Справа № 909/94/23
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.03.2023 м. Івано-Франківськ
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Михайлишина В. В., секретар судового засідання Шутка О. І., розглянувши у відкритому засіданні заяву представника Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав", адвоката Гуйди Дмитра Миколайовича (вх. № 4380/23 від 21.03.2023) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі
за позовом: Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав"
до: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за Договором № КБР-71/09/21-Н від 06.09.2021 про забезпечення правомірного використання об`єктів авторського права та об`єктів суміжних прав в публічних закладах в розмірі 57 600, 00 гривень,
від позивача: ОСОБА_2 (у режимі відеоконференції),
від відповідача: представник в судове засідання не з`явився,
Громадська спілка "Українська ліга авторських та суміжних прав" звернулася до Господарського суду Івано-Франківської області із позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором № КБР-71/09/21-Н від 06.09.2021 про забезпечення правомірного використання об`єктів авторського права та об`єктів суміжних прав в публічних закладах в розмірі 57 600, 00 гривень. Разом із позовною заявою позивачем подано до суду заяву про розподіл витрат на професійну правничу допомогу (вх. № 1742/23 від 01.02.2023).
Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 03.02.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.
20.03.2023 Господарський суд Івано-Франківської області ухвалив рішення, яким вищезазначений позов Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав" задовольнив та стягнув з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на користь позивача 57 600, 00 гривень заборгованості за Договором № КБР-71/09/21-Н від 06.09.2021 про забезпечення правомірного використання об`єктів авторського права та об`єктів суміжних прав в публічних закладах, а також 2 684, 00 гривень судового збору.
Повний текст рішення складений - 22.03.2023.
21.03.2023 за вх. № 4380/23 на електронну адресу суду від представника Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав", адвоката Гуйди Дмитра Миколайовича надійшла заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою від 22.03.2023 суд призначив вищезазначену заяву до розгляду в судовому засіданні на 30.03.2023.
Представник відповідача в судове засідання 30.03.2023 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, жодних заперечень чи заяв про зменшення розміру правничої допомоги до суду не подав. Про дату та час розгляду заяви відповідач належним чином повідомлялися відповідною ухвалою суду.
Оскільки явка учасників справи судом обов`язковою не визнавалась, з огляду на приписи частини 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку за можливе провести судове засідання без участі представника відповідача.
Вирішуючи питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує таке.
Згідно із частиною 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Відповідно до приписів вказаної вище норми, у попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи зазначено: судовий збір в сумі 2 684, 00 гривень, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20 000, 00 гривень (а. с. 6).
Також до позовної заяви додано заяву (вх. № 1742/23 від 01.02.2023) згідно якої у даній справі позивачу професійну правничу допомогу надають адвокати Адвокатського об`єднання "Інтелкрафтс" і докази понесених витрат будуть подані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (а. с. 32 - 33).
За правилами частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до частин 3, 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За змістом частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. (Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та у додатковій постанові Верховного Суду у справі № 910/789/21 від 19 січня 2022 року).
Отже, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5 - 7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката надано належним чином засвідчені копії:
- договору № 22.48-Н від 16.01.2023 про надання професійної правничої допомоги;
- наказу № 22.48 від 16.01.2023;
- довіреності б/н від 01 жовтня 2022 року;
- свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 5428 від 03.10.2013;
- акта приймання-передачі наданих послуг з професійної правничої допомоги, (відповідно до договору № 22.48-Н від 16.01.2023 про надання професійної правничої допомоги) від 20.03.2023;
- платіжне доручення № 572 від 20.03.2023, як доказ оплати послуг на професійну правничу допомогу за договором № 22.48-Н від 16.01.2023 по справі № 909/94/23 на суму 20 000, 00 гривень.
При дослідженні зазначених вище доказів судом встановлено, що 16.01.2023 між позивачем (далі - клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Інтелкрафтс" (далі - адвокатське об`єднання) укладено договір № 22.48-Н про надання професійної правничої допомоги, відповідно до пункту 1.1. якого, адвокатське об`єднання зобов`язується надавати клієнту професійну правничу допомогу в обсязі і на умовах, що визначені цим договором, а клієнт зобов`язується прийняти і оплатити надану йому правову допомогу.
Пунктом 4.1.1. зазначеного договору передбачено, що за підготовку позовної заяви, звернення до суду та представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції клієнт сплачує адвокатському об`єднанню винагороду в розмірі 20 000, 00 грн, без ПДВ.
Згідно з актом приймання-передачі наданих послуг з професійної правничої допомоги від 20.03.2023, підписаним адвокатським об`єднанням та клієнтом, і скріпленим їх печатками, адвокатським об`єднанням надана професійна правнича допомога по справі за позовом клієнта до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (справа № 909/94/23) в суді першої інстанції на загальну суму 20 000, 00 грн, без ПДВ, що підлягає оплаті клієнтом протягом 30 календарних днів з дати підписання цього акта.
В акті зазначено, що сума винагороди охоплює наступний перелік робіт адвоката/адвокатів: підготовка та складання позовної заяви з додатками, підготовка клопотання про проведення судових засідань в режимі відеоконференцій, заяви з процесуальних питань, заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з додатками, підготовка всіх копій документів та їх завіряння належним чином, формування та відправка документів відповідачу та в суд.
Суд зазначає, що надані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 20 000, 00 грн не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію стосовно того, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку із цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Перевіривши поданий розрахунок в сукупності з матеріалами справи, судом встановлено, що заявлені витрати на складання позову є неспівмірними зі складністю справи та ціною позову.
Суд вважає, що дана справа є незначної складності, що було зазначено в ухвалі суду від 03.02.2023 та стало підставою для розгляду її за правилами спрощеного позовного провадження.
Також суд звертає увагу, що в акті відсутнє розмежування вартості кожного переліку робіт, що унеможливлює визначити та провести розподіл судових витрат, відповідно до реально наданих послуг.
За приписами частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких у тому числі відносяться й витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що категорія даного спору не відноситься до складної, сам спір є типовим, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу слід задовольнити частково в розмірі 10 000, 00 гривень оскільки саме такий розмір відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, а також те, що саме такий розмір витрат є співмірним з виконаною адвокатом правничою послугою.
Керуючись статтями 123, 124, 126, 129, 221, 232, 233, 236, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Заяву представника Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав", адвоката Гуйди Дмитра Миколайовича (вх. № 4380/23 від 21.03.2023) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
3. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.
4. В частині стягнення 10 000, 00 гривень витрат на правову допомогу - відмовити.
5. Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
6. Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного додаткового рішення.
7. Повний текст рішення складено - 31.03.2023.
Суддя В. В. Михайлишин