягнення 33 742, 16 грн,

Без повідомлення (виклику) учасників справи

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції позивача

До Господарського суду міста Києва звернулося Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ТАС" з позовом до Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс" про стягнення страхового відшкодування в сумі 25 000, 00 грн за полісом ОСЦПВ № АР/5215327, а також 4 883, 25 грн - інфляційних втрат, 534, 25 грн - 3% річних та 3 324, 66 грн - пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 24.09.2021 у м. Миколаєві по вул. Веселинівській трапилась дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю транспортного засобу "Volkswagen", н/з НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та транспортного засобу "Renault", н/з НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 .

Європротоколом встановлено вину ОСОБА_3 у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди. Порушення Правил дорожнього руху призвело до пошкодження транспортного засобу "Volkswagen", н/з НОМЕР_1 .

Вказаний автомобіль був застрахований Приватним акціонерним товариством "Страхова Група "ТАС" за договором добровільного комплексного страхування № AZ15-1269291 від 15.06.2021 Страховим випадком за цим договором є настання збитків страхувальника, що спричинені пошкодженням або знищенням ТЗ, внаслідок настання страхового ризику "ДТП з вини" або "ДТП без вини".

Розмір матеріального збитку визначений згідно Ремонтної калькуляції Audatex № 27207 19 від 28.09.2021 AT "СГ "ТАС" та з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 25 496, 92 грн.

З огляду на пошкодження в результаті ДТП транспортного засобу "Volkswagen", н/з НОМЕР_1 , позивачем на виконання умов договору та складеного страхового акта здійснено виплату суми страхового відшкодування в загальному розмірі 25 000, 00 грн, у зв`язку з чим, до AT "СГ "ТАС" перейшло право вимоги до відповідача в межах виплаченої суми страхового відшкодування, як до особи відповідальної за заподіяну шкоду на підставі ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування".

У поданій позивачем відповіді на відзив останній вказує, що наданий відповідачем висновок експерта за результатами проведення автотехнічного дослідження № ВЕД-56/2021 від 28.10.2021 не є висновком експерта в розумінні ст. 98 Господарського процесуального кодексу України.

2. Стислий виклад позиції відповідача

У поданому відповідачем відзиві останній заперечує щодо задоволення позовних вимог вказуючи, що позов не підлягає задоволенню, вказуючи, що на підставі отриманих документів по вищезазначеній пригоді, фотознімків транспортних засобів учасників з місця ДТП, пояснень, ПрАТ "Європейський страховий альянс" було виявлено невідповідність між вказаною учасниками пригоди у Європротоколі інформацією та обставинами виникнення даної ДТП.

Для уникнення суперечностей щодо кваліфікації дій учасників на місці пригоди та для прийняття відповідного рішення у справі, відповідачем було замовлено проведення авто технічного дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди, що залась 24.09.2021.

Відповідно до висновку експерта за результатом проведення автотехнічного дослідження № ВЕД-56/2021 від 28.10.2021 "враховуючи наявний факт зіткнення даних транспортних засобів (автомобіля VOLKSWAGEN та автопоїзда RENAULT), а також параметри руху даних транспортних засобів перед пригодою, що вбачаються з наданих на дослідження матеріалів (згідно з якими автомобіль VOLKSWAGEN та автопоїзда RENAULT до пригоди виконували маневрування праворуч (вірогідно з метою виконання маневру зміна смуги руху), при якому й мало місце їх контактування, при цьому, автомобіль VOLKSWAGEN рухався по меншому радіусу та з більшою швидкістю в порівнянні з автопоїздом RENAULT тобто виконував його випередження), та на момент контакту міг знаходитись поза межами прямого поля зору водія даного транспортного засобу)), можна дійти висновку, що дії водія автомобіля VOLKSWAGEN ОСОБА_1 , з технічної точки зору, не відповідали вимогам п. 10.1 (або) 13.3 ПДР України та дана невідповідність знаходиться у причинному зв`язку з виникненням пригоди."

"2. З наведених в дослідницькій частині умов та параметрів виникнення даної пригоди, в діях водія автопоїзда RENAULT ОСОБА_4 , з технічної точки зору, невідповідностей вимогам п. 12.3 ПДР України, які б знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди, не вбачається.

В свою чергу, за умов та параметрів руху даних транспортних засобів перед пригодою, що вбачаються з наданих на дослідження матеріалів, дії водія автомобіля VOLKSWAGEN GOLF, держ. № НОМЕР_1 ОСОБА_1 , з технічної точку зору, не відповідали вимогам п. 10.1 і (або) 13.3 ПДР України, та вказана невідповідність знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди (зіткненні автомобіля VOLKSWAGEN та автопоїзду RENAULT".

Умовами п. 32.1. ст. 32 Закону передбачено, що Страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до Закону.

У зв`язку з викладеним, ПрАТ "Європейський страховий альянс" не може кваліфікувати даний випадок як страховий.

Тому, відповідачем було прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування відповідно до вимог чинного законодавства України, про що позивача було повідомлено листом за вих. № 3893/13 від 16.12.2021.

3. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.10.2022 позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ТАС" залишено без руху та встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліків шляхом подання до суду уточненої позовної заяви із достовірним визначенням позивача, або його місцезнаходження згідно відомостей внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

06.12.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви із доданими до неї доказами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

12.01.2023 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог.

23.01.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь на відзив.

Таким чином, приймаючи до уваги, що відповідач повідомлявся про відкриття провадження у справі належним чином, а матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

24.09.2021 у м. Миколаєві по вул. Веселинівській трапилась дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю транспортного засобу "Volkswagen", н/з НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та транспортного засобу "Renault", н/з НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 .

Європротоколом встановлено вину ОСОБА_3 у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди. Порушення Правил дорожнього руху призвело до пошкодження транспортного засобу "Volkswagen", н/з НОМЕР_1 .

Вказаний автомобіль був застрахований Приватним акціонерним товариством "Страхова Група "ТАС" за договором добровільного комплексного страхування № AZ15-1269291 від 15.06.2021 Страховим випадком за цим договором є настання збитків страхувальника, що спричинені пошкодженням або знищенням ТЗ, внаслідок настання страхового ризику "ДТП з вини" або "ДТП без вини".

Розмір матеріального збитку визначений згідно Ремонтної калькуляції Audatex № 27207 19 від 28.09.2021 ПрАТ "Страхова Група "ТАС" та з урахуванням коефіцієнту фізичного :носу становить 25 496, 92 грн.

Відповідно до п. 21.3 договору добровільного комплексного страхування № AZ15-1269291 від 15.06.2021 при страхуванні за опцією, яка включає в себе страховий ризик "ДТП з вини" та/або страховий ризик "ДТП без вини", застосовується субліміт страхової суми, у разі якщо за подією належним чином оформлено повідомлення про ДТП ("Європротокол") замість довідки поліції (у випадках, передбачених чинним законодавством). При цьому розмір страхового відшкодування за цим договором обмежується сумою (субліміт страхової суми) 25 000 грн.

ПрАТ "Страхова Група "ТАС" було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 25 000, 00 грн згідно платіжного доручення № 216522 від 01.10.2021.

Цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП була застрахована у ПрАТ "Європейський страховий альянс" згідно ОСЦПВ № АР/5215327 з лімітом відповідальності за шкоду 130 000, 00 грн, франшиза 0, 00 грн.

07.10.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування вих. №04584/9221 з усіма необхідними документами для прийняття рішення, відповідно до вимог встановлених ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів", яку відповідач отримав 12.10.2021 (згідно повідомлення про вручення).

Втім, відповідачем не було здійснено сплати вказаної суми страхового відшкодування.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на

стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно абз. 3 п. 2.11 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України "Про Правила дорожнього руху" № 1306 від 10.10.2001, визначено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортних засобів, зазначених у чинному договорі страхування цивільно-правової відповідальності, за умови експлуатації таких транспортних засобів особами, відповідальність яких застрахована, відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за умови досягнення згоди водіїв таких транспортних засобів щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та у разі складення такими водіями спільного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду відповідно до встановленого Моторним (транспортним) страховим бюро зразка, водії таких транспортних засобів після складення ними зазначеного повідомлення звільняються від обов`язків, передбачених підпунктами "д" - "є" пункту 2.10 цих Правил.

Відповідно до п. 33.2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.

У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

На виконання Закону України від 17.02.2011, Моторним (транспортним) страховим бюро України встановлено відповідний зразок повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та за погодженням з Державною автомобільною інспекцією Міністерства внутрішніх справ України затверджено протоколом Президії МТСБУ від 11.08.2011 № 274/2011 інструкцію щодо заповнення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (надалі - Інструкція).

Відповідно до вказаної вище Інструкції, у європротоколі зазначаються, зокрема, фактична дата, час та місце настання ДТП, інформація про страхувальника згідно з даними полісу та інше. Виправлення у повідомленні категорично забороняються, та замість зіпсованого бланку заповнюється інший.

З наявного в матеріалах справи повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) вбачається, що останнє є заповненим обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди у відповідних частинах, що стосуються інформації про транспортний засіб А ("Volkswagen", н/з НОМЕР_1 ) та транспортний засіб Б ("Renault", н/з НОМЕР_2 ) зазначено у відповідних пунктах дату, час та місце дорожньо-транспортної пригоди, наявна схема дорожньо-транспортної пригоди, визначені обставини дорожньо-транспортної пригоди для пояснення цієї схеми. Крім того, у повідомленні міститься інформація про наявність полісів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, даний протокол не містить виправлень.

Крім того, у вказаному повідомлені в графі 14 водій транспортного засобу "Renault", н/з НОМЕР_2 ОСОБА_2 визнав вину у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, враховуючи вищенаведене, беручи до уваги приписи чинного законодавства, суд приймає повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 24.09.2021 як належний доказ настання 24.09.2021 ДТП за участю вказаних вище транспортних засобів та яка сталася саме з вини водія "Renault", н/з НОМЕР_2 .

Разом з тим, суд вказує, що схема дорожньо-транспортної пригоди та обставини при яких вона мала місце, не викликає сумнівів щодо вини водія автомобіля "Renault", н/з НОМЕР_2 .

Крім того, судом встановлено, що дане повідомлення було підписано обома водіями, що тим самим підтверджує факт того, що обставини ДТП визнаються всіма учасниками, в тому числі, те що ДТП сталося з вини автомобіля "Renault", н/з НОМЕР_2 ОСОБА_5 , яку ним й було визнано.

Також, суд зазначає, що відповідно до ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники дорожньо-транспортної пригоди скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

У зв`язку з тим, що між учасниками ДТП спільно складено Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, отже, водій, винний у вчиненні ДТП, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу.

Згідно Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротоколу) від 24.09.2021 та схеми, ДТП відбулася внаслідок порушення водієм автомобіля марки "Renault", н/з НОМЕР_2 Правил дорожнього руху України.

Отже, Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, складене учасниками ДТП відповідно до норм чинного законодавства і є належним доказом вини особи, що скоїла ДТП, у зв`язку з чим, завдана шкода підлягає відшкодуванню.

В той час, суд відхиляє доводи відповідача про відмову у виплаті страхового відшкодування, яка мотивована наявністю висновку експерта за результатом проведення автотехнічного дослідження № ВЕД-56/2021 від 28.10.2021, з огляду на наступне.

Приписами ч. 1, 2 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Згідно ч. 7 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України, у висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Відповідно до абзацу 10 частини 2 пункту 4.14 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 N 53/5, у вступній частині висновку експерта зазначаються, зокрема, попередження (обізнаність) експерта про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за статтею 384 Кримінального кодексу України або за відмову від надання висновку за статтею 385 Кримінального кодексу України.

Оскільки вказане дослідження проведено на замовлення відповідача, у вступній частині відсутні дані про попередження експерта про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а також дослідження проведено на підставі лише фото пошкоджень ТЗ та пояснень винної особи ОСОБА_4 , то за таких обставин суд не приймає означений висновок, як належним доказ у даній справі.

Разом з тим ,суд відзначає, що означений висновок експерта за результатами проведення автотехнічного дослідження № ВЕД-56/2021 від 28.10.2021 не є висновком експерта в розумінні ст. 98 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Таким законом, зокрема, є норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

З огляду на викладене вище, виходячи із доказів, які наявні в матеріалах справи, судом встановлено, що до позивача перейшло право вимоги до страховика винної особи (відповідача) за полісом № АР/5215327 в сумі 25 000, 00 грн (враховуючи встановлений ліміт за майнову шкоду, розмір франшизи - 0, 00 грн) у зв`язку з тим, що позивачем було виплачено страхувальнику 25 000, 00 грн згідно платіжного доручення № 216522 від 01.10.2021.

Крім того, суд звертає увагу сторін, що реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.07.2018 у справі № 922/4013/17.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.07.2018 у справі № 924/675/17.

Згідно п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Оскільки відповідачем не булу виплачено страхове відшкодування до 13.01.2022 (з огляду на отримання повідомлення 12.10.2021), то позивачем було здійснено нарахування інфляційних втрат, 3% річних та пені.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Базою для нарахування розміру боргу з урахуванням індексу інфляції є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, яка існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення - лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, на який розраховуються інфляційні втрати, є період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).

При цьому, індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Додатково суд звертає увагу, що у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду роз`яснив, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Згідно ч. 5 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

В силу положень ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Діючим господарським законодавством не передбачена можливість нарахування пені більше ніж за півроку і цей строк є присікальним.

Позивач здійснив розрахунок 3% річних, інфляційних втрат та пені з дати отримання відповідачем заяви про страхове відшкодування (21.07.2021) не враховуючи строк встановлений п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для виплати страхового відшкодування, який становить 90 днів з дня отримання заяви про страхов відшкодування.

Суд перевіривши наведений позивачем розрахунок інфляційних втрат - за січень 2022- серпень 2022, 3% річних за 13.01.2022 по 29.09.2022 та пені з 13.01.2022 по 13.07.2022, дійшов висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 4 883, 25 грн - інфляційних втрат, 534, 25 грн - 3% річних та 3 324, 66 грн - пені.

Частинами 1-2 ст. 74 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Отже, з огляду на викладене вище, враховуючи виплату позивачем суми страхового відшкодування за шкоду спричинену страхувальником відповідача та відповідно перехід до позивача права вимоги до відповідача, а також враховуючи те, що відповідачем не спростовано належними, допустимими та вірогідними доказами суми такого відшкодування, здійснивши розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат, суд дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума страхового відшкодування в розмірі 25 000, 00 грн, а також 4 883, 25 грн - інфляційних втрат, 534, 25 грн - 3% річних та 3 324, 66 грн - пені.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ТАС" - задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс" (03038, місто Київ, вул. Ямська, будинок 28 літ. А, ідентифікаційний код 19411125) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ТАС" (03117, м. Київ, пр-т Перемоги, будинок 65, ідентифікаційний код 30115243) страхове відшкодування в сумі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн 00 коп., інфляційні втрати в сумі 4 883 (чотири тисячі вісімсот вісімдесят три) грн 25 коп., 3% річних в сумі 534 (п`ятсот тридцять чотири) грн 25 коп., пеню в сумі 3 324 (три тисячі триста двадцять чотири) грн 66 копі. та судовий збір в сумі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят один) грн 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 24.03.2023

Суддя Дмитро БАРАНОВ