ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2023м. ДніпроСправа № 904/4245/22

За позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз"

до Акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль"

про стягнення боргу за договором розподілу природного газу

Суддя Юзіков С.Г.

При секретарі судового засідання: Юрченко В.В.

Представники:

Позивача Шамраєв М.Є

Відповідача Кісілевич Є.Є.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 7 736 251,16 грн. - основного боргу, 222 549,69 грн. - пені, 13 352,98 грн. - 3 % річних, мотивуючи неналежним виконанням Відповідачем Договору розподілу природного газу.

Відповідач позов заперечує, посилаючись на розділ X Договору розподілу природного газу, укладеного шляхом подання 01.01.2016 заяви - приєднання №0942003MMSAT016 в якому передбачено, що сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за цим Договором, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс - мажорних обставин). Строк виконання зобов`язань відкладається на строк дії форс-мажорних обставин. Про дану обставину та тимчасову неможливість виконання грошового зобов`язання за Договором, Відповідач повідомив Позивачеві листами № 1530/07 від 17.08.2022, №1631/07 від 07.09.2022, № 2002/07 від 14.10.2022. У зв`язку з цим, Відповідач не може нести відповідальність за невиконання зобов`язання, виконання якого унеможливлено форс-мажорними обставинами, існування яких підтверджено у встановленому порядку, що є підставою для відмови в задоволенні позову в частині стягнення збитків, та в частині стягнення неустойки. В обґрунтування заяви про відстрочення виконання судового рішення, Відповідач посилається на те, що основним видом діяльності АТ "Дніпровська ТЕЦ" є комбіноване виробництво електричної та теплової енергії в межах одного технологічного процесу в результаті спалення палива, яким є природний газ. Метою виробництва теплової енергії є її постачання населенню, бюджетним установам та організаціям, релігійним організаціям та промисловим споживачам м. Кам`янське, Дніпропетровської області, на підставі рішення Кам`янської міської ради №2009-44/УН від 09.07.2020. Джерелом коштів АТ "Дніпровська ТЕЦ" є оплата споживачами послуг теплопостачання. Стан розрахунків споживачів теплової енергії є незадовільним. Крім того, Відповідач посилається на Закон України "Про внесення зміни до пункту 10-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" щодо зупинення виконання рішень про стягнення з фізичної особи заборгованості за житлово-комунальні послуги у період дії воєнного стану", згідно з абз.12 п. 10-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, зупиняється у період дії воєнного стану вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях з виконання рішень про стягнення з фізичної особи заборгованості за житлово-комунальні послуги в територіальних громадах, розташованих у районах проведення воєнних (бойових) дій. Таким чином, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та військовим станом, Відповідач, як виконавець комунальних послуг, позбавлений можливості нарахування та стягнення неустойки з боржників-споживачів комунальних послуг, кошти яких є єдиним джерелом доходу підприємства, а також позбавлений можливості вимагати погашення заборгованості споживачів теплової енергії фізичних осіб в примусовому порядку. За наведених обставин, АТ "Дніпровська ТЕЦ" не може нести додаткову відповідальність за неможливість виконання договірних зобов`язань. Також, Відповідач просить зменшити розмір пені на 90% та відстрочити виконання рішення на 1 рік. В обґрунтування заяви про зменшення суми пені Відповідач посилається на те, що АТ "Дніпровська ТЕЦ" завжди намагалось дотримуватись своєчасності виконання зобов`язані за Договором. Підставами невиконання зобов`язань стали об`єктивні обставини, пов`язані з тими, що не залежали від волі підприємства. Введення воєнного стану значно відобразилось на стані розрахунків споживачів за послуги теплопостачання, особливо в зазначений в позові період виникнення боргу, що унеможливило виконання сплати кредиторських зобов`язань. Майновий стан Відповідача підтверджується довідкою про фінансовий стан. Збитковість фінансової діяльності підтверджується звітом про фінансові результати. Інші інтереси визначені призначенням підприємства, яке має стратегічне значення та є виробником теплової енергії, що забезпечує життєдіяльність міста Кам`янське в осінньо-зимовий період. Відповідач вважає суму пені за несвоєчасне виконання умов Договору великою та вважає її додатковим прибутком Позивача, який в таких складних умовах АТ "Дніпровська ТЕЦ" не в змозі виконувати.

Позивач заперечує викладені Відповідачем обставини, зазначаючи, що всупереч вимог чинного законодавства, що передбачає порядок звільнення від відповідальності внаслідок дії форс-мажорних обставин, Відповідачем не доведений причинний зв`язок між дією форс-мажорних обставин та невиконанням зобов`язань за Договором розподілу природного газу. Щодо збитковості діяльності Відповідача, то АТ "Дніпровська ТЕЦ" є суб`єктом господарювання, що здійснює підприємницьку діяльності. Статтею 42 ГК України передбачено, що підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Таким чином, отримання Відповідачем збитків у попередньому періоді не звільняє його від виконання взятих на себе зобов`язань. Стосовно заявленого клопотання Відповідача про відстрочення сплати своїх грошових зобов`язань, то дана заява є окремим документом, який подається стороною після винесення відповідного рішення.

01.02.2023 на електронну пошту від Відповідача надійшло доповнення до відзиву, у якому останній приводить практику Верховного Суду.

За клопотанням Відповідача судові засідання проводилися в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні досліджено надані сторонами докази.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.01.2016 сторони уклали Договір розподілу природного газу для споживача, що не є побутовим, шляхом підписання заяви-приєднання № 0942003ММSAT016 (далі Договір), за п. 1.1. якого цей Типовий договір розподілу природного газу (далі Договір) є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу (п. 1.3. Договору).

За цим Договором Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором (п. 2.1. Договору).

Оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем (п. 6.1. Договору).

Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення.

До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу газорозподільних систем, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими Регулятором для Оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу (п. 6.2. Договору).

Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (п. 6.4. Договору).

Відповідно до п. 6.6. Договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством Споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання Споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ.

Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання Оператора ГРМ.

Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок Оператора ГРМ.

У разі переплати сума переплати зараховується в рахунок оплати на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу у строк, що не перевищує 10 робочих днів з дня отримання письмової вимоги.

Споживач має право здійснювати оплату за договором розподілу природного газу через банківську платіжну систему, онлайн-переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу Оператора ГРМ та в інший не заборонений законодавством спосіб.

Надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу Споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між Сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (п. 6.8. Договору).

Споживач зобов`язується здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором (підп. 1 п. 7.4. Договору).

Відповідно до п. 8.2. Договору у разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Цей Договір укладається на невизначений строк (п. 12.1. Договору).

Споживачеві присвоєний персональний код ідентифікації споживача, як суб`єкта ринку природного газу (ЕІС код) 56ХО000003ММS00O.

Згідно з Постановою НКРЕКП від 22.12.2021 №2745, для клієнтів АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" затверджено тариф на послуги розподілу природного газу - у розмірі 1,26 грн. за 1 куб. м на місяць (без урахування ПДВ).

На виконання умов Договору Позивач надав Відповідачеві послуги з розподілу природного газу (потужності): у вересні 2022 року на суму 7 736 251,16 грн. з ПДВ, що підтверджується актом наданих послуг № ДГП82016604 від 30.09.2022, який Відповідач одержав нарочно.

Позивач 06.10.2022 направив Відповідачеві вимогу № 49008-Сл-14961-1022 від 05.10.2022, у якій повідомив, що станом на 05.10.2022 за АТ "Дніпровська Теплоелектроцентраль" обліковується заборгованість перед АТ "ОГС "Дніпропетровськгаз" в сумі 54 153 758,13 грн. за отримані послуги за Договором розподілу природного газу № 0942003ММSАТ016 від 01.01.2016, в тому числі 7 736 251,16 грн. за отримані послуги у вересні 2022 року. Цю вимогу Відповідач отримав 13.10.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 363.

За твердженням Відповідача, останній направляв Позивачеві листи № 1530/07 від 17.08.2022, № 1631/07 від 07.09.2022, №2002/07 від 14.10.2022, у яких АТ "Дніпровська теплоелектроцентраль" посилається на лист ТПП України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 яким засвідчено форс-мажорну обставину - військову агресію Російської Федерації проти України, у зв`язку з чим погашення заборгованості виявляється неможливим з об`єктивних причин.

На прострочений борг Відповідача Позивач, з посиланням на п. 8.2. Договору, нарахував 222 549,69 грн. пені за період 11.10.2022 31.10.2022, з посиланням на ст. 625 ЦК України 13 352,95 грн. 3 % річних за період 11.10.2022 31.10.2022.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору в даній справі.

Предметом доказування є обставини, пов`язані з наданням Позивачем послуг з розподілу природного газу та виконанням/невиконанням Відповідачем зобов`язань щодо оплати наданих послуг, наявність підстав та правильність нарахування стягуваних сум.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Згідно із ст. 905 ЦК України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Частинами 1,2 ст. 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу цього Кодексу (п. 5 гл. 3 розд. І Кодексу ГРМ).

На підставі укладеного договору розподілу природного газу Оператор ГРМ: присвоює споживачу (точці комерційного обліку), у тому числі побутовому споживачу, персональний EIC-код суб`єкта ринку природного газу та передає його Оператору ГТС для ідентифікації споживача в інформаційній платформі Оператора ГТС, у тому числі для цілей закріплення споживача в Реєстрі споживачів відповідного постачальника та здійснення оперативних заходів при запровадженні процедури зміни його постачальника; надає послугу споживачу із забезпечення цілодобового доступу до ГРМ в межах приєднаної потужності його об`єкта для можливості споживання ним відповідних об`ємів природного газу, виділених постачальником природного газу; забезпечує формування та передачу даних прогнозів відборів/споживання природного газу та обсягів фактичного споживання природного газу споживачем Оператору ГТС у порядку, визначеному Кодексом ГТС та цим Кодексом (п. 6 гл. 3 розд. І Кодексу ГРМ).

Згідно з п. 2 гл. 1 розд.у VI Кодексу ГРМ суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу.

Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 N 2498 (далі типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом.

Відповідно до п. 1 гл. 3 розд. VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ.

Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.

Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

Згідно з п. 3, 4 гл. 3 розд. VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Оператор ГРМ зобов`язаний на головній сторінці свого веб-сайту, а також в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору розподілу природного газу та роз`яснення щодо укладення та приєднання споживача до договору розподілу природного газу.

Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Згідно зі ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач позов заперечує з викладених у відзиві підстав.

Перевіривши надані сторонами доводи і докази, суд погоджується з Позивачем та не приймає позицію Відповідача.

Так, 01.01.2016 АТ "Дніпровська теплоелектроцентраль" підписало заяву-приєднання № 0942003ММSAT016 до умов Договору розподілу природного газу (для споживачів, що не є побутовими) (далі Договір), за п. 1.1. якого цей Типовий договір розподілу природного газу (далі Договір) є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Вказаний договір є чинним, доказів звернення Відповідача до Позивача чи суду за розірванням договору розподілу природного газу від 01.01.2016 №0942003ММSAT016 суду не надано.

АТ "Дніпропетровськагз" вручило Споживачу акт приймання-передачі природного газу №ДГП82016604 від 30.09.2022, що підтверджується підписом Споживача.

Виникнення грошових зобов`язань за зазначеним актами Відповідач не заперечує.

Відповідно до п. 6.6. Типового договору Відповідач зобов`язаний оплатити вартість наданих Позивачем послуг у вересні 2022 року до 10.10.2022.

Проте, Відповідач свої зобов`язання з своєчасної оплати спожитих послуг з розподілу природного газу у вересні 2022 року не виконав, внаслідок чого у останнього утворився борг у сумі 7 736 251,16 грн.

З урахуванням викладеного, суд визнає обґрунтованою та підтвердженою матеріалами справи вимогу про стягнення 7 736 251,16 грн. основного боргу.

Перевіривши розрахунки Позивача, за допомогою "Юридична інформаційно-пошукова система "Законодавство", судом встановлено, що розрахунки 3% річних та пені проведено правильно.

Відповідач подав клопотання про зменшення розміру пені на 90 %.

В обґрунтування заяви про зменшення суми пені Відповідач посилається на те, що АТ "Дніпровська ТЕЦ" завжди намагалося дотримуватися своєчасності виконання зобов`язань за Договором № 0942003ММSАТ016 від 01.01.2016. Підставами невиконання зобов`язань стали об`єктивні обставини, пов`язані з тими, що не залежали від волі підприємства. Ведення воєнного стану значно відобразилося на стані розрахунків споживачів за послуги теплопостачання, особливо в зазначений в позові період виникнення боргу, що унеможливило виконання сплати кредиторських зобов`язань.

На підтвердження майнового стану Відповідач надав бухгалтерську довідку про фінансовий стан підприємства. Збитковість фінансової діяльності підтверджується Звітом про фінансові результати. Інші інтереси визначені призначенням підприємства, яке має стратегічне значення та є виробником теплової енергії, що забезпечує життєдіяльність міста Кам`янське в осінньо-зимовий період.

Так, АТ "Дніпровська ТЕЦ", вважає суму пені за несвоєчасне виконання умов договору великою та вважає її додатковим прибутком Позивача, який, в таких складних умовах, АТ "Дніпровська ТЕЦ" не в змозі виконати.

Крім того, Відповідач просить суд врахувати наявність форс-мажорних обставин через військову агресією Російської Федерації проти України та введенням воєнного стану згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022.

Відповідно до ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обов`язку в натурі, стягнення збитків та застосування штрафних санкцій.

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

У разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій (ст. 233 ГК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Тобто, вимога щодо врахування принципів розумності та справедливості є прямою вимогою закону до договору та до реалізації законних прав за наслідками порушення однією із сторін умов договору. Зокрема, сума неустойки (штрафу, пені), яка передбачається в договорі, має бути розумною, адекватною, співрозмірною у порівнянні з характером допущеного порушення і виконувати своє основне призначення за правовою природою - забезпечення виконання договірних зобов`язань.

Здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, суд забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Розглянувши заяву Відповідача та позицію Позивача з цього питання, беручи до уваги, що обставини, на які посилається АТ "Дніпровська теплоелектроцентраль", вказують на відсутність його вини в певній мірі у несвоєчасному виконанні ним взятих на себе зобов`язань. До того ж, господарська діяльність Відповідача має соціальне значення для населеного пункту, в якому він веде свою діяльність, забезпечуючи майновий баланс інтересів сторін, суд вважає за можливе заяву Відповідача про зменшення штрафних санкцій задовольнити частково, та зменшити розмір пені до 111 274,85 грн.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, до стягнення належать 7 736 251,16 грн. основного боргу, 111 274,85 грн. пені, 13 352,98 грн. 3 % річних, решта вимог не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 129 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на Відповідача.

Щодо відстрочення виконання рішення, суд бере до уваги, що ст. 7, 13 ГПК України закріплено, що правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 238 ГПК України у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про надання відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 239 ГПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до ч. 1, 3-5 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання відстрочки виконання судового рішення, має бути підтверджена відповідними засобами доказування, а до заяви повинні бути додані докази щодо неможливості чи ускладнення виконання рішення.

У заяві про відстрочку виконання рішення Акціонерне товариство "Дніпровська теплоелектроцентраль" посилається на те, що АТ "Дніпровська ТЕЦ" перебуває в переліку об`єктів великої приватизації державної власності.

Постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання управління об`єктами державної власності" від 11.08.2021 № 857, зокрема, вирішено передати АТ "Дніпровська ТЕЦ", корпоративні права якої належать державі в особі Фонду державного майна України, до статутного капіталу АТ "НАК "Нафтогаз України".

Крім того, Відповідач зазначає, що основним видом діяльності АТ "Дніпровська ТЕЦ" є комбіноване виробництво електричної та теплової енергії в межах одного технологічного процесу в результаті спалення палива, яким є природний газ. Метою виробництва теплової енергії є її постачання населенню, бюджетним установам та організаціям, релігійним організаціям та промисловим споживачам м. Кам`янське, Дніпропетровської області, на підставі рішення Кам`янської міської ради № 2009-44/УН від 09.07.2020.

Також АТ "Дніпровська ТЕЦ" звертає увагу, що джерелом коштів є оплата споживачами послуг теплопостачання. Стан розрахунків споживачів теплової енергії на даний час є незадовільним.

Проектом Закону України № 7317 "Про внесення змін до деяких законів України щодо діяльності з примусового виконання судових рішень, рішень інших органів (посадових осіб) у період дії воєнного стану", зареєстрованим Верховною радою України 26.04.2022, запропоновано встановити тимчасову заборону примусового виконання рішень про стягнення з фізичної особи заборгованості за житлово-комунальні послуги під час дії воєнного стану.

За таких обставин, АТ "Дніпровська ТЕЦ" може бути позбавлено можливості вимагати погашення заборгованості своїх кредиторів в тому числі примусового виконання заборгованості за послуги теплопостачання.

Отже, єдиним шляхом реального виконання зобов`язань є відстрочення виконання рішення суду до закінчення дії воєнного стану в Україні. Проте враховуючи що відповідно до ч. 5 ст. 331 ГПК України відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, АТ "Дніпровська ТЕЦ" просить суд відстрочити виконання судового рішення в справі № 904/4245/22 на один рік з моменту набрання цим рішенням законної сили, що дасть можливість підприємству накопичить необхідні кошти отримані від фінансових результатів своєї господарської діяльності і виконати його в добровільному порядку.

Позивач заперечує проти задоволення заяви.

Позивач наполягає, що законодавством передбачена лише необхідність зупинення виконавчих проваджень, у випадку передачі корпоративних прав відповідача НАК "Нафтогаз України", а тому відсутній причинний зв`язок наведених обставин з відстроченням виконання судового рішення, про яке просить відповідач.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 по справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина "судового розгляду".

У зв`язку з тим, що відстрочка та розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача, при їх наданні, суди в цілях вирішення питання про можливість їх надання, а також визначення строку подовження виконання рішення суду, повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно з якою "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру..", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю, у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого виконання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі оправданої затримки виконання рішення суду залежить зокрема від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом.

Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки та розстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер.

Із підстав, умов та меж надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки та розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

З урахуванням викладеного, суд вважає недостатніми докази Відповідача для задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду. При цьому, Відповідач не позбавлений можливості звернутися повторно з клопотанням про розстрочення або відстрочення виконання рішення суду, враховуючи стягнуту судом суму боргу з відповідним обґрунтуванням, в порядку ст. 331 ГПК України.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль" (51925, Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, вул. Заводська, 2, код 00130820) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" (49000, м. Дніпро, вул. Шевченка, буд. 2, код 03340920) 7 736 251,16 грн. основного боргу, 111 274,85 грн. пені, 13 352,98 грн. 3 % річних, 119 582,31 грн. судового збору.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду у строк, передбачений ст.256 ГПК України, з урахуванням ч. 4 розділу Х "Прикінцеві положення" цього Кодексу.

Повне судове рішення складене 27.03.2023.

Суддя С.Г. Юзіков