ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2023 р. Справа№ 910/18575/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Барсук М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Руденко М.А.

при секретарі: Овчинніковій Я.Д.

за участю представників сторін:

від позивача: Білоголовська Л.А.;

від відповідача: Куць О.В.;

від третьої особи: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2022 року (повний текст рішення складено 02.11.2022)

у справі №910/18575/21 (суддя Грехова О.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю імені газети "Ізвєстія"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕМ-Транс"

про стягнення 855 222,82 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та хід розгляду справи

Товариство з обмеженою відповідальністю імені газети «Ізвєстія» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 855 222,82 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок вчинення відповідачем порушення законодавства про захист економічної конкуренції та необґрунтованого запровадження з 01.03.2019 послуги з подачі й збирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні станції, для використання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням та встановлення з її вартості з 01.03.2019 в розмірі 170,38 грн. за 1 вагон/ 1 кілометр без ПДВ, та з 16.05.2019 в розмірі 173,11 грн. за 1 вагон/ 1 кілометр без ПДВ, позивачем понесені необґрунтовані витрати в сумі 427 611,41 грн., в зв`язку з чим наявні підстави для стягнення з відповідача 855 222,82 грн. на підставі ч. 2 ст. 55 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.10.2022 року позовні вимоги задоволено повністю.

Стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю імені газети "Ізвєстія" шкоду у розмірі 855 222 грн. 82 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 12 828 грн. 34 коп.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що оскільки рішенням Антимонопольного комітету України підтверджено, що введення та встановлення вартості вищезазначеної послуги є порушенням, передбаченим частиною першою статті 13 та пунктом 2 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним (домінуючим), що призвело до ущемлення інтересів суб`єктів господарювання (споживачів послуг АТ "Укрзалізниця"), яке було б неможливим за умов існування значної конкуренції на ринку, а тому позивачем доведено нанесення йому шкоди, що знаходиться у прямій причинно-наслідковій залежності від протиправної поведінки відповідача

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2022 року у справі №910/18575/21 повністю та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у діях відповідача відсутній склад правопорушення, передбачений ст. 1166 ЦК України, необхідний для настання цивільно-правової відповідальності, а саме завдання відповідачем позивачу шкоди, так як вартість послуг компенсовано позивачеві за рахунок збільшення вартості продукції. Апелянт також зазначає, що позивач зловживає своїм правом та спрямовує даний позов не на захист свого права, а на завдання шкоди відповідачеві. Апелянт вказує, що між позивачем та відповідачем відсутні договірні відносини, що б слугували підставою для висновку про наявність протиправних дій щодо нанесення відповідачем позивачу шкоди.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/18575/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Барсук М.А. - головуюча суддя; судді - Руденко М.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою суду від 30.01.2023 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 28.02.2023.

27.02.2023 через відділ документального забезпечення суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 28.02.2023 року відкладено розгляд справи на 28.03.2023.

27.03.2023 через відділ документального забезпечення суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю імені газети "Ізвєстія" надійшла заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення Північного апеляційного господарського суду за допомогою програмного забезпечення EasyCon.

Ухвалою суду від 28.03.2023 відповідна заява Товариства з обмеженою відповідальністю імені газети "Ізвєстія" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції була задоволена.

Явка представників сторін

У судове засідання 28.03.2023 з`явились представники позивача та відповідача. Представник третьої особи у судове засідання 28.03.2023 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час і місце розгляду справи сторони були повідомлені належним чином, а саме шляхом направлення процесуальних документів на їхню поштову адресу.

В той же час, 27.03.2023 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Однак, у судовому засіданні 28.03.2023 представник позивача, у зв`язку із задоволенням його заяви про участь у справі в режимі відеоконференції, відкликав подане ним клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим воно було залишено колегією суддів без розгляду.

Колегією суддів під час розгляду даної справи враховано, що на підставі указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 (зі змінами від 14.03.2022, від 18.04.2022, від 17.05.2022), Закону України № 2102-IX від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Стаття 27 Конституції України передбачає, що обов`язок держави - захищати життя людини.

Разом з тим, у відповідності до вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

А тому, враховуючи, що під час воєнного стану суди не припинили свою діяльність та продовжують здійснювати правосуддя, колегія суддів, з урахуванням принципу розумності строків розгляду справи судом, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, передбаченого Конституцією України і гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (право на справедливий суд), зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалась обов`язковою, дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у судовому засіданні 28.03.2023 за відсутності представника третьої особи.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

07 лютого 2018 року між Акціонерним товариством «Українська залізниця» (далі - перевізник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕМ-ТРАНС» (замовник, третя особа) укладено Договір про надання послуг № 07415/ЦТЛ-2018 (далі - Договір № 07415/ЦТЛ-2018), предметом якого є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги. Крім того, обов`язком перевізника є, зокрема, надавати додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в додатках до цього договору.

Відповідно до п. 3.5 Договору № 07415/ЦТЛ-2018 розмір плати за додаткові послуги, які виконуються за вільними тарифами, перелік яких наведений у додатках до цього договору, визначається перевізником. Зміни ставок за додаткові послуги, які виконуються за вільними тарифами, визначаються перевізником і доводяться замовнику шляхом розміщення інформації на офіційному сайті перевізника із зазначенням терміну введення їх у дію не раніше ніж через 30 календарних днів після оголошення.

За умовами п. 9.1 Договору № 07415/ЦТЛ-2018 у разі прийняття нормативних актів, які змінюють умови надання послуг з перевезення вантажів та порядок їх сплати і т.ін., сторони зобов`язані привести договір у відповідність до таких нормативних актів шляхом внесення необхідних доповнень і змін до цього договору.

Згідно п. 9.2 Договору № 07415/ЦТЛ-2018 зміни й доповнення до цього договору оформлюються у письмовій формі, підписуються сторонами і стають невід`ємною частиною договору після підписання, якщо інше не передбачено цим договором. В односторонньому порядку перевізник має право внести зміни до додатків 1, 2, 3 цього договору або в інших випадках передбачених договором.

Рішенням правління Акціонерного товариства «Українська залізниця» №Ц-64/101 від 18.12.2018 було встановлено послугу з подачі й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням та встановлено за неї плату в розмірі 170,38 грн. без ПДВ.

Наказом Акціонерного товариства "Українська залізниця" №22 від 09.01.2019, послуга з подачі й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням була введена в дію.

01.03.2019 між Акціонерним товариством «Українська залізниця» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕМ-ТРАНС» укладено Додаткову угоду №3/П3 до Договору №07415/ЦТЛ-2018 якою доповнено розділ 2 новим підпунктом 2.1.20, яким встановлено обов`язок замовника, зокрема, компенсувати перевізнику витрати, пов`язані з подачею й забиранням вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також робіт пов`язаних з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням за ставкою встановленою у додатку 1 до цього договору. Оплата здійснюється за найкоротшу відстань до однієї із сусідніх станцій відкритої для вантажних операцій: малодіяльна вантажна станція навантаження/вивантаження (станція надання послуг) Закомельська/Савинці, та відповідно доповнено додаток 1 до цього договору пунктом 13, зокрема, введено додаткову послугу, пов`язану з перевезенням вантажів, що надаються за вільними тарифами: подача й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням. Ціна за одиницю після коригування - 170,38 грн без ПДВ за 1 вагон/1 кілометр.

15.01.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕМ-ТРАНС» (далі - експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю імені газети «Ізвєстія» (далі - клієнт, позивач) укладено Договір на транспортно-експедиційне обслуговування № 1501 (далі - Договір №1501), за умовами якого експедитор зобов`язується за плату та за рахунок клієнта організувати надання транспортно-експедиційних послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу (зернові, зернобобові, олійні культури та продукти їх переробки) залізничним транспортом.

Відповідно до п. 1.3, п.п. 2.1.1, 2.1.2., п. 3.5 Договору № 1501 протягом всього терміну знаходження у володінні експедитора вантажу право власності на нього належить клієнту.

Експедитор зобов`язаний від свого імені в інтересах клієнта цивільно-правові угоди (перевезення, доручення, підряду, зберігання тощо).

Робити розрахунки з третіми особами у межах угод, укладених з метою надання послуг, що є предметом цього Договору.

Розмір договірної ціни включає в себе: винагороду експедиторові, залізничний тариф, вартість виготовлення ЗПП, станційні збори, оформлення карантинних, ветеринарних сертифікатів, сертифікатів якості, сертифікатів ДІСХ, ТПП, ВТД, митних платежів, лабораторних досліджень продукції, послуги митного брокера, ПГВК.

27.03.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕМ-ТРАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю імені газети «Ізвєстія» укладено Додаткову угоду (орендований парк) № 1 до Договору № 1501, згідно якої сторони погодили, що клієнт доручає, а експедитор зобов`язується виконати перевезення пшениці по маршруту: ст. Самійлівка Придн.зал.- ст. Чорноморськ-порт-експ Од.зал; кількість вантажу - 6 ваг (410,170 т +/- 10 %); термін виконання транспортно-експедиційних послуг: березень 2019 року; вартість транспортно-експедиційних послуг: Самійлівка Придн.зал. - 30 163,20 грн/вагон т.ч. ПДВ - 5 027,20 грн.

В дані розцінки входять наступні послуги експедитора:

1) Організація доставки вантажу зі станції відправлення до станції призначення;

2) Видання наступного переліку документів: залізнична накладна (на вагон);

3) Оплата залізничного тарифу до станції Чорноморськ-порт-експ.Од. зал.;

4) Оплата додаткових зборів по станції відправлення, подачі й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням та встановлено за неї плату в розмірі 170,38 грн. за 1 вагон/1 кілометр без ПДВ. зазначений тариф застосовується з 12.02.2019;

5) запірно-пломбувальні пристрої.

04.04.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕМ-ТРАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю імені газети «Ізвєстія» укладено Додаткову угоду (орендований парк) № 2 до Договору № 1501, згідно якої сторони погодили, що клієнт доручає, а експедитор зобов`язується виконати перевезення пшениці по маршруту: ст. Самійлівка Придн.зал.- ст. Чорноморськ-порт-експ Од.зал; кількість вантажу - 10 ваг (690,880 т +/- 10 %); термін виконання транспортно-експедиційних послуг: квітень 2019 року; вартість транспортно-експедиційних послуг: Самійлівка Придн.зал. - 30 993,18 грн/вагон т.ч. ПДВ - 5 165,53 грн.

В дані розцінки входять наступні послуги експедитора:

1) Організація доставки вантажу зі станції відправлення до станції призначення;

2) Видання наступного переліку документів: залізнична накладна (на вагон);

3) Оплата залізничного тарифу до станції Чорноморськ-порт-експ.Од. зал.;

4) Оплата додаткових зборів по станції відправлення, подачі й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням та встановлено за неї плату в розмірі 170,38 грн. за 1 вагон/1 кілометр без ПДВ. зазначений тариф застосовується з 12.02.2019;

5) запірно-пломбувальні пристрої.

11.04.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕМ-ТРАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю імені газети «Ізвєстія» укладено Додаткову угоду (орендований парк) № 4 до Договору № 1501, згідно якої сторони погодили, що клієнт доручає, а експедитор зобов`язується виконати перевезення пшениці по маршруту: ст. Самійлівка Придн.зал.- ст. Чорноморськ-порт-експ Од.зал; кількість вантажу - 9 ваг (616,840 т +/- 10 %); термін виконання транспортно-експедиційних послуг: квітень 2019 року; вартість транспортно-експедиційних послуг: Самійлівка Придн.зал. - 30 852,72 грн/вагон т.ч. ПДВ - 5 142,12 грн.

В дані розцінки входять наступні послуги експедитора:

1) Організація доставки вантажу зі станції відправлення до станції призначення;

2) Видання наступного переліку документів: залізнична накладна (на вагон);

3) Оплата залізничного тарифу до станції Чорноморськ-порт-експ.Од. зал.;

4) Оплата додаткових зборів по станції відправлення, подачі й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням та встановлено за неї плату в розмірі 170,38 грн. за 1 вагон/1 кілометр без ПДВ. зазначений тариф застосовується з 12.02.2019;

5) запірно-пломбувальні пристрої.

21.04.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕМ-ТРАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю імені газети «Ізвєстія» укладено Додаткову угоду (орендований парк) № 5 до Договору № 1501, згідно якої сторони погодили, що клієнт доручає, а експедитор зобов`язується виконати перевезення пшениці по маршруту: ст. Самійлівка Придн.зал.- ст. Жовтнева (експ) Од.зал; кількість вантажу - 4 ваг (271,980 т +/- 10 %); термін виконання транспортно-експедиційних послуг: квітень 2019 року; вартість транспортно-експедиційних послуг: Самійлівка Придн.зал. - 25 275.84 грн/вагон т.ч. ПДВ - 4 212,64 грн.

В дані розцінки входять наступні послуги експедитора:

1) Організація доставки вантажу зі станції відправлення до станції призначення;

2) Видання наступного переліку документів: залізнична накладна (на вагон);

3) Оплата залізничного тарифу до станції Жовтнева (експ) Од. зал.;

4) Оплата додаткових зборів по станції відправлення, подачі й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням та встановлено за неї плату в розмірі 170,38 грн. за 1 вагон/1 кілометр без ПДВ. зазначений тариф застосовується з 12.02.2019;

5) запірно-пломбувальні пристрої.

25.04.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕМ-ТРАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю імені газети «Ізвєстія» укладено Додаткову угоду (орендований парк) № 6 до Договору № 1501, згідно якої сторони погодили, що клієнт доручає, а експедитор зобов`язується виконати перевезення пшениці по маршруту: ст. Закомельська Придн.зал.- ст. Жовтнева (експ) Од.зал; кількість вантажу - 3 ваг (207,520 т +/- 10 %); термін виконання транспортно-експедиційних послуг: квітень 2019 року; вартість транспортно-експедиційних послуг: Закомельська Придн.зал. - 25 709,88грн/вагон т.ч. ПДВ - 4 284,98 грн.

В дані розцінки входять наступні послуги експедитора:

1) Організація доставки вантажу зі станції відправлення до станції призначення;

2) Видання наступного переліку документів: залізнична накладна (на вагон);

3) Оплата залізничного тарифу до станції Жовтнева (експ) Од. зал.;

4) Оплата додаткових зборів по станції відправлення, подача-заюирання, користування вагонами під час оформлення необхідних документів на вантаж по малодіяльним станціям згідно телеграфного розпорядження від 17.01.2019 № НЗ-1-11/61 (з Харкова упр. № Н-174а), митних платежів і т.п.

5) запірно-пломбувальні пристрої.

18.06.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕМ-ТРАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю імені газети «Ізвєстія» укладено Додаткову угоду (орендований парк) № 7 до Договору № 1501, згідно якої сторони погодили, що клієнт доручає, а експедитор зобов`язується виконати перевезення пшениці по маршруту: ст. Самійлівка Придн.зал.- ст. Миколаїв-вант. Од.зал; кількість вантажу - 21 ваг (992,760 т +/- 10 %); термін виконання транспортно-експедиційних послуг: квітень 2019 року; вартість транспортно-експедиційних послуг: Самійлівка Придн.зал. - 24 595,02 грн/вагон т.ч. ПДВ - 4 099,17 грн.

В дані розцінки входять наступні послуги експедитора:

1) Організація доставки вантажу зі станції відправлення до станції призначення;

2) Видання наступного переліку документів: залізнична накладна (на вагон);

3) Оплата залізничного тарифу до станції Миколаїв-вант. Од. зал.;

4) Оплата додаткових зборів по станції відправлення, подачі й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням та встановлено за неї плату в розмірі 173,11 грн. за 1 вагон/1 кілометр без ПДВ. зазначений тариф застосовується з 16.05.2019;

5) запірно-пломбувальні пристрої.

25.04.2019 позивачем із станції Закомельська Південної відправлено 3 вагони (згідно Додаткової угоди № 6 від 25.04.2019 до Договору № 1501): № 95820049, 95784013, 95784948.

Зі станції Самійлівка позивачем відправлено 50 вагонів, в тому числі: 27-29.03.2019 - №№ 95781860, 95784716, 95784922, 95784021, 95783957, 95784872 (згідно Додаткової угоди № 1 від 27.03.2019 до Договору № 1501); 04-05.04.2019 - №№ 95784914, 95784757, 95781878, 95781829, 95784732, 95781811, 95784781, 95784880, 95784740, 95784906 (згідно Додаткової угоди № 2 від 04.04.2019 до Договору № 1501); 11-12.04.2019 - №№ 95781845, 95784989, 95784963, 95781803, 95784856, 95781860, 9578476, 95781886, 95784922 (згідно Додаткової угоди № 4 від 11.04.2019 до Договору № 1501); 21.04.2019 - №№ 95819975, 95819983, 95784112, 95784146 (згідно Додаткової угоди № 5 від 21.04.2019 до Договору № 1501); 19-24.06.2019 №№ 95820031, 95811975, 95784203, 95784146, 95784153, 95784112, 957849006, 95842076, 95841870, 95781902, 95839544, 95784005, 95820007, 95841805, 95841813, 95914057, 95783981, 95819967, 95784807, 95839650, 95914040 (згідно Додаткової угоди № 7 від 18.06.2019 до Договору № 1501).

Згідно актів здачі-прийняття робіт (наданих послуг) № ОУ-0000145, № ОУ00000146, № ОУ-0000148, № ОУ-0000188, № ОУ-0000203, та № ОУ-0000269, складених та підписаних Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕМ-ТРАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю імені газети «Ізвєстія», загальна вартість наданих транспортно-експедиційних послуг становить 1 463 313,90 грн., з яких вартість послуги за послугу за подачу й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням - 427 611,41 грн. з ПДВ.

Зазначені послуги позивачем оплачено згідно платіжних доручень № 834 від 19.04.2019 на суму 180 979,20 грн., № 835 від 19.04.2019 на суму 309 931,80 грн., № 836 від 19.04.2019 на суму 87 804,00 грн., № 837 від 19.04.2019 на суму 277 674,48 грн., № 877 від 16.05.2019 на суму 77 129,64 грн., № 898 від 24.05.2019 на суму 101 103,36 грн. та № 986 від 17.07.2019 на суму 516 495,42 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, сума коштів, яку отримано відповідачем від ТОВ «ЕМ-ТРАНС» за послуги з подачі й збирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції відправлені позивача та вартість яких було покладено на позивача відображено в накопичувальних картках №№ 27030010, № 01040011, № 05040013, № 08040014, № 08040015, № 11040016, № 12040017, № 22040019, № 25040109, № 19060024, № 21060025, № 21060026, № 22060027, № 23060028, № 24060029.

Позивач зазначає, що послуга з подачі й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням надається відповідачем не на всіх станціях, а виключно на станціях, які включені до Переліку малодіяльних станцій, на всіх інших станціях АТ "Українська залізниця" відповідний тариф не застосовується. Так, у 1 півріччі 2019 до переліку малодіяльних станцій віднесена станція Закомельська Південної залізниці.

Крім того, згідно листа АТ "Українська залізниця" №ЦЦТех-09/726 від 14.11.2019 сума нарахованого додаткового збору «за подачу й збирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльній станції, для виконання комерційних операцій, для виконання комерційних операцій, а також робіт, пов`язаних з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням» за кожен вагон (№95820049, № 95784013, № 95784948), що рухався по накладній № 44423937, з накопичувальної картки № № 25040109 стягнута сума у розмірі 4 429,88 грн. без ПДВ (за кожний вагон), всього на суму 13 289,64 грн. без ПДВ.

В свою чергу, за результатами розгляду справи № 130-26.13/102-19 Антимонопольним комітетом України 06.08.2020 винесено рішення № 470-р, яким визнано, що Акціонерне товариство "Українська залізниця" протягом 2018 року - 31 березня 2020 року займало монопольне становище на ринку перевезення вантажів залізничним транспортом у межах території України із часткою 100 відсотків.

Визнано дії Акціонерного товариства "Українська залізниця", які полягають у визначенні малодіяльних вантажних станцій і запровадженні послуги "Подача й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням" та встановленні її вартості, порушенням, передбаченим частиною першою статті 13 та пунктом 2 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку перевезення вантажів залізничним транспортом у межах території України, що призвело до ущемлення інтересів суб`єктів господарювання (споживачів послуг АТ "Укрзалізниця"), яке було б неможливим за умов існування значної конкуренції на ринку.

Зобов`язано Акціонерне товариство "Українська залізниця" припинити порушення, зазначене в пункті 2 резолютивної частини цього рішення.

За порушення, зазначене в пункті 2 рішення, на Акціонерне товариство "Укрзалізниця" накладено штраф у розмірі 18 282 400, 00 грн.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що він є кінцевим споживачем послуги відповідача з перевезення вантажів і саме на нього покладено обов`язок по сплаті вартості послуг відповідача, в свою чергу ТОВ «ЕМ-ТРАНС» є лише посередником між позивачем та відповідачем при відправленні позивачем вантажу залізничним транспортом, тож саме позивач внаслідок вчинення відповідачем порушення законодавства про захист економічної конкуренції поніс необґрунтовані витрати на оплату послуги «з подачі й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням» та встановленні її вартості в розмірі 170,38 грн. за 1 вагон/1 кілометр без ПДВ з 01.03.2019 та 173,11 грн. за 1 вагон/1 кілометр без ПДВ з 16.05.2019 в загальній сумі 427 611,41 грн. (з ПДВ).

Таким чином, позивач зазначає, що АТ «Українська залізниця» завдано йому шкоду, яка відповідно до ст. 55 Закону України «Про захист економічної конкуренції» підлягає відшкодуванню у подвійному розмірі, а саме: 427 611,41 *2= 855 222,82 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що оскільки рішенням Антимонопольного комітету України підтверджено, що введення та встановлення вартості вищезазначеної послуги є порушенням, передбаченим частиною першою статті 13 та пунктом 2 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним (домінуючим), що призвело до ущемлення інтересів суб`єктів господарювання (споживачів послуг АТ "Укрзалізниця"), яке було б неможливим за умов існування значної конкуренції на ринку, а тому позивачем доведено нанесення йому шкоди, що знаходиться у прямій причинно-наслідковій залежності від протиправної поведінки відповідача

Однак, колегія суддів частково не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

За положеннями ст. 55 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особи, яким заподіяно шкоду внаслідок порушення законодавства про захист економічної конкуренції, можуть звернутися до господарського суду із заявою про її відшкодування.

Шкода, заподіяна порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченими пунктами 1, 2, 5, 10, 12, 18, 19 статті 50 цього Закону, відшкодовується особою, що вчинила порушення, у подвійному розмірі завданої шкоди.

З системного дослідження Закону України "Про захист економічної конкуренції" випливає, що в даному законі не передбачено порядок (механізм) відшкодування шкоди, тому слід застосовувати положення Цивільного та Господарського кодексів України.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Статтею 224 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Згідно із ст. 255 Господарського кодексу України збитки, заподіяні зловживанням монопольним становищем, антиконкурентними узгодженими діями, дискримінацією суб`єктів господарювання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, а також збитки, заподіяні внаслідок вчинення дій, визначених цим Кодексом як недобросовісна конкуренція, підлягають відшкодуванню за позовами заінтересованих осіб у порядку, встановленому законом.

Статтею 22 Цивільного кодексу України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Загальне правило ст. 1166 встановлює, що будь-яка майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала, в повному обсязі. Якщо мають місце спеціальні підстави, що надають можливість застосовувати до правовідносин положення інших статей § 1 Глави 82 ЦК, треба застосовувати спеціальні норми. В противному випадку відшкодування шкоди відбуватиметься за правилами вищезазначеної статті.

Отже, доводи апелянта про те, що лише учасник договірних правовідносин має право на звернення до суду за захистом свої прав шляхом відшкодування шкоди не відповідають положеннями чинного законодавства.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, спір у даній справі виник не у зв`язку з неналежним виконанням стороною договірних зобов`язань, а у зв`язку із вчиненням відповідачем порушення законодавства про захист економічної конкуренції, внаслідок чого (вчиненого порушення) позивачу було заподіяно шкоду. Обраний позивачем спосіб захисту відповідає змісту порушеного права та безпосередньо передбачений приписами статті 55 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Більше того, у відповідних відносинах, що склались між сторонами, позивач виступає замовником послуги з перевезення вантажу, задля надання якої між ним та ТОВ «ЕМ-Транс» був укладений договір на транспортно-експедиційне обслуговування, у якого, у свою чергу, був укладений з АТ «Українська залізниця» відповідний договір про надання послуг з перевезення вантажів залізничним транспортом, що повністю узгоджується з диспозицією статті 929 ЦК України.

А тому, доводи апелянта, що позивачем не доведено того, з яких підстав його права та законні інтереси є порушеними з боку відповідача, колегія суддів відхиляє.

Аналіз положень статті 1166 Цивільного кодексу України дозволяє дійти висновку про те, що загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення), яке містить такі складові: протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв`язок між ними та вина заподіювача шкоди.

Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється майнова шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права. Такий елемент як наявність шкоди полягає у будь-якому знеціненні блага, що охороняється законом.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стає об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Наявність такої умови цивільно-правової відповідальності, як причинний зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою (збитками), зумовлена необхідністю встановлення факту, що саме протиправна поведінка конкретної особи, на яку покладається така відповідальність, є тією безпосередньою причиною, що з необхідністю та невідворотністю спричинила збитки.

Отже, збитки є наслідками неправомірної поведінки, дії чи бездіяльності особи, яка порушила права або законні інтереси іншої особи, зокрема невиконання або неналежне виконання установлених вимог щодо здійснення господарської діяльності, господарське правопорушення, порушення майнових прав або законних інтересів інших суб`єктів тощо.

Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; наявність збитків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Відсутність хоча б одного із перелічених елементів, що утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Протиправна поведінка особи може мати прояв у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21.04.2020 у справі № 904/3189/19, від 10.12.2018 у справі № 902/320/17.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, рішенням Антимонопольного комітету України № 470-р від 06.08.2020 у справі № 130-26.13/102-19, визнано, що Акціонерне товариство "Українська залізниця" протягом 2018 року - 31 березня 2020 року займало монопольне становище на ринку перевезення вантажів залізничним транспортом у межах території України із часткою 100 відсотків (п. 1 резолютивної частини рішення).

Визнано дії Акціонерного товариства "Українська залізниця", які полягають у визначенні малодіяльних вантажних станцій і запровадженні послуги "Подача й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням" та встановленні її вартості, порушенням, передбаченим частиною першою статті 13 та пунктом 2 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку перевезення вантажів залізничним транспортом у межах території України, що призвело до ущемлення інтересів суб`єктів господарювання (споживачів послуг АТ "Укрзалізниця"), яке було б неможливим за умов існування значної конкуренції на ринку (п. 2 резолютивної частини рішення).

Зобов`язано Акціонерне товариство "Українська залізниця" припинити порушення, зазначене в пункті 2 резолютивної частини цього рішення (п. 3 резолютивної частини рішення).

За порушення, зазначене в пункті 2 рішення, на Акціонерне товариство "Укрзалізниця" накладено штраф у розмірі 18 282 400,00 грн. (п. 4 резолютивної частини рішення)

При розгляді справи №130-26.13/102-19 АМКУ було встановлено наступні обставини.

AT "Укрзалізниця" здійснює діяльність, зокрема, на ринку перевезення вантажів залізничним транспортом - суміжному з природною монополією ринку (п. 46 рішення АМКУ).

Пунктами 48-50 рішення АМКУ визначено, що товарними межами ринку є перевезення вантажів залізничним транспортом. При цьому часовими межами є 2018 рік - 31 березня 2020 року, а територіальними межами ринку є територія України, тобто ринок є загальнодержавним. Основними покупцями послуги перевезення вантажів залізничним транспортом є вантажовласники та/або вантажовідправники, яким потрібна комплексна послуга - перевезення вантажів залізничним транспортом.

Комітетом було встановлено, що АT "Укрзалізниця" самостійно розроблено та впроваджено Порядок проведення рейтинг-аналізу діяльності вантажних станцій AT "Укрзалізниця", яким визначено критерії включення (виключення) станцій до(з) переліку малодіяльних вантажних станцій та припинено обслуговування підприємств на малодіяльних станціях без підписання додаткової угоди до договору про надання послуг, предметом якої є надання послуги.

Окрім того, АТ "Укрзалізниця" затвердило умови додаткової угоди до договору про надання послуг, предметом якої є подача й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій (далі - Послуга).

Умовами зазначеної додаткової угоди передбачено, що суб`єкт господарювання зобов`язується компенсувати перевізнику витрати, пов`язані з подачею й забиранням вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також робіт пов`язаних з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням за ставкою встановленою у додатку 1 до цього договору. Оплата здійснюється за найкоротшу відстань до однієї із сусідніх станцій відкритої для вантажних операцій.

У рішенні від 06.08.2020 №470-р зазначено, що листом №Ц-2/6-27/1262-19 від 24.06.2019 АТ "Укрзалізниця" надано розрахунок вартості Послуги, з якого вбачається, що до неї включені такі статті витрат: витрати на оплату праці, відрахування на соціальні заходи, витрати на маневрову роботу, витрати на 1 вагоно-кілометр у складі поїзда, витрати на одиночне слідування локомотива, загальновиробничі витрати, виробнича собівартість, адміністративні витрати.

За результатами аналізу статей витрат вартості Послуги, Комітет прийшов до висновку, що вона є економічно необґрунтованою, оскільки, вартість Послуги встановлена без урахування різних обставин, зокрема, щодо кількості вагонів, які подаються чи забираються, їх наповненості тощо.

Окрім того, відповідно до ч. 4 ст. 7 Закону України "Про залізничний транспорт" органи управління залізничним транспортом разом з відповідними місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування вирішують питання експлуатації малодіяльних збиткових залізничних дільниць, станцій, а також залізничних під`їзних колій, що перебувають на балансі АТ "Укрзалізниця".

У разі неприйняття органами місцевого самоврядування рішень про компенсацію збитків з місцевих бюджетів або за рахунок підприємств, що обслуговуються цими дільницями, станціями та під`їзними коліями, АТ "Укрзалізниця" за погодженням з центральним органом виконавчої влади в галузі транспорту має право прийняти рішення про закриття малодіяльних збиткових залізничних дільниць, станцій та залізничних під`їзних колій (ч. 5 ст. 7 Закону України "Про залізничний транспорт").

У разі якщо залізнична станція є і малодіяльною, і збитковою, товариство разом з органами місцевого самоврядування вирішує питання її експлуатації, а в разі неприйняття органами місцевого самоврядування рішень про компенсацію збитків з місцевих бюджетів або за рахунок підприємств, що обслуговуються цими станціями, AT "Укрзалізниця" за погодженням з центральним органом виконавчої влади в галузі транспорту має право прийняти рішення про закриття малодіяльних збиткових залізничних дільниць / станцій.

Отже, чинним законодавством чітко визначено, що органи управління залізничним транспортом разом, зокрема, з відповідними органами місцевого самоврядування спільно вирішують питання експлуатації саме малодіяльних збиткових залізничних станцій.

Натомість, AT "Укрзалізниця" одноосібно, в безальтернативному порядку запровадило послугу, встановило вартість на неї, а також визначило підстави для її застосування.

Підписання додаткової угоди про надання послуги є умовою надання Товариством послуг перевезень вантажів з/на малодіяльні вантажні станції, яку неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку. За умов наявності конкуренції на ринку, суб`єкти господарювання мали б змогу відмовитися від підписання додаткової угоди до договору, яка призводить до суттєвого збільшення їх витрат, та обрати іншого надавача послуг з перевезення вантажів залізничним транспортом.

Обмеження діяльності малодіяльних залізничних станцій для виконання вантажних операцій та/або їх закриття, збільшення вартості відправки вантажів призводить до зростання вартості продукції. При цьому є продукція, яка може бути доставлена лише залізничним транспортом або така, реалізація якої є економічно і технологічно вигідною виключно за умови відвантаження залізницею.

З огляду на викладене, Комітет дійшов висновку, що дії АТ "Українська залізниця" щодо визнання малодіяльних вантажних станцій і запровадження послуги "Подача й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням" та встановлення її вартості, призводять до ущемлення інтересів суб`єктів господарювання, яке було б неможливим за умови існування конкуренції на ринку.

Відповідач звертався до Господарського суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення №470-р від 06.08.2020.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.01.2021 у справі №910/15766/20, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.05.2021 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.10.2021, у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Антимонопольного комітету України про визнання частково недійсним рішення №470-р від 06.08.2020 відмовлено повністю.

У вказаних судових рішеннях у справі № 910/15766/20 суди дійшли до висновку, що вказані дії перевізника створюють для суб`єктів господарювання, які уклали відповідні типові договори й користуються послугами AT "Укрзалізниця" з перевезення вантажів, різні умови, оскільки суб`єкти господарювання, які здійснюють приймання/відправлення вантажів зі станцій, які визначені малодіяльними, змушені укладати додаткові угоди до договорів та сплачувати різну вартість за фактично одну послугу - приймання/відправлення вантажів. Суб`єкти господарювання, які використовують малодіяльні станції, також сплачують різну вартість послуги залежно від відстані такої станції до найближчої немалодіяльної. Суб`єкти господарювання, які мають можливість сформувати маршрутну відправку, не сплачують вартість послуги, на відміну від тих, які не мають такої можливості.

Отже, в силу приписів ст. 75 ГПК України, суд зазначає, що обставина вини та протиправності поведінки відповідача, яка полягала у зловживанні монопольним (домінуючим) становищем на ринку перевезення вантажів залізничним транспортом у межах території України при визнанні малодіяльних вантажних станцій і запровадження спірної Послуги, є встановленою та повторному доведенню не підлягає.

Стосовно наявності шкоди та причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та завданою шкодою суд зробив правильні висновки з огляду на наступне.

Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не будь-яких інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідно до переліків № 20190327 від 27.03.2019, № 20190402 від 02.04.2019, № 20190405 від 05.04.2019, № 20190408 від 08.04.2019, № 20190412 від 12.04.2019, № 20190413 від 13.04.2019, № 20190422 від 22.04.2019, № 20190426 від 26.04.2019, № 20190621 від 21.06.2019, № 20190620 від 20.06.2019, 20190623 від 23.06.2019, № 20190624 від 24.06.2019, № 20190625 від 25.06.2019 філії Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень АТ «Українська залізниця» відповідачем проведено списання з рахунку ТОВ «ЕМ - ТРАНС» зі спеціальним режимом використання через філію Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень вартість послуги: за подачу й збирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльній станції, для виконання комерційних операцій, для виконання комерційних операцій, а також робіт, пов`язаних з прийманням, видачею навантаженням і вивантаженням вагонів.

Як встановлено вище, згідно актів здачі-прийняття робіт (наданих послуг) № ОУ-0000145 від 19.09.2019, № ОУ00000146 від 19.04.2019, № ОУ-0000148 від 19.04.2019, № ОУ-0000188 від 16.05.2019, № ОУ-0000203 від 24.05.2019 та № ОУ-0000188 від 16.05.2019, складених та підписаних Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕМ-ТРАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю імені газети «Ізвєстія», загальна вартість наданих транспортно-експедиційних послуг становить 1 463 313,90 грн., з яких вартість послуги за послугу за подачу й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням - 427 611,41 грн. з ПДВ.

Зазначені послуги позивачем оплачено згідно платіжних доручень № 834 від 19.04.2019 на суму 180 979,20 грн., № 835 від 19.04.2019 на суму 309 931,80 грн., № 836 від 19.04.2019 на суму 87 804,00 грн., № 837 від 19.04.2019 на суму 277 674,48 грн., № 877 від 16.05.2019 на суму 77 129,64 грн., № 898 від 24.05.2019 на суму 101 103,36 грн. та № 986 від 17.07.2019 на суму 516 495,42 грн.

Разом з тим, слід зазначити, що Верховним Судом у постановах від 16.02.2023 у справі №910/14588/21 та від 16.03.2023 у справі № 910/147/22, що є подібними з даною справою за предметом регулювання, предметом позову та підставами (стягнення шкоди відповідно до статті 55 Закону) зазначено, що визначальним у вирішенні подібних спорів має бути встановлення обставин включення/не включення понесених позивачем витрат за надання послуги «Подача й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції для виконання комерційних операцій, а також роботи, пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням та вивантаженням», до загальної вартості реалізованого Товариством товару третім особам, тобто, збільшення вартості власних послуг та/або вартості продукції, яка ним реалізовувалась.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог протокольної ухвали суду позивачем до матеріалів справи було долучено копію договору поставки № 60335075 від 13.06.2019, укладеного між ДП з ІІ «Сантрейд» та ТОВ імені газети «Ізвєстія», контракту № 13032019 від 13.03.2019, укладеного між ТОВ імені газети «Ізвєстія» та GLOBUS AGRO CORN LIMITED.

Так, частина товару, яка перевозилась на підставі залізничних накладних № 47546288, 47634322, 47839246, 47872585, 45062379, 45103140, 45396033, 44423937, була здійснена на виконання контракту № 13032019 від 13.03.2019, укладеного між ТОВ імені газети «Ізвєстія» та GLOBUS AGRO CORN LIMITED. Вказані обставини, зокрема, підтверджуються наявними в матеріалах справи залізничними накладними та визнані позивачем у клопотанні про долучення доказів.

Контракт № 13032019 від 13.03.2019 укладено між ТОВ імені газети «Ізвєстія» та GLOBUS AGRO CORN LIMITED, на умовах поставки СРТ (перевезення оплачено до) (перевезення оплачено до):

- місце поставки (Пункт призначення) відповідно до специфікації № 1 від 13.03.2019 р. до контракту: Миколаївський морський торгівельний порт, Україна (Зерновий термінал ТОВ «Грінтур-Екс») та/або ДП «Морський торгівельний порт Южний та/або ДП «Одеський морський торгівельний порт» та/або ДП «Морський торгівельний порт «Чорноморськ» та/або «ІЗТ», Чорноморськ, Україна (пункт 2 специфікації).

- місце поставки (Пункт призначення) відповідно до до специфікації № 2 від 08.04.2019 до контракту: ТОВ МСП «Ніка-Терра», м. Миколаїв, та/або Миколаївський морський торгівельний порт, Україна (Зерновий термінал ТОВ «Грінтур-Екс») та/або ДП «Морський торгівельний порт Южний та/або ДП «Одеський морський торгівельний порт» та/або ДП «Морський торгівельний порт «Чорноморськ» та/або «ІЗТ», Чорноморськ, Україна (пункт 2 специфікації).

Як вбачається з матеріалів справи, після укладання контракту № 13032019 від 13.03.2019 позивач повідомив GLOBUS AGRO CORN LIMITED про підвищення вартості послуг AT "Українська залізниця" в зв`язку з введенням послуги з подачі й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням.

Разом з тим, листом від 18.03.2019 GLOBUS AGRO CORN LIMITED підтвердило готовність виконання укладеного контракту на умовах, які визначені контрактом та не погодило підвищення вартості продукції зазначивши в листі, що "умови поставки СРТ передбачають, що витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення зобов`язаний оплатити продавець. Збільшення вартості послуг перевізника не може бути підставою для зміни ціни продукції за укладеним контрактом і є виключно витратами ТОВ імені газети «Ізвєстія» як продавця за контрактом.

Крім того, як вбачається умов контракту № 13032019 від 13.03.2019, поставка товару здійснювалась на умовах СРТ, що відповідно до міжнародних правил Інкотермс 2010 означає, що продавець передає товар перевізнику або іншій особі, номінований продавцем, у узгодженому місці (якщо таке місце узгоджено сторонами). Продавець зобов`язаний укласти договір перевезення та нести витрати на перевезення, необхідні для доставки товару в узгоджене місце призначення.

Також колегія суддів враховує пояснення позивача, що укладенню контракту № 13032019 від 13.03.2019 передували переговори сторін, які були проведені у вересні 2018 року, що, зокрема підтверджується наявним у матеріалах справи листом GLOBUS AGRO CORN LIMITED, датованим 20.11.2018. Так, у вказаному листі визначено попередню ціну поставленого товару - 3000,00 грн. за 1 тону, яка була в подальшому відображена в укладених між сторонами специфікаціях №№ 1, 2 до контракту № 13032019 від 13.03.2019.

Доводи відповідача, що листи GLOBUS AGRO CORN LIMITED були підписані зацікавленою особою, яка фактично веде спільну господарську діяльність із засновником позивача, колегія суддів відхиляє, оскільки відповідач належними та допустимими доказами не навів умислу сторін контракту № 13032019 від 13.03.2019 під час складення цих листів. Інших доказів на підтвердження включення в ціну контракту спірної послуги, яка б спростовувала відомості, викладені у листах GLOBUS AGRO CORN LIMITED, відповідач також не надав.

А тому, з огляду на умови контракту № 13032019 від 13.03.2019, колегія суддів вважає недоведеними обставини щодо включення понесених позивачем витрат за надання послуги «Подача й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції для виконання комерційних операцій, а також роботи, пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням та вивантаженням», до загальної вартості реалізованого Товариством товару GLOBUS AGRO CORN LIMITED, поставка за яким відбувалась відповідно до залізничних накладних № 47546288, 47634322, 47839246, 47872585, 45062379, 45103140, 45396033, 44423937, у загальній сумі 253 116,53 грн.

Решта частина товару, яка перевозилась за залізничними накладними №№ 47348347, 47401229, 47383229, 47439914, 47463260, 47498696, була здійснена на виконання договору поставки № 60335075 від 13.06.2019, укладено між ТОВ імені газети «Ізвєстія» та Дочірнім підприємством з іноземною інвестицією "Сантрейд". Вказані обставини, зокрема, підтверджуються наявними в матеріалах справи залізничними накладними, накопичувальними картками та визнані позивачем у клопотанні про долучення доказів.

Відповідно пункту 5.1. договору поставки № 60335075 від 13.06.2019 продавець зобов`язується здійснити поставку залізничним транспортом Товару на умовах DAT (поставлено на Термінал), відповідно до правил ІНКОТЕРМС 2010, - поставлено на Термінал в Миколаївському морському торговельному порту, надалі - Пункт поставки, згідно реквізитів поставки, які зазначені в цьому договорі, або в окремих інструкціях Покупця.

Реквізити поставки (інструкції для заповнення залізничних накладних): станція та дорога призначення:

Миколаїв-вантажний(експ), код станції 415207, Миколаївський МТП парк «Рудний», або під`їзна колія МФ АМПУ, згідно окремої інструкції Покупця, вантажоотримувач: ТОВ «Грінгур-Екс», код вантажоотримувача: 6005 згідно окремої інструкції Покупця, поштова адреса вантажоотримувача:54001, м. Миколаїв, вул. Мала Морська, 25,кв.24, , відмітки вантажоотримувача (графа7): для ТОВ ЕТСК, вантажовласник Дочірне підприємство з іноземною інвестицією "Сантрейд".

Відповідно до Інкотермс 2010 DAT - DELIVERED AT TERMINAL / ПОСТАЧАННІ НА ТЕРМІНАЛІ/ «цей термін може бути використаний незалежно від обраного виді транспорту, а також при використання більш ніж одного виду транспорту.

"Delivered at Terminal" ("Постачання на терміналі") означає, що продавець здійснює поставку, коли товар, розвантажений з транспортного засобу, що прибув, наданий у розпорядження покупця в узгодженому терміналі в зазначеному порту або в місці призначення.

Термінал включає будь-яке місце, закрите чи ні, таке як причал, склад, контейнерний двір або автомобільний, залізничний або авіакарго термінал. Продавець несе всі ризики, пов`язані з доставкою товару та його розвантаженням на терміналі у пойменованому порту чи місці призначення.

Сторонам рекомендується найточніше визначити термінал і, по можливості, граничний пункт на терміналі у узгодженому порту чи місці призначення, оскільки ризики до цього пункту несе продавець.

Продавцю рекомендується забезпечити договори перевезення, у яких точно , відображено такий вибір. При намірі сторін покласти на продавця ризики та витрати на перевезення та переміщення товару з терміналу в інше місце, доцільно використовувати терміни DAP та DDP.

В той же час, у пункті 4.3. договору № 60335075 від 13.06.2019 сторонами було погоджено, що у базову ціну товару входять всі транспортні витрати на доставку товару до пункту поставки, а також всі інші витрати продавця, понесені ним до моменту поставки товару на умовах цього договору.

Тобто, колегія суддів погоджується з доводами та вважає, що позивачем до вартості реалізованого ним товару Дочірньому підприємству з іноземною інвестицією "Сантрейд", яке було поставлено відповідно до залізничних накладних №№ 47348347, 47401229, 47383229, 47439914, 47463260, 47498696, було включено вартість спірної послуги, що відображено у пункті 4.3. договору № 60335075 від 13.06.2019, на загальну суму 174 494,88 грн. Тобто, позивачем фактично вартість спірної послуги було відшкодовано за рахунок Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд".

А тому, колегія суддів дійшла до висновку, що позивачу по залізничних накладних №№ 47348347, 47401229, 47383229, 47439914, 47463260, 47498696 не завдано шкоди/збитків, оскільки спірну послугу позивачем було включено до вартості продукції, яка була реалізована Дочірньому підприємству з іноземною інвестицією "Сантрейд", що виключає можливість у даному випадку відшкодування позивачу збитків, так як відсутній один із елементів цивільного правопорушення - факт понесення шкоди/збитків.

Наданий відповідачем висновок експертів у галузі права правомірно не врахований судом першої інстанції, оскільки виходить за межі, визначені ч. 1 ст. 108 ГПК України, не стосується питання застосування аналогії закону, аналогії права чи змісту норм іноземного права згідно з їх офіційним або загальноприйнятим тлумаченням, практикою застосування, доктриною у відповідній іноземній державі.

Більше того, відповідно до ст. 109 ГПК України такий висновок не є обов`язковим для суду та носить допоміжний (консультативний) характер.

Посилання апелянта на зловживання позивачем своїм правом, так як даний позов був спрямований не на захист порушеного права позивача, а на завдання шкоди відповідачеві, колегія суддів відхиляє, оскільки у контексті, встановленому вище, відповідачем не доведено суперечливої поведінки позивача, яка визначена в п. 6 ст. 3 ЦК України, при зверненні з даним позовом до суду.

А тому, з огляду на викладене вище, оскільки позивач за залізничними накладними № 47546288, 47634322, 47839246, 47872585, 45062379, 45103140, 45396033, 44423937, довів наявність всіх складових елементів для відшкодування шкоди з відповідача, суд першої інстанції правомірно стягнув з останнього 506 233,06 грн. шкоди, яка розрахована у подвійному розмірі відповідно до ст. 55 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

В той же час, оскільки за залізничними накладними №№ 47348347, 47401229, 47383229, 47439914, 47463260, 47498696 позивачем не було доведено одного із обов`язкових елементів цивільного правопорушення - факту понесення шкоди/збитків, з огляду на обставини, встановлені вище, висновок суду про стягнення з відповідача 348 989,76 грн. шкоди, яка розрахована у подвійному розмірі відповідно до ст. 55 Закону України «Про захист економічної конкуренції», є помилковим, у зв`язку з чим у задоволенні даної частини позовних вимог слід відмовити.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на встановлені в межах справи № 910/11663/19 обставини не мають преюдиціального значення для даної справи, оскільки в справі № 910/11663/19 встановлювалися обставини щодо правомірності вчинення дій АТ "Українська залізниця" щодо прийняття рішення правління АТ "Укрзалізниця" № Ц-64/101 від 18.12.2018 по запровадженню послуги з подачі й збирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції для виконання комерційних операцій, а також роботи, пов`язані з прийманням, видачею, навантаження і вивантаженням та встановлення за неї плати в розмірі 170,38 грн без ПДВ.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

За таких обставин, апеляційна скарга Акціонерного товариства "Українська залізниця" підлягає частковому задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2022 року у справі № 910/18575/21 - частковому скасуванню.

Згідно із ст. 129 ГПК України, судові витрати за подання позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на сторін пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2022 у справі №910/18575/21 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2022 частково скасувати, ухваливши нове, яким позовні вимоги задовольнити частково.

3. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5; ідентифікаційний код: 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю імені газети "Ізвєстія" (643841, Харківська обл., Близнюківський район, с. Верхньоводяне; ідентифікаційний код: 31834521) шкоду у розмірі 506 233,06 грн. та витрати по сплаті судового збору у суді першої інстанції у розмірі 7 593,50 грн.

4. В решті позовних вимог відмовити.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю імені газети "Ізвєстія" (643841, Харківська обл., Близнюківський район, с. Верхньоводяне; ідентифікаційний код: 31834521) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5; ідентифікаційний код: 40075815) 7 852,26 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги.

6. Видачу наказів доручити Господарському суду міста Києва.

7.Матеріали справи №910/18575/21 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 29.03.2023

Головуючий суддя М.А. Барсук

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Руденко