ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"29" березня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/1949/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Пінтеліна Т.Г., розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Долфі-Україна (вхідний номер ) у справі за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "ДОЛФІ-УКРАЇНА"; (вул.Березинська,24-А,Дніпро,49130)

до відповідача: Приватне підприємство "Аптека Соціальна" (вул.Ленінградська,40,прим.503,Одеса,Одеська область,65091)

про стягнення 728521,13 грн.;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Долфі-Україна звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Приватного підприємства Аптека Соціальна про стягнення заборгованості за договором поставки № 52/О від 15.03.2021 р., в загальній сумі 728521,13 грн., у т.ч. 710970,86 грн. основного боргу, 993,41 грн. 3% річних, 16556,86 грн. пені.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов вказаного договору щодо оплати вартості поставленого товару.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 17.08.2022 р. вказану позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Долфі-Україна (вх. № 2021/22) залишено без руху, оскільки позовна заява не містить обґрунтованого розрахунку суми основної заборгованості, що заявлена до стягнення, зокрема, не вказано за якими саме видатковими накладними і в якому розмірі за відповідною накладною наявна заборгованість. Також судом встановлено, що матеріали позовної заяви не містять доказів виконання позивачем встановленого законом обов`язку сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

29.08.2022 р. від Товариства з обмеженою відповідальністю Долфі-Україна до господарського суду надійшла заява про усунення недоліків позову, до якої позивачем додано детальний розрахунок заборгованості за накладними, копії платіжних доручень, копію договору поставки № 52/О від 15.03.2021 р., копію додаткової угоди від 29.12.2017 р. до договору № 04/17 від 03.01.2017 р., платіжне доручення № 7005 від 18.08.2022 р. про сплату судового збору на суму 8446,82 грн. Поряд з цим до вказаної заяви позивачем додано клопотання про зменшення позовних вимог (вх. № 17784/22), в якому позивач повідомляє про часткову оплату суми боргу відповідачем та зменшує розмір позовних вимог до 719285,70 грн. Так, остаточно позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 719285,70 грн., з них 701735,43 грн. - основного боргу, 993,41 грн. 3% річних, 16556,86 грн. пені.

Провадження у даній справі відкрито ухвалою від 05.09.2022р.

Згідно розпорядження Керівника апарату господарського суду Одеської області № 218 від 03.11.2021р. відповідно до ст. 15 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», пункту 9 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з увільненням судді ОСОБА_1 з 02.02.2023 від виконання обов`язків з відправлення правосуддя на період проходження військової служби за призовом осіб на військову службу по загальній мобілізації на строк до оголошення демобілізації, з метою дотримання строків визначених Господарським процесуальним кодексом України було призначено повторний автоматизований розподіл справи № 916/1949/22.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями дана справа була передана на розгляд судді Пінтеліної Т.Г.

Ухвалою від 07.02.2023р. суд (суддя Пінтеліна Т.Г.) прийняв справу №916/1949/22 до свого провадження, та почав розгляд справи № 916/1949/22 спочатку. Підготовче засідання призначено на "06" березня 2023р.

У зв`язку з неможливістю вирішення питань, визначених ч.2 ст.182 ГПК України у даному підготовчому засіданні, підготовче засідання відкладено господарським судом ухвалою від 27.03.2023р. на 21 квітня 2023р. .

28.03.2023 до суду від позивача надійшло клопотання про залучення нових доказів у справі (вхідний № 9992/23 від 28.03.2023р.)

Розглядаючи дане клопотання позивача, зважаючи на те, що позивач звернувся з позовною заявою у серпні 2022 року, господарський суд враховує таке.

За приписами ст. 119 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 80 ГПК України, учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

В розумінні ст. 119 ГПК України, пропущений процесуальний строк може бути поновлений, якщо суд визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України, законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він відновленню.

Фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватися як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється суть чіткого встановлення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.10.2018 у справі №5/452/06 та від 21.02.2019 у справі № 911/4590/13.

Разом з тим, в аспекті зазначеного суд вважає за доцільне також звернутись до практики Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях вказує на те, що "при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (рішення у справі "Walchli v. France", заява №35787/03, п. 29, 26.07.2007; "ТОВ "Фріда" проти України", заява №24003/07, п. 33, 08.12.2016).

У будь-якому разі на суд покладено обов`язок надавати оцінку обґрунтованості причин пропуску строку, у тому числі суд має звернути увагу, наскільки швидко й сумлінно діяла сторона при вчиненні відповідної процесуальної дії та мотивувати підстави поновлення цього строку.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Тобто за змістом вищенаведених норм господарського процесу, обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Положення ч. 1 ст. 119 ГПК України пов`язують можливість поновлення пропущеного процесуального строку з обов`язковою наявністю поважних причин пропуску відповідного строку, при цьому не ставить можливість такого поновлення в залежність від тривалості прострочення.

Поважними причинами пропуску строку визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Клопотання про поновлення строку повинно містити належне та достатнє обґрунтування (з документальним підтвердженням) причин пропуску цього строку.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, зокрема, рішеннями Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений ГПК України.

Будь-яких доказів існування поважних причин, які б перешкодили позивачу реалізувати свої права у встановлений судом строк (для подання доказів), враховуючи, що позивач зввернувся з позовом у серпні 2022р., суду не надано. Клопотання про продовження процесуального строку позивачем не заявлялось.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не заявлено та не обґрунтовано наявності поважних причин пропуску процесуального строку на подання доказів, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання позивача про залучення нових доказів у справі.

В той час, згідно зі ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку залишити клопотання позивача про залучення нових доказів до матеріалів справи без розгляду.

Керуючись ст. 42, 80, 113-114, 116, 118-119, 174, 234-235, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання позивача Товариства з обмеженою відповідальністю Долфі-Україна про залучення доказів у справі ( вхідний № 9992/23 від 28.03.2023р.) - залишити без розгляду.

2. Повернути клопотання про залучення доказів за вх.№ 9992/23 від 28.03.2023р. разом з додатками позивачу.

Додаток: клопотання про долучення доказів від 23.03.2023р. (вх. № 9992 від 28.03.2023р.) разом з додаиками на 1648 арк.

Ухвала набрала чинності 29.03.23 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання законної сили ухвали Господарського суду Одеської області.

Суддя Т.Г. Пінтеліна