ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2023 Справа № 914/2558/22

За позовом: Акціонерного товариства Акціонерно комерційний банк «Львів», м. Львів,

до відповідача -1: Фізичної особи підприємця Костюк Федора Сергійовича, м. Львів,

до відповідача -2: ОСОБА_1 , м. Львів,

про: стягнення заборгованості в розмірі 2 546 810, 65 грн.

Суддя Синчук М.М.

За участю секретаря судового засідання

Дицька С.З.

Представники учасників справи:

від позивача: Вертас М.М. - представник;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: Шейхо Каміран - представник.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства Акціонерно комерційний банк «Львів» до Фізичної особи підприємця Костюк Федора Сергійовича , до відповідача -2 ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 2 546 810, 65 грн.

Ухвалою від 09.12.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №914/2558/22, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 26.12.2022.

Канцелярією Господарського суду 26.12.2022 зареєстровано клопотання відповідача -1 про зупинення провадження у справі (Вх № 4292/22).

У судовому засіданні 26.12.2022 оголошено перерву до 06.02.2022.

Ухвалою від 06.02.2023 суд продовжив строк підготовчого провадження у справі №914/2558/22 на 30 днів з 09.02.2023. Підготовче засідання відклав на 27.02.2023.

У судовому засіданні 27.02.2023 суд закрив підготовче провадження у справі № 914/2558/22. Розгляд справи № 914/2558/22 по суті призначив на 27.03.2023.

У судове засідання 27.03.2023 представник позивача з`явився, надав пояснення, позовні вимоги підтримав.

У судове засідання 27.03.2023 представник відповідача-1 не з`явився, причини неявки не повідомив.

У судове засідання 27.03.2023 представник відповідача-2 з`явився, надав пояснення.

Щодо клопотання про зупинення суд зазначає наступне.

Подане клопотання мотивоване тим, що на розгляді Господарського суду знаходиться справа за позовом Акціонерного товариства Акціонерно комерційний банк «Львів» до ФОП Костюк Ф.С. та до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 2 546 810, 65 грн.

В той же час на розгляді Галицького районного суду м. Львова (головуючий суддя Радченко В.Є. справа № 461/5489/22) знаходиться цивільна справа за позовом Костюка Ф.С. та ОСОБА_1 до АТ АКБ «Львів» про звільнення від відповідальності за кредитним договором (відомості щодо даної справи містяться на офіційному Документ сформований в системі «Електронний суд» 25.12.2022 2 сайті Галицького районного суду м. Львова).

Тому відповідач вказує, що у двох судах розглядаються справи між одними і тими ж сторонами стосовно одного і того ж предмету спору - кредитного договору. При цьому від вирішення позову Галицьким районним судом м. Львова буде залежати вирішення позовних вимог у господарському суді, оскільки у випадку задоволення позовних вимог Галицьким районним судом м. Львова позовні вимоги АТ АКБ «Львів» у Господарському суді Львівської області будуть безпідставними.

Судом встановлено, що Галицьким районним судом міста Львова 16.12.2023 у справі № 461/5489/22 винесено рішення, доказів оскарження такого рішення суду не надано, тому суд відмовляє в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі 914/2558/22.

У судовому засіданні 27.02.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Правова позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 28.11.2019 між позивачем (банком) та відповідачем-1 (позичальником) укладено Генеральний договір №512/В/2019, на виконання якого відповідачеві-1 було встановлено максимальний ліміт заборгованості (кредитування) у розмірі 10 000 000,00 грн з строком дії включно до 27.11.2019 року. 13.12.2021 між позивачем (банком) та відповідачем-1 (позичальником) укладено додатковий договір №512/В/2019-4 про надання кредиту до Генерального договору №512/В/2019 від 28.11.2019, на виконання якого відповідачу-1 було видано кредит у розмірі 1 180 000,00 грн.

Також, 13.12.2021року між Банком та відповідачем-1 укладено Додатковий договір № 512/В/2019-5 про надання кредиту до Генерального договору №512/В/2019 від 28.11.2019р. (надалі Кредитний договір №5) згідно умов якого Банк надає Позичальнику грошові кошти (надалі Кредит) у розмірі 1 100 000,00грн., для рефінансування заборгованості/поповнення обігових коштів, із процентною ставкою 17,5% річних, з кінцевою датою повернення - 12.12.2024року.

28.11.2019 року з метою забезпечення виконання вимог за Генеральним договором №512/В/2019 від 28.11.2019року між АТ АКБ «Львів» та ОСОБА_1 (відповідач-2) укладено Договір поруки № 512/В /2019/Р-1.

Відповідач-1 належним чином взятих на себе зобов`язань за укладеними договорами не виконав, у результаті чого станом на 11.10.2022 року заборгованість Позичальника перед АТ АКБ «Львів» по основному боргу, відсотках згідно Генерального договору № 512/В/2019 від 28.11.2019року становить 2 546 810,65 грн.

Позиція відповідачів.

Відповідачі 1, 2 відзиву на позовну заяву у строк, визначений законом і судом, не подали.

Обставини справи.

28.11.2019 року між АТ АКБ «Львів» (Банк, позивач) та Фізичною особою підприємцем Костюком Федором Сергійовичем (Позичальник, відповідач) укладено Генеральний договір №512/В/2019 ,відповідно до п. 1.1.-1.2. якого банк зобов`язувався встановити позичальнику максимальний ліміт заборгованості (кредитування), в межах якого надавати йому кредити, овердрафти, гарантії, відкривати кредитні лінії (кредити) у розмірі та на умовах, обумовлених цим договором та додатковими договорами до нього, а позичальник зобов`язувався виконувати свої обов`язки по поверненню кредитів, в тому числі по сплаті процентів, комісії за користування ними, а також інших платежів, передбачених цим договором та додатковими договорами до нього. Конкретні умови кредитування, зокрема: тип кредиту, сума, валюта, процентна ставка, комісія, порядок видачі кредиту, строк повернення, цільове призначення кредиту, визначаються додатковими договорами, що укладаються між сторонами, та є невід`ємною частиною цього договору. додаткові договори не повинні суперечити загальним та граничним умовам, що визначені цим договором.

Відповідно з п.2.1. Генерального договору банк здійснює кредитування за цим Договором на наступних умовах: 2.1.1. Максимальний ліміт заборгованості та валюта кредитування 10 000 000, 00; 2.1.2. Строк дії включно до 27.11.2029.

Згідно п.2.2. Генерального договору в межах максимального ліміту заборгованості, передбаченого п.2.1. цього договору, Позичальнику надаються Кредити на строк не більше 60 місяців. Кожна видача Кредиту в межах максимального ліміту заборгованості оформляється Додатковим договором до цього Договору, в якому вказуються тип Кредиту, сума, валюта, процентна ставка, порядок видачі, строк повернення, цільове призначення Кредиту, рахунки для обліку Кредиту та відсотків за його користування.

13.12.2021року між Банком та Позичальником укладено Додатковий договір № 512/В/2019-4 (надалі-Додатковий договір 1) про надання кредиту до Генерального договору №512/В/2019 від 28.11.2019, відповідно до п.1. договору банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти (надалі - кредит) у розмірі та на умовах, обумовлених цим додатковим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти та комісії за користування ним.

Відповідно до п. 2.1.-2.1.6. якого банк видає позичальнику кредит, а позичальник приймає його на наступних умовах: розмір та валюта кредиту -1 180 000, 00 грн (п.2.1.1.); призначення кредиту - Рефінансування КД №512/В/2019-3 від 26.04.2021/Поповнення обігових коштів (п.2.1.2.); процентна ставка - 17,5% (п.2.1.3.); дата повернення кредиту - 12.12.2024 (п.2.1.4.); порядок видачі кредиту - безготівково на поточний рахунок позичальника (п.2.1.5.); графік повернення кредиту - згідно графіка погашення (п.2.1.6.).

13.12.2021року між Банком та Позичальником укладено Додатковий договір № 512/В/2019-5 (надалі Додатковий договір-2) про надання кредиту до Генерального договору №512/В/2019 від 28.11.2019, відповідно до п.1. договору банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти (надалі - кредит) у розмірі та на умовах, обумовлених цим додатковим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти та комісії за користування ним.

Відповідно до п. 2.1.-2.1.6. якого банк видає позичальнику кредит, а позичальник приймає його на наступних умовах: розмір та валюта кредиту -1 100 000, 00 грн (п.2.1.1.); призначення кредиту - Рефінансування КД №512/В/2019-3 від 26.04.2021/Поповнення обігових коштів (п.2.1.2.); процентна ставка - 17,5% (п.2.1.3.); дата повернення кредиту - 12.12.2024 (п.2.1.4.); порядок видачі кредиту - безготівково на поточний рахунок позичальника (п.2.1.5.); графік повернення кредиту - згідно графіка погашення (п.2.1.6.).

Згідно з п.2.4. додаткового договору №1 та додаткового договору №2, кредит видається на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання.

Пунктом 2.7. додаткового договору №1 та додаткового договору №2 сторони погодили, що банк має право Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту у випадку невиконання/неналежного виконання Позичальником зобов`язань, передбачених цим Договором та/або договорами, якими забезпечується виконання зобов`язань за цим Додатковим договором, а також у випадку несвоєчасної сплати процентів та/або повернення Кредиту або його частини.

Згідно п.3.2. додаткового договору №1 та додаткового договору №2 проценти за користування Кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по Кредиту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно 360 днів у році), за ставкою, визначеною у п.2.1.4. цього додатково Договору з моменту видачі кредиту до терміну, вказаному в п.2.1.4. цього додаткового договору.

Відповідно до п.п. 4.1., п.4.2. додаткового договору №1 та додаткового договору №2 позичальник зобов`язаний повернути Банку Кредит у повному обсязі в порядку та терміни, передбачені цим Договором та/або додатками до нього. Повернення Кредиту здійснюється шляхом безготівкових перерахунків або внесенням готівки в касу Банку.

Згідно п. 4.8. додаткового договору №1 та додаткового договору №2 Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших платежів за Договором, у разі настання одного (або кількох) з таких випадків: несвоєчасної сплати процентів та/або повернення суми кредиту (частини кредиту); наявності обставин, які свідчать про те, що наданий Позичальникові кредит не буде повернуто у строки, визначені Кредитним договором; іншого істотного порушення умов Кредитного договору.

Пунктом 4.9. додаткових договорів №1 та №2 передбачено, що «Позичальник зобов`язаний протягом 10-ти банківських днів з моменту отримання письмової вимоги банку (п.4.9) достроково повернута Кредити, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за цим договором.

У додатку 1 до додаткового договору №1 та №2 сторонами узгоджено графік погашення кредиту.

На виконання умов додаткового договору №1 позивач перерахував на рахунок відповідача-1 кредитні кошти у розмірі 1 180 000, 00грн, згідно меморіального ордера № 477524 від 13.12.2021.

На виконання умов додаткового договору №2 позивач перерахував на рахунок відповідача-1 кредитні кошти у розмірі 1 100 000, 00грн, згідно меморіального ордера № № 477609 від 13.12.2021.

З метою забезпечення виконання відповідачем-1 зобов`язань за генеральним договором, 28.11.2019 між АТ АКБ «Львів» та ОСОБА_1 (відповідач-2) укладено Договір поруки № 512/В /2019/Р-1, відповідно до умов п.1.2. якого поручитель зобов`язався відповідати перед кредитором за належне, своєчасне та повне виконання позичальником усіх зобов`язань за Генеральним договором та додатковими договорами до нього, в тому числі зобов`язань, які можуть виникнути у майбутньому, в зв`язку зі зміною умов Генерального договору, включаючи випадки збільшення кредитних зобов`язань позичальника, пов`язані зі збільшенням ліміту кредитування, збільшенням розміру відсотків за користування кредитними коштами, збільшення терміну кредитування та інше.

За умовами п.п.2.1.-2.3. договору поруки, поручитель приймає на себе зобов`язання, у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за Генеральним договором, погасити в повному обсязі: а) заборгованість по Генеральному договору; б) нараховані відсотки, неустойку (штраф, пеню), передбачені умовами Генерального договору, а також інші боргові зобов`язання, що виникають з умов Генерального договору та додатків до нього, які укладені чи будуть укладені в майбутньому. Поручитель та позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Кредитор має право вимагати виконання зобов`язань за Генеральним договором від позичальника та поручителя як разом, так і від кожного з них окремо. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, тощо.

Відповідно до п.п.2.5.-2.6. договору поруки у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за Генеральним договором в цілому чи в будь-якій його частині, кредитор має право пред`явити вимогу до поручителя про погашення поручителем заборгованості в об`ємі боргових зобов`язань позичальника перед кредитором, що обумовлені Генеральним договором. Поручитель зобов`язаний виконати взяті на себе зобов`язання по цьому договору, не пізніше 7 (семи) банківських днів з моменту отримання повідомлення від кредитора про невиконання позичальником зобов`язання (його частини) і необхідності їх виконання поручителем.

Згідно з п.2.8. договору поруки повідомлення, що направляється кредитором поручителю, виконується у письмовій формі і вважається таким, що отримано поручителем, якщо воно надіслано рекомендованим чи цінним листом на адресу поручителя, зазначену в цьому договорі чи надано йому особисто.

Як вбачається із матеріалів справи, у зв`язку із систематичним порушенням позичальником своїх зобов`язань по кредитному договору та наявною значною простроченою заборгованістю по сплаті кредиту та процентів за користування кредитними коштами, 07.09.2022 позивачем рекомендованими відправленнями надіслано на адресу позичальника та поручителя листи-вимоги вих. №757/0-05, 758/0-05 від 07.09.2022 та №759/0-05 від 07.09.2022 щодо дострокового повернення кредитної заборгованості та заборгованості за процентами.

Зважаючи на те, що вимоги банку добровільно відповідачами виконані не були, позивач звернувся до господарського суду з вимогою про солідарне стягнення з відповідачів 2 546 810,65 грн, яка складається: заборгованості по Додатковому договору № 512/В/2019-4 від 13.12.2021 про надання кредиту до Генерального договору № 512/В/2019 від 28.11.2019р. в розмірі 1 319 228,35грн з яких: заборгованість по основному боргу - 1 160 898, 61 грн.; - заборгованість по відсотках - 158 329,74 грн.; Заборгованості по Додатковому договору № 512/8/2019-5 від 13.12.2021р. про надання кредиту до Генерального договору № 512/8/2019 від 28.11.2019р. в розмірі 1 227 582,30грн.. з яких: заборгованість по основному боргу - 1 080 159,72грн.; - заборгованість по відсотках - 147 422,58 грн.

Висновки суду.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є зокрема, договори та інші правочини.

Як передбачено статтею 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Правовідносини між сторонами виникли на підставі укладених між позивачем та відповідачем-1 Генерального договору №512/В/2019 та додаткового договору №512/В/2019-4 про надання кредиту до Генерального договору №512/В/2019 від 28.11.2019 (додатковий договір-1) та додаткового договору №512/В/2019-5 про надання кредиту до Генерального договору №512/В/2019 від 28.11.2019 (додатковий договір-2).

Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави («позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до п. 2.1.-2.1.6. додаткового договору №1 банк видає позичальнику кредит, а позичальник приймає його на наступних умовах: розмір та валюта кредиту -1 180 000, 00 грн (п.2.1.1.); призначення кредиту - Рефінансування КД №512/В/2019-3 від 26.04.2021/Поповнення обігових коштів (п.2.1.2.); процентна ставка - 17,5% (п.2.1.3.); дата повернення кредиту - 12.12.2024 (п.2.1.4.); порядок видачі кредиту - безготівково на поточний рахунок позичальника (п.2.1.5.); графік повернення кредиту - згідно графіка погашення (п.2.1.6.).

Відповідно до п. 2.1.-2.1.6. додаткового договору №2 банк видає позичальнику кредит, а позичальник приймає його на наступних умовах: розмір та валюта кредиту -1 100 000, 00 грн (п.2.1.1.); призначення кредиту - Рефінансування КД №512/В/2019-3 від 26.04.2021/Поповнення обігових коштів (п.2.1.2.); процентна ставка - 17,5% (п.2.1.3.); дата повернення кредиту - 12.12.2024 (п.2.1.4.); порядок видачі кредиту - безготівково на поточний рахунок позичальника (п.2.1.5.); графік повернення кредиту - згідно графіка погашення (п.2.1.6.).

На виконання умов додаткового договору №1 позивач перерахував на рахунок відповідача-1 кредитні кошти у розмірі 1 180 000, 00грн, згідно меморіального ордера № 477524 від 13.12.2021.

На виконання умов додаткового договору №2 позивач перерахував на рахунок відповідача-1 кредитні кошти у розмірі 1 100 000, 00грн, згідно меморіального ордера № № 477609 від 13.12.2021.

Згідно з п.2.4. додаткового договору №1 та додаткового договору №2, кредит видається на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання.

Згідно положень частини 3 статті 346 Господарського кодексу України кредити надаються банками під відсоток. Надання безвідсоткових кредитів забороняється, крім випадків передбачених законом. Вказане узгоджується з положенням статті 1054 Цивільного кодексу України.

Згідно частини 1, частини 2 статті 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно частини 1, частини 3 статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Статтею 553 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Як встановлено судом, з метою забезпечення виконання відповідачем-1 зобов`язань за Генеральним договором №512/В/2019, 28.11.2019 між позивачем (кредитором) та відповідачем-2 (поручителем) укладено договір поруки № 512/В /2019/Р-1, відповідно до умов п.1.2. якого поручитель зобов`язався відповідати перед кредитором за належне, своєчасне та повне виконання позичальником усіх зобов`язань за Генеральним договором та додатковими договорами до нього, в тому числі зобов`язань, які можуть виникнути у майбутньому, в зв`язку зі зміною умов Генерального договору, включаючи випадки збільшення кредитних зобов`язань позичальника, пов`язані зі збільшенням ліміту кредитування, збільшенням розміру відсотків за користування кредитними коштами, збільшення терміну кредитування та інше.

Відповідно до частини 1, частини 2 статті 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

У зв`язку із систематичним порушенням позичальником своїх зобов`язань по кредитному договору та наявною значною простроченою заборгованістю по сплаті кредиту та процентів за користування кредитними коштами, 07.09.2022 позивачем рекомендованими відправленнями надіслано на адресу позичальника та поручителя листи-вимоги вих. №757/0-05, 758/0-05 від 07.09.2022 та №759/0-05 від 07.09.2022 щодо дострокового повернення кредитної заборгованості та заборгованості за процентами, які залишені без відповіді та задоволення.

Згідно з наданими довідками та виписками з банку судом встановлено, що заборгованість відповідача становить 2 546 810,65 грн, яка складається: заборгованості по Додатковому договору № 512/В/2019-4 від 13.12.2021 про надання кредиту до Генерального договору № 512/В/2019 від 28.11.2019р. в розмірі 1 319 228,35грн з яких: заборгованість по основному боргу - 1 160 898, 61 грн.; - заборгованість по відсотках - 158 329,74 грн.; Заборгованості по Додатковому договору № 512/8/2019-5 від 13.12.2021р. про надання кредиту до Генерального договору № 512/8/2019 від 28.11.2019р. в розмірі 1 227 582,30грн.. з яких: заборгованість по основному боргу - 1 080 159,72грн.; - заборгованість по відсотках - 147 422,58 грн.

Відповідачі доказів сплати заборгованості не надали.

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У відповідності із статтею 193 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 599 Цивільного кодексу України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами частини 1 статті 543 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Враховуючи вищенаведені норми Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України дійшов висновку про те, що вимога позивача про солідарне стягнення з відповідачів основного боргу в сумі 2 546 810, 65 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

У відповідності до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування "вірогідності доказів" на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. Вказане узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного суду у справі № 904/2357/20 від 21.08.2020.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Розподіл судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в сумі 38 202, 16 грн, що підтверджується меморіальним ордером №237987 від 07.10.2022.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір в сумі 38 202, 16 грн. слід покласти на відповідачів.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 73-79, 86, 129, 130, 165, 191, 231, 236-238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2.Стягнути солідарно з Фізичної особи-підприємця Костюк Федора Сергійовича ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Акціонерно комерційний банк «Львів» (, юридична адреса: 79008, м. Львів, вул. Сербська, 1) заборгованість за Генеральним Договором №512/В/2019 від 28.11.2019 року в розмірі 2 546 810,65грн та 38 202, 16 грн сплаченого судового збору.

3. Наказ видати згідно статті 327 Господарського процесуального кодексу України після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, встановленому статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Інформація щодо руху справи розміщена в мережі Інтернет на інформаційному сайті за посиланням http://www.reyestr.court.gov.ua та на офіційному веб-порталі судової влади України за посиланням: http://court.gov.ua.

Повне рішення складено 03.04.2023

Суддя Синчук М.М.