У Х В А Л А

про зупинення провадження у справі

30 березня 2023 року м. Чернігівсправа № 927/89/23

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Моцьора В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження господарську справу

за позовом: Заступника керівника Прилуцької окружної прокуратури,

вул. 1-го Травня, 50-а, м. Прилуки, 17500,

e-mail:

в інтересах держави в особі:

позивача-1: Північного офісу Державної аудиторської служби України,

вул. Січових Стрільців (Артема), 18, м. Київ, 04053,

e-mail:

позивача-2: Прилуцької міської ради,

вул. Незалежності 82, м. Прилуки, Чернігівська область, 17500,

e-mail:

позивача-3: Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Прилуцької міської ради

вул. Короленка, 8, м. Прилуки, Чернігівська область, 17501,

e-mail:

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут",

вул. Любецька, 68, м. Чернігів, 14021, e-mail:

про визнання додаткових угод недійсними та стягнення 26 138,57 грн.

Представники учасників справи:

від прокуратури: Ходико О.Є.,

від позивача-1: Мойсієнко Н.О.,

від позивача-2: не прибув,

позивача-3: не прибув,

від відповідача: Козінова Г.О.

ВСТАНОВИВ:

Заступником керівника Чернігівської окружної прокуратури подано позов в інтересах держави в особі: Північного офісу Державної аудиторської служби України, Прилуцької міської ради та Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Прилуцької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" про:

- визнання недійсними додаткових угод №2 від 28.01.2021, №3 від 28.01.2021, №4 від 28.01.2021, №5 від 05.02.2021 до Договору на закупівлю природного газу №41АВ147-12-21 від 21.01.2020, укладених між Територіальним центром соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Прилуцької міської ради" () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" ();

- стягнення з відповідача коштів у сумі 26 138,57 грн.

Позов обґрунтований тим, що внесенням змін до Договору на закупівлю природного газу №41АВ147-12-21 від 21.01.2020 порушено вимоги п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" належним чином не обґрунтовано та суперечить інтересам суспільства в особі Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Прилуцької міської ради. При цьому, внаслідок укладення додаткових угод, які підлягають визнанню недійсними, відповідачем отримано оплату за недопоставлений товар в сумі 26 138,57 грн, яка підлягає стягненню з останнього на підставі ч.1 ст. 670 ЦК України.

Ухвалою суду від 09.01.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 07.02.2023, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті.

Учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час та місце підготовчого засідання.

18.01.2023 від позивача-1 надійшли письмові пояснення по справі від 16.01.2023 №262525-17/205-2023.

30.01.2023, у встановлений судом строк, від відповідача надійшов відзив на позовну заяву №юр-13 від 25.01.2023.

06.02.2023 від Прилуцької окружної прокуратури надійшла відповідь на відзив.

Письмові пояснення позивача-1, відзив на позов та відповідь на відзив долучено судом до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 07.02.2023 суд постановив протокольно ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та про відкладення підготовчого засідання на 01.03.2023.

15.02.2023 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, які долучено судом до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 01.03.2023 суд постановив протокольно ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 30.03.2023.

До початку судового засідання від відповідача надійшло клопотання №юр-222 від 28.03.2023 про зупинення провадження у справі до перегляду судового рішення у подібних правовідносинах у справі № 905/1907/21 Великою Палатою Верховного Суду.

У судовому засіданні 30.03.2023 прокурор заперечив щодо зупинення провадження у даній справі, представник позивача-1 залишив розгляд даного клопотання на розсуд суду.

Розглянувши клопотання відповідача, суд зазначає наступне.

В обґрунтування необхідності здійснення представництва інтересів держави у суді, а саме Прилуцької міської ради, прокурор зазначив, що саме міська рада є органом, який наділений повноваженнями щодо розпорядження коштами місцевого бюджету. Правомірне та раціональне використання бюджетних коштів беззаперечно ставить інтерес територіальної громади в особі Прилуцької міської ради. Також пред`явлення позову прокурором в інтересах держави в особі Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Прилуцької міської ради обґрунтоване тим, що вказаний орган є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня та уповноважений на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань та здійснення видатків з бюджету, водночас є стороною у спірних додаткових угодах. Однак, на думку прокурора, Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Прилуцької міської ради, укладаючи оскаржувані додаткові угоди до договору про закупівлю, усупереч вимог ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", сприяв нераціональному та неефективному використанню бюджетних коштів, що створює загрозу державним інтересам в подальшому.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.12.2022 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 905/1907/21 з підстави, передбаченої ч. 5 ст. 302 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає однією з підстав для такого передання наявність виключної правової проблеми, вирішення якої необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики.

В ухвалі про передачу колегією суддів сформульовано низку питань, які, на її думку, постануть перед Великою Палатою Верховного Суду у цій справі, а саме: 1) чи може прокурор звертатись до суду в інтересах органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень та комунального закладу з вимогою про визнання укладеного правочину недійсним та стягнення коштів; 2) чи може суд задовольнити позовну вимогу органу місцевого самоврядування про визнання договору недійсним та відмовити у стягненні коштів на користь комунального закладу; чи є такий спосіб захисту ефективним; 3) чи є у такому випадку вимога про стягнення коштів до державного, місцевого бюджету належним способом захисту інтересів держави та/або територіальної громади у збереженні бюджетних коштів.

Також в ухвалі вказано, що для досягнення єдності практики необхідно уточнити наведений у пункті 9 постанови Великої Палати Верховного Суду від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20 висновок про те, що заборона на здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, передбачена абзацом третім частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру", має застосовуватись з урахуванням положень абзацу першого частини третьої цієї статті, який передбачає, що суб`єкт, в особі якого прокурор може звертатися з позовом в інтересах держави, має бути суб`єктом владних повноважень незалежно від наявності статусу юридичної особи. У контексті засадничого положення частини другої статті 19 Конституції України відсутність у Законі України "Про прокуратуру" інших окремо визначених заборон на здійснення представництва прокурором, окрім спеціальної заборони на представництво державних компаній, не слід розуміти як таку, що розширює встановлені в абзаці першому частини третьої статті 23 цього Закону межі для здійснення представництва прокурором законних інтересів держави.

Таке уточнення має полягати в доповненні наведеної вище правової позиції Великої Палати Верховного Суду висновками про те, що прокурор може звертатись до суду в інтересах держави в особі органу місцевого самоврядування та некомерційного комунального підприємства з вимогами про визнання недійсним правочину, укладеного комунальним підприємством, та про стягнення коштів на користь такого комунального підприємства (як частини двосторонньої реституції) або на користь держави (у разі якщо це передбачено законом).

Ухвалою Великої Палати Верховного суду від 01 лютого 2023 року справу №905/1907/21 прийнято до розгляду.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в ухвалі від 27.04.2020 у справі № 910/4450/19 зазначила, що подібність правовідносин в іншій чи аналогічній справі визначається за такими критеріями: суб`єктний склад сторін спору, зміст правовідносин (права та обов`язки сторін спору) та об`єкт (предмет).

Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). До того ж зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (пункт 32 постанови від 27.03.2018 № 910/17999/16; пункт 38 постанови від 25.04.2018 № 925/3/7; пункт 40 постанови від 25.04.2018 № 910/24257/16).

У справах №905/1907/21 та №911/2169/20 прокурор звертався до суду в інтересах держави в особі Черкаської обласної ради, Комунального закладу "Канівська санаторна школа Черкаської обласної ради" та в особі Кабінету Міністрів України, Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, Державного підприємства "Київське лісове господарство", відповідно, тобто одним із позивачів прокурор визначив комунальний заклад та державне підприємство.

Предметом позову у справі № 905/1907/21 є стягнення коштів на підставі ст.216 Цивільного кодексу України, ч.4 ст.36, ч.1 ст.37 Закону України "Про публічні закупівлі" (в редакції чинній на момент вчинення правочину) та на підставі ч.1 ст.670 Цивільного кодексу України на користь Комунального закладу "Канівська санаторна школа Черкаської обласної ради", в зв`язку з порушенням вимог Закону "Про публічні закупівлі" та умов Договору при укладанні додаткових угод, якими без належних на те підстав внесено зміни до істотних умов Договору - збільшено ціну за одиницю товару та зменшено кількість предмету закупівлі.

У справі № 927/89/23 прокурором указано позивачем-3 Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Прилуцької міської ради.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань організаційно-правова форма юридичної особи - Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Прилуцької міської ради: комунальна організація (установа, заклад).

Отже, прокурор звернувся до суду з позовом про стягнення на користь Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Прилуцької міської ради безпідставно отриманих коштів, посилаючись на те, що при укладанні додаткових угод до Договору було порушено вимоги Закону України "Про публічні закупівлі", а саме змінено ціну за одиницю товару у бік збільшення за відсутності відповідного коливання ціни такого товару на ринку, внаслідок чого безпідставно зменшено обсяги закупівлі, а відтак на підставі ст. 670 Цивільного кодексу переплачені грошові кошти мають бути стягнуті на користь комунального закладу.

Таким чином, справи № 927/89/23 та № 905/1907/21 є подібними за суб`єктним складом, предметом позову, підставами позову та способом захисту.

Оскільки правові висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 905/1907/21 щодо питань, які стосуються звернення прокурора в інтересах органу місцевого самоврядування та комунального закладу; вимог від імені відповідного органу про визнання недійсним правочину та стягнення коштів саме на користь такого закладу; належного та ефективного способу захисту у подібних правовідносинах, мають суттєве значення для вирішення даної справи та формування єдиної правозастосовчої практики, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі № 927/89/23 до закінченням розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 905/1907/21.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно з пунктом 11 частини 1 статті 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини 1 статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи вищевикладене, та беручи до уваги, що на теперішній час Великою Палатою Верховного Суду не прийнято рішення у справі №905/1907/21 щодо неоднакового застосування ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", з метою дотримання принципу правової визначеності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання відповідача та зупинення провадження у справі № 927/89/23 до вирішення Великою Палатою Верховного Суду питання про усунення неоднозначного застосування норм права у подібних правовідносинах у іншій справі №905/1907/21.

Керуючись ст. 228, 233 - 235 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі №927/89/23 зупинити до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №905/1907/21.

2. Зобов`язати учасників справи повідомити суд про результати перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №905/1907/21 та надати копію відповідного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею. Ухвалу може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 30.03.2023.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В.В. Моцьор