СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року м. Харків Справа № 922/690/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Шутенко І.А. , суддя Гребенюк Н.В.

за участю секретаря судового засідання Соляник Н.В.

за участю представників сторін:

позивача Вергелес Ю.О.

відповідача Горошко Т.М., Лозова Н.В.

розглянувши апеляційну скаргу АТ "Укргазвидобування" (вх.№855Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 05.07.2022 у справі № 922/690/22, повний текст якого складено та підписано у приміщенні господарського суду Харківської області 12.07.2022 суддею Погореловою О.В.

за позовом АТ "Банк Альянс", м. Київ

до АТ "Укргазвидобування" в особі філії Бурове управління "Укрбургаз", м. Красноград

про стягнення 609999.95 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, акціонерне товариство "Банк Альянс", звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії Бурове управління "Укрбургаз", в якому просить суд стягнути з відповідача 609999,95 грн. безпідставно отриманих грошових коштів. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що під час розгляду справи №910/7575/20 судами було встановлено, що у банку були відсутні підстави для перерахування відповідачу грошових коштів у розмірі 609999,95 грн. Такі обставини є преюдиційними та не підлягають доказуванню. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

Рішенням господарського суду Харківської області від 05.07.2022 у справі № 922/690/22 позов задоволено повністю.

Стягнуто з АТ "Укргазвидобування" філія Бурове управління "Укрбургаз" (63304, Харківська область, м. Красноград, вул. Полтавська, 86, ) на користь АТ "Банк Альянс" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 50, ) 609999,95 грн. безпідставно отриманих грошових коштів та 9150,00 грн. судового збору.

АТ "Укргазвидобування" із вказаним рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 05.07.2022 у справі № 922/690/22 та ухвалите нове, яким відмовити у задоволенні позову повністю. Судові витрати покласти на позивача.

Так, апелянт зазначає, що перерахування коштів відбулося за вимогою від № 015-03-1534-1 від 21.02.2020, що безспірно доведено доказами у справі, тобто перерахування коштів банком було здійснено за вимогою, яка була подана в межах строку дії договору гарантії.

Крім того, апелянт зазначає, що Північний апеляційний господарський суд постановою від 05.07.2022 залишив без змін рішення господарського суду м. Києва від 23.11.2021 у пов`язаній справі № 910/15881/20, яким встановлено факт порушення ТОВ «ХІМІМПЕКС» строків поставки товару, визначених договором поставки (в забезпечення виконання якого і була видана банківська гарантія), правомірності нарахування Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філією Бурове управління "Укрбургаз" АТ "Укргазвидобування" та стягнення неустойки з ТОВ «ХІМІМПЕКС» за вказане порушення, що, на думку апелянта, свідчить про безпідставну неправомірну відмову АТ "Банк Альянс" сплатити кошти БУ "Укрбургаз" на його вимогу від 21.02.2020, направлену в межах строку дії банківської гарантії до 06.03.2020. Тому апелянт вважає, що судом першої інстанції помилково застосовано до спірних правовідносин положення ст. 1212 ЦК України, оскільки кошти у сумі 609 999,95 грн. не є безпідставно отриманими.

Крім того, апелянт наполягає на відсутності преюдиції у справі №910/15881/20, оскільки правова оцінка судом певних фактів не є преюдицією і не є обов`язковою для даного суду.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.08.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "Укргазвидобування" на рішення господарського суду Харківської області від 05.07.2022 у справі № 922/690/22. Призначено справу до розгляду (зу рахуванням ухвали про виправлення описки від 30.08.2022) на 18.10.2022.

19.09.2022 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він проти апеляційної скарги заперечує, просить її залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін, посилаючись на те, що судом першої інстанції повно та всебічно досліджені усі фактичні обставини справи, яким надана належна правова оцінка.

На адресу Східного апеляційного господарського суду надійшло клопотання представника АТ "Укргазвидобування" про забезпечення проведення судового засідання у справі № 922/690/22 в режимі відеоконференції. Заявник просив визначити відповідальним за проведення відеоконференції Красноградський районний суд Харківської області.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.10.2022 задоволено клопотання представника АТ "Укргазвидобування" про забезпечення проведення судового засідання у справі № 922/690/22 в режимі відеоконференції.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.10.2022 оголошено про перерву у розгляді справи до 23.11.2022.

На адресу Східного апеляційного господарського суду надійшла заява представника АТ "Банк Альянс" про його участь у судовому засіданні, призначеному на 23.11.2022 на 15:30 год. поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon", в якому представник, що надає цю заяву, зареєстрований за допомогою електронного цифрового підпису (ЕЦП).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.11.2022 задоволено заяву представника АТ "Банк Альянс" про забезпечення проведення судового засідання у справі № 922/690/22 в режимі відеоконференції.

На адресу Східного апеляційного господарського суду надійшло клопотання представника АТ "Укргазвидобування" про забезпечення проведення судового засідання у справі № 922/690/22 в режимі відеоконференції. Заявник просив визначити відповідальним за проведення відеоконференції Красноградський районний суд Харківської області.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.11.2022 задоволено клопотання представника АТ "Укргазвидобування" про забезпечення проведення судового засідання у справі № 922/690/22 в режимі відеоконференції.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.11.2022 оголошено про перерву у розгляді справи до 18.01.2023.

25.11.2022 від представника АТ "Укргазвидобування" надійшли письмові пояснення.

Також, 25.11.2022 відповідачем було заявлено клопотання про визнання поважним пропуску строку на подання доказу і залучення до матеріалів справи посвідченої копії листа банку № 05/856 від 13.03.2020, в якому від заявив про передчасність вимоги бенефіціара про сплату гарантії.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у його задоволенні, опираючись на наступне.

Згідно з приписами частини третьої статті 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом апеляційної інстанції лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Прийняття судом апеляційної інстанції додаткових документів на стадії апеляційного провадження за відсутності визначених ст. 269 ГПК України підстав для їх прийняття, тобто без наявності доказів неможливості їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від заявника, фактично порушує принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом, адже у такому випадку суд створює одному з учасників судового процесу більш сприятливі, аніж іншим, умови при розгляді конкретної справи.

При цьому колегія суддів звертається до висновку щодо застосування приписів ст.ст. 80, 269 ГПК України, який викладено Верховним Судом, зокрема, у постановах від 18.06.2020 у справі №909/965/16, від 26.02.2019 у справі №913/632/17, згідно з якими єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом, у тому числі апеляційної інстанції, доказів з порушеннями встановленого процесуальним законом порядку, це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії з причин, що не залежали від нього, тягар доведення яких покладений на учасника справи (у даному разі - апелянта).

За імперативним приписом ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних, зокрема, з невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип рівності сторін у процесі у розумінні "справедливого балансу" між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

Прийняття судом апеляційної інстанції додатково поданих доказів без урахування наведених вище критеріїв матиме наслідком порушення приписів статті 269 ГПК України, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність.

Східний апеляційний господарський суд, оцінивши доводи скаржника щодо прийняття додаткових доказів, дійшов висновку, що наведені скаржником причини неподання доказів до суду першої інстанції (з моменту запровадження воєнного стану підприємство позивача працює в дистанційному режимі, а всі документи знаходяться в приміщенні офісу) не є тим винятковим випадком, який об`єктивно унеможливив своєчасне вчинення цієї процесуальної дії в суді першої інстанції, оскільки такі причини є суб`єктивними, залежали виключно від організації роботи з представництва АТ "Укргазвидобування", та не свідчать про неможливість своєчасного подання копії листа банку.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.01.2023 оголошено про перерву у розгляді справи (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 06.02.2023) до 15.03.2023.

Щодо розумності строку розгляду справи судова колегія зазначає наступне.

За змістом ч. 1 ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено в Україні воєнний стан, який продовжено до 19.02.2023 (Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16.11.2022 №2738-IX).

Відповідно до ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів, оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Враховуючи приписи статті 3 Конституції України, зважаючи на наявність активних військових дій та загрози небезпеки на території України, у тому числі в м. Харкові та Харківській області, а також особливого режиму роботи Східного апеляційного господарського суду, періодичного обмеження доступу до будівлі Східного апеляційного господарського суду з міркувань безпеки, розгляд даної апеляційної скарги здійснений судом апеляційної інстанції у межах розумного строку, ознаки якого наведені у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам та повторно розглянувши справу в порядку ст. 269 ГПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.03.2017 між ПАТ "Банк Альянс" (банк, гарант, позивач у справі, що розглядається) та ТОВ "Спільне Українсько-Латвійське підприємство "ХІМІМПЕКС" (принципал) було укладено генеральний договір про надання гарантій № 17-17, у якому сторони погодили, що він регулює відносини сторін, їх права та обов`язки щодо надання банком на умовах та у порядку, передбаченому цим договором гарантії на підставі відповідної заяви принципала на користь контрагентів-резидентів для забезпечення виконання зобов`язань принципалом за тендерною документацією та/або договорами, укладеними з резидентами відповідно до тендерної документації. За п. 1.2 генерального договору про надання гарантій № 17-17 від 24.03.2017 банк встановлює принципалу такий розмір ліміту, в межах та протягом строку дії якого банк прийматиме на себе зобов`язання щодо надання гарантії на умовах та у порядку, визначених цим договором: 3 000 000, 00 грн. У п. 7.1 генерального договору про надання гарантій № 17-17 від 24.03.2017 сторони погодили, що зобов`язання гаранта перед бенефіціаром припиняються у разі: здійснення повної сплати бенефіціару суми коштів, на яку надана гарантія; після закінчення строку дії гарантії, виданої на підставі цього договору; відмови бенефіціара від своїх прав за гарантією шляхом повернення гаранту оригіналу гарантії, або шляхом подання гаранту письмового підтвердження або повідомлення бенефіціара про звільнення гаранта від зобов`язань за гарантією.

Відповідно до умов генерального договору про надання гарантій, банк видав банківську гарантію № 17-17/42 від 08.05.2019 на забезпечення належного виконання ТОВ "Спільне Українсько-Латвійське підприємство "ХІМІМПЕКС" умов договору поставки № УБГ 306/015-19 від 06.06.2019, укладеного між принципалом і АТ "Укргазвидобування" філія Бурове управління "Укрбургаз" (бенефіціар, відповідач у справі, що розглядається).

За умовами банківської гарантії № 17-17/42 від 08.05.2019 гарант зобов`язується виплатити бенефіціару на письмову вимогу будь-яку суму вказану в письмовій вимозі бенефіціара, що не перевищує 609999,95 грн. не пізніше 5 робочих днів з дати отримання письмової вимоги бенефіціара, що містить вказівку на те, в чому полягає порушення принципалом зобов`язань, в забезпечення якого видана ця гарантія. Гарантія є безвідкличною, набирає чинності з дати видачі та діє до 06.03.2020.

Бенефіціар звернувся до AT "Банк Альянс" з вимогою № 015-03-1534-1 від 21.02.2020 про сплату грошових коштів за гарантією через порушення принципалом зобов`язань за договором поставки.

04.03.2020 позивач отримав вказану вимогу від 21.02.2020, але в порушення абз. 2 Банківської гарантії, але не сплатив кошти у строк не пізніше 5-ти днів з дати її отримання.

Після одержання вимоги банк листом № 21.2.1/777 від 05.03.2020 повідомив принципала про отримання вимоги.

У відповідь на повідомлення про отримання вимоги, принципал направив банку листи № 85/03 від 05.03.2020, № 92/03 від 11.03.2020, якими повідомив, що остання партія товару не поставлена у зв`язку з виникненням в КНР обставин непереборної сили через поширення коронавірусу, внаслідок чого було призупинено поставку товару від китайського виробника.

Листом № 05/856 від 13.03.2020 банк повідомив бенефіціара про передчасність вимоги, про що свідчать як пояснення банку у справі №910/7575/20, так і лист Бурового управління "Укрбургаз", адресований AT "Банк Альянс" № 015-03-3199-1 від 22.04.2020.

В подальшому бенефіціар звертався до АТ "Банк Альянс" з листом № 015-03-3199-1 від 22.04.2020, в якому вказав на безпідставність прострочення банком свого зобов`язання з виконання вимоги від 21.02.2020 та наполіг на її виконанні.

Згідно з платіжним дорученням № 3 від 07.05.2020 банком сплачено на рахунок бенефіціара кошти у сумі 609999,95 грн., в зазначеному платіжному дорученні в призначенні платежу чітко зазначено: «сплата коштів згідно вимоги № 015-03-1534-1 від 21.02.2020 АТ «Укргазвидобування» по гарантії № 17-17/42 від 08.05.2019 ТОВ «ХІМІМПЕКС» розп. 07.05.2020».

В подальшому банк звернувся до ТОВ "Спільне Українсько-Латвійське підприємство "ХІМІМПЕКС" з вимогою №05/1402 від 12.05.2020 про сплату коштів в порядку регресу, проте, вимога була залишена останнім без виконання.

Наведені обставини стали підставою для звернення АТ Банк Альянс до Господарського суду м. Києва з позовом про стягнення з ТОВ "Спільне Українсько-Латвійське підприємство "Хімімпекс" 609999,95 грн. у справі №910/7575/20.

16.12.2020 Господарським судом м. Києва ухвалено судове рішення у справі №910/7575/20 за позовом Акціонерного товариства "Банк Альянс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне Українсько-Латвійське підприємство "Хімімпекс"; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Акціонерне товариство "Укргазвидобування" філія Бурове управління "Укрбургаз" про стягнення 609999, 95 грн., та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне Українсько-Латвійське підприємство "Хімімпекс" до Акціонерного товариства "Банк Альянс"; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Акціонерне товариство "Укргазвидобування" філія Бурове управління "Укрбургаз" про визнання банківської гарантії недійсною, яким в задоволенні як первісного так і зустрічного позовів відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.05.2021 та постановою Верховного Суду від 28.08.2021 рішення Господарського суду м. Києва у справі №910/7575/20 від 16.12.2020, залишено без змін.

Ухвалюючи судове рішення у справі №910/7575/20 господарський суд м. Києва дійшов висновку про відсутність в AT "Банк Альянс" правових підстав для задоволення листа БУ "Укрбургаз" №015-03-3199-1 від 22.04.2020 за банківською гарантією, адже, строк її дії закінчився 06.03.2020, тоді, як попередня вимога бенефіціара від 21.02.2020 була розглянута та в її задоволені було відмовлено, решта вимог могли бути задоволені виключно в межах передбаченого строку дії гарантії із зазначенням сутності невиконаного (неналежного виконання) зобов`язання та суми невиконання такого зобов`язання принципалом.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про безпідставне отримання коштів відповідачем у даній справі, порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 200 ГК України гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.

Зобов`язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони.

Гарант має право висунути управненій стороні лише ті претензії, висунення яких допускається гарантійним листом. Зобов`язана сторона не має права висунути гаранту заперечення, які вона могла б висунути управненій стороні, якщо її договір з гарантом не містить зобов`язання гаранта внести до гарантійного листа застереження щодо висунення таких заперечень. До відносин банківської гарантії в частині, не врегульованій цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст. 560 ЦК України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до ч. 1 ст. 563 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії.

Порядок, умови надання та отримання банками гарантій та їх виконання регулюються Положенням про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженим постановою правління Національного банку України від 15.12.2004 № 639, відповідно до п. 9 ч. 3 розділу І якого гарантія - це спосіб забезпечення виконання зобов`язань, відповідно до якого банк-гарант бере на себе грошове зобов`язання перед бенефіціаром сплатити кошти в разі настання гарантійного випадку. Зобов`язання банку-гаранта перед бенефіціаром не залежить від базових відносин, які забезпечуються такою гарантією (їх припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли посилання на такі базові відносини безпосередньо міститься в тексті гарантії.

Аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що гарантія - це односторонній правочин, за яким гарант приймає на себе обов`язок сплатити бенефіціару на його вимогу певну грошову суму внаслідок невиконання боржником (принципалом) взятих на себе зобов`язань, забезпечених гарантією. Основна функція гарантії полягає в забезпеченні належного виконання зобов`язань принципала перед бенефіціаром. Отже підставою для пред`явлення вимог до гаранта є порушення принципалом виконання своїх зобов`язань перед бенефіціаром за основним зобов`язанням. Тобто гарант сплачує бенефіціару відповідну суму за гарантією при настанні гарантійного випадку, під яким розуміється невиконання або неналежне виконання принципалом своїх зобов`язань.

Враховуючи приписи ст.ст. 560, 563, 565 ЦК України, обов`язок гаранта сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії настає за умови порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією та направлення кредитором гаранту письмової вимоги разом із зазначеними в гарантії документами. За відсутності однієї із вказаних умов відповідальність гаранта не настає (подібний висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021 у справі № 910/16898/19).

Відповідно до ч. 1 ст. 565 ЦК України гарант має право відмовитися від задоволення вимоги кредитора, якщо вимога або додані до неї документи не відповідають умовам гарантії або якщо вони подані гарантові після закінчення строку дії гарантії.

За приписами ч. 3 ст. 563 Цивільного кодексу України у вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією.

За приписами ч. 2 ст. 564. ЦК України гарант повинен розглянути вимогу кредитора разом з доданими до неї документами в установлений у гарантії строк, а у разі його відсутності - в розумний строк і встановити відповідність вимоги та доданих до неї документів умовам гарантії.

Як встановлено колегією суддів, бенефіціар звернувся до AT "Банк Альянс" з вимогою № 015-03-1534-1 від 21.02.2020 про сплату грошових коштів за гарантією через порушення принципалом зобов`язань за договором поставки, яка була отримана банком 04.03.2020, тобто в період строку дії гарантії.

Листом № 05/856 від 13.03.2020 банк повідомив бенефіціара про передчасність вимоги.

В частині точного змісту цієї обставини та її оцінки судом колегія суддів звертає увагу сторін на ту обставину, що в ході вирішення справи №910/7575/20 жодною зі сторін вказаний лист суду не подавався і предметом дослідження суду не був.

Цей факт повністю виключає існування преюдиції у справі №910/7575/20 (повної відмови банку від виконання свого зобов`язання за першою вимогою бенефіціара), оскільки в принципі не може існувати преюдиції щодо юридичного вчинку, вербалізованого листом № 05/856 від 13.03.2020, якщо цей лист не досліджувався судом. За відсутності доказу юридичного вчинку і неможливості дослідження судом наведеного листа, судження суду у справі №910/7575/20 може мати характер лише правової оцінки.

Аналогічної позиції дотримується і ВП ВС, яка у п. 32 постанови від 03 липня 2018 року у справі № 917/1345/17 зазначила, що Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення.

Згідно ч.7 ст. 75 ГПК України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду.

Крім того, обставиною, яка суттєво впливає на вирішення даного спору, є те, що банк (позивач) і у даному спорі не подав суду власного листа № 05/856 від 13.03.2020.

На переконання колегії суддів, така поведінка позивача не є недобросовісною, оскільки сторона сама обирає обсяг і перелік доказів, якими обґрунтовує позов, однак чітко вказує на невідповідність правової позиції позивача його власним юридичним вчинкам.

Тому, надаючи власну правову оцінку змісту і юридичному значенню листа № 05/856 від 13.03.2020, що є вирішальним для даного спору, колегія суддів опирається на приписи п.6 ч.1 ст. 3 ЦК України (принципи розумності і справедливості), приписи ч.1 ст. 75 ГПК України (визнані сторонами факти не підлягають доказуванню) та безспірні докази, наявні в матеріалах справи.

Так, єдиними суб`єктами, які можуть виносити об`єктивні судження щодо порядку, строку і якості виконання грошового зобов`язання, є його сторони кредитор і боржник. Суд також дає таку оцінку в ході вирішення спорів, однак така діяльність суду є вторинною по відношенню до оцінок, які дають самі учасники зобов`язання.

Відповідно до пояснень банку (боржника за гарантійним зобов`язанням) у справі №910/7575/20, відображених у судових рішеннях у справі, банк послідовно і наполегливо стверджував, що листом № 05/856 від 13.03.2020 він не відмовляв бенефіціару (кредитору у гарантійному зобов`язанні) у задоволенні вимоги № 015-03-1534-1 від 21.02.2020, а лише визнав вимогу передчасною. Саме на запереченні факту відмови у виконанні вимоги № 015-03-1534-1 від 21.02.2020 банк обґрунтовував свою правову позицію у справі №910/7575/20.

При розгляді даного спору представник банку утримався від пояснень щодо змісту листа № 05/856 від 13.03.2020, однак навіть гіпотетична зміна правової позиції банку в цій частині не мала б суттєвого значення для вирішення даного спору в силу доктриниenire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки).

Більше того, в матеріалах поточної справи міститься лист Голови правління банку від 12.05.2020 № 05/1402, в якому зазначено про те, що дійсно, у відповідь на вимогу бенефіціара від 21.02.2020 № 015-03-1534-1 банк направив до бенефіціара лист від 13.03.2020 № 05/856, в якому, посилаючись на заперечення принципала щодо відсутності факту настання гарантійного випадку через форс-мажорні обставини, вказав, що сплата грошових коштів є передчасною, однак після отримання листа бенефіціара від 22.04.2020 № 015-03-3199-1 з детальним роз`ясненням позиції бенефіціара щодо відповіді банку на вимогу від 21.02.2020, банк, здійснивши аналіз документів та керуючись ст. 564 ЦК України, дійшов висновку, що вимога від 21.02.2020 № 015-03-1534-1 подана протягом строку дії Банківської гарантії, відповідає її умовам та підлягає її оплаті.

Повністю аналогічної позиції дотримується і кредитор (відповідач у даній справі), який послідовно стверджує, що банк не відмовляв йому у виконанні вимоги № 015-03-1534-1 від 21.02.2020, а листом № 05/856 від 13.03.2020 лише визнав її передчасною. Ніякої повторної вимоги кредитора не існувало, у наступному листі від 22.04.2020 бенефіціар лише наполягав на виконанні вимоги № 015-03-1534-1 від 21.02.2020, що прямо випливає зі змісту цього листа.

Оскільки кредитор і боржник одноманітно і несуперечливо стверджують одне й те саме, колегія суддів, опираючись на положення п.6 ч.1 ст. 3 ЦК України та ч.1 ст. 75 ГПК України, вважає доведеним, що лист банку № 05/856 від 13.03.2020 не був відмовою у виконанні гарантійного зобов`язання.

Більше того, матеріали справи містять безспірні докази, які підтверджують даний висновок колегії суду.

Так, 22.04.2020 бенефіціар (відповідач) звернувся до АТ "Банк Альянс" з листом № 015-03-3199-1, в якому вказав на безпідставність невиконання вимоги від 21.02.2020 та наполіг на її виконанні.

В наступному платіжним дорученням № 3 від 07.05.2020 банком сплачено на рахунок бенефіціара кошти у сумі 609999,95 грн., в зазначеному платіжному дорученні гарантом вказано: «сплата коштів згідно вимоги № 015-03-1534-1 від 21.02.2020 АТ «Укргазвидобування» по гарантії № 17-17/42 від 08.05.2019 ТОВ «ХІМІМПЕКС» розп. 07.05.2020».

Цей доказ є безумовним свідченням того, що банком була виконана саме вимога бенефіціара № 015-03-1534-1 від 21.02.2020, тобто вимога, яка надійшла під час дії договору гарантії і була обов`язковою для виконання.

Колегія суддів, враховуючи вирішальне значення цього факту для вірного вирішення спору, підкреслює: незалежно від змісту правових оцінок, банком була виконана саме вимога бенефіціара № 015-03-1534-1 від 21.02.2020, тому суд не може кваліфікувати цю вимогу як відхилену банком.

Оцінюючи сукупність встановлених у даному спорі фактів, колегія суддів вважає, що після отримання банком вимоги бенефіціара № 015-03-1534-1 від 21.02.2020 мало місце звичайне прострочення боржника недобросовісна поведінка останнього, спрямована на затягування виконання грошового зобов`язання. Прострочення боржника не тотожне відмові від виконання зобов`язання, і в обставинах даної справи не може бути кваліфіковане як відмова боржника від виконання зобов`язання.

В наступному, після письмового нагадування кредитора, зобов`язання було виконане боржником.

Оцінка цих подій обумовлена дослідженими судом доказами і є безальтернативною: зміст акту з виконання гарантом грошового зобов`язання (платіжного доручення № 3 від 07.05.2020) повністю виключає можливість кваліфікації листа банку № 05/856 від 13.03.2020 як відхилення вимоги бенефіціара (відмови гаранта від виконання зобов`язання).

Крім того, колегія суддів зазначає, що базовою вимогою до судового рішення є відповідність принципам розумності та справедливості (п.6 ч.1 ст. 3 ЦК України). Відповідно до оскарженого рішення суду першої інстанції прострочення боржника (гаранта) було використано останнім на власну користь, з метою позбавлення бенефіціара законно та обґрунтовано отриманої гарантії. Без жодних сумнівів, таке рішення не відповідає ані загальним уявленням про справедливість, ані міркуванням здорового глузду.

В частині підставності, обґрунтованості вимоги бенефіціара № 015-03-1534-1 від 21.02.2020 колегія відзначає, що спір між сторонами відсутній.

Більше того, остаточним рішенням суду в іншій справі - № 910/15881/20, було встановлено, що принципалом були порушені умови зобов`язання і існували усі підстави до виконання гарантом свого зобов`язання перед бенефіціаром. Рішенням від 23.11.2021 у даній справі з принципала було стягнено 221 342 грн 84 коп. пені та 365 999 грн 97 коп. штрафу.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку про те, що банк сплатив, а бенефіціар набув кошти на підставі безумовної, безвідкличної та належним чином оформленої вимоги, за наявності гарантійного випадку, відповідно до умов договору поставки № УБГ306/0115-19 від 06.06.2019 та Банківської гарантії, наданої постачальником за цим договором, згідно Постанови НБУ № 6369 від 15.12.2011 «Про затвердження положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах» та положень ЦК України, що регулюють вказані правовідносини.

Між тим, позивач звернувся із позовом у даній справі на підставі ст. 1212 ЦК України.

У відповідності до ст. 1211 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

При цьому, зобов`язання з безпідставного набуття майна виникають за наявності трьох умов: набуття майна, набуття за рахунок іншої особи, відсутність правової підстави для набуття майна (відсутність положень закону, адміністративного акту, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що позивач сплатив кошти у розмірі 609 999, 95 грн. не безпідставно, а навпаки, відповідно до ч. 1 ст. 563 ЦК України, на виконання взятих на себе зобов`язань за Банківською гарантією, що виключає можливість для застосування до даних правовідносин положень ст. 1212 ЦК України.

Враховуючи викладене, рішення господарського суду Харківської області від 05.07.2022 у справі № 922/690/22 прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, при неправильному застосуванні норм матеріального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 123, 129, 269, 270, 275-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу АТ "Укргазвидобування" на рішення господарського суду Харківської області від 05.07.2022 у справі № 922/690/22 задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 05.07.2022 у справі № 922/690/22 скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Банк Альянс" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 50, ) на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 26/28, ) 13725,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом строку, який обчислюються відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 27.03.2023.

Головуючий суддя М.М. Слободін

Суддя І.А. Шутенко

Суддя Н.В. Гребенюк