РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.03.2023Справа № 910/6188/22
Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., за участю секретаря судового засідання Коверги П.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Геліос"

до ОСОБА_1

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" та ОСОБА_2

про стягнення заборгованості в розмірі 574 649,98 грн.

Представники учасників справи:

від позивача: Микитенко О.В., довіреність б/н від 21.12.2022;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи-1: не з`явився;

від третьої особи-2: не з`явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 574 649,98 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором поруки № 30/04/21-П2 від 30.04.2021, укладеного в забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «Комплекс Агромас» за Договором фінансового кредиту № 30/04/21 від 30.04.2021

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 постановлено звернутися до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області із запитом щодо доступу до персональних даних фізичної особи ОСОБА_1 , за формою, наведеною в додатку № 3 до Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою КМУ № 207 від 02.03.2016.

Також, позивачем подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» про забезпечення позову відмовлено.

02.08.2022 від Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області надійшла витребувана судом інформація.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача та призначено підготовче судове засідання на 03.10.2022.

27.09.2022 представником третьої особи подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

28.09.2022 представником позивача подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи.

30.09.2022 представником позивача подано клопотання про відкладення розгляду справи.

У судове засідання 03.10.2022 представники учасників справи не з`явились.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.10.2022 підготовче засідання відкладено на 31.10.2022.

24.10.2022 представником позивача подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

28.10.2022 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому відповідачем заявлено клопотання про залучення до участі у справі третьої особи.

У судове засідання 31.10.2022 представник позивача з`явився, представники інших учасників судового процесу не з`явились.

За результатами судового засідання судом постановлено ухвалу про відкладення підготовчого судового засідання до 21.11.2022, яку занесено до протоколу судового засідання.

10.11.2022 представником позивача подано відповідь на відзив.

У судове засідання 21.11.2022 представники позивача та відповідача з`явились, представник третьої особи не з`явився.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2022 залучено до участі у справі ОСОБА_2 в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, підготовче засідання відкладено на 12.12.2022.

23.11.2022 представником відповідача подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи.

25.11.2022 представником позивача подано клопотання про долучення документі до матеріалів справи.

29.11.2022 представником позивача подано клопотання про долучення документі до матеріалів справи.

12.12.2022 представником відповідача подано заяву про зупинення провадження у справі та клопотання про відкладення розгляду справи.

У судове засідання 12.12.2022 представник позивача з`явився, інші учасники судового процесу не з`явились.

За результатами судового засідання судом постановлено ухвалу про відкладення підготовчого судового засідання до 16.01.2023, яку занесено до протоколу судового засідання.

15.12.2022 представником позивача подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи.

21.12.2022 представником відповідача подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи.

22.12.2022 представником позивача подано заяву про вступ у справу як представника.

13.01.2023 представником позивача подано заперечення проти заяв про зупинення провадження у справі.

16.01.2023 представником відповідача подано заяву про відкладення розгляду справи.

У судове засідання 16.01.2023 представники сторін з`явились, представники третіх осіб не з`явились.

Розглянувши клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі, заслухавши пояснення представників сторін, суд залишив його без задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 статті 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Вказана норма встановлює обов`язок господарського суду зупинити провадження у справі. Причиною зупинення в даному випадку є неможливість розгляду справи, що знаходиться в провадженні господарського суду, до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, яка розглядається іншим судом.

Господарський суд повинен зупинити провадження у справі за наявності інформації про розгляд іншої справи, незалежно від заяв учасників судового процесу. Така інформація підтверджується тільки судовими документами: ухвалами, рішеннями, постановами судів, позовними заявами, скаргами.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід з`ясовувати:

а) як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом;

б) чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок:

а) непідвідомчості;

б) обмеженості предметом позову;

в) неможливості розгляду тотожної справи;

г) певної черговості розгляду вимог.

При цьому, під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Відтак, суд відзначає, що при вирішенні даного спору про стягнення заборгованості у розмірі 574 649,98 грн. господарський суд не позбавлений можливості на підставі поданих сторонами доказів встановити наявність або відсутність правових підстав для стягнення такої суми, на розмір якої, справа № 757/10340/22-ц, яка перебуває у провадження Печерського районного суду міста Києва за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос», треті особи ТОВ «Концерн Комплекс», ТОВ «Комплекс Агромарс» та Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тавтєлєв Андрій Валентинович про зобов`язання вчинити дії, не впливає, оскільки її предметом є скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Враховуючи, що судом під час підготовчого провадження, та зокрема, у підготовчому засіданні було вчинено всі дії, які необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті, та позивачем і відповідачем було заявлено про подання суду всіх наявних у них доказів і пояснень по справі, в зв`язку з чим відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.02.2023.

06.02.2023 представником відповідача подано клопотання про відкладення судового засідання.

У судове засідання 06.02.2023 представник позивача з`явився, інші часники судового процесу не з`явились.

За результатами судового засідання судом постановлено ухвалу про відкладення судового засідання на 27.02.2023, яку занесено до протоколу судового засідання.

27.02.2023 представником відповідача подано клопотання про витребування доказів.

У судове засідання 27.02.2023 представники сторін з`явились, представники третіх осіб не з`явились.

За результатами дослідження у судовому засіданні поданого представником відповідача клопотання про витребування доказів, судом залишено його без розгляду на підставі ч. 2 ст. 207 ГПК України, про що постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, з огляду на наступне.

Згідно приписів п. 7 та п. 10 ч. 2 ст. 182 ГПК України у підготовчому засіданні суд з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше; вирішує заяви та клопотання учасників справи.

Відповідно до ст. 194 ГПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ГПК України головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи.

Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом (ч. 2 ст. 207 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом, яке повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу, а отже, оскільки відповідач не подав клопотання про витребування доказів разом з відзивом, поданим до суду 28.10.2022, клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, в зв`язку з чим, суд залишає його без розгляду. При цьому, суд враховує, що будь-яких обґрунтувань неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від відповідача, таке клопотання не містить.

За результатами судового засідання судом постановлено ухвалу про відкладення розгляду справи на 20.03.2023, яку занесено до протоколу судового засідання.

20.03.2023 представником відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи, в обґрунтування якого адвокат Новак А.І. зазначив, як єдиний представник ОСОБА_1 не зможе прибути на судове засідання, оскільки захворів.

У судове засідання 20.03.2023 представник позивача з`явився, інші учасники судового процесу не з`явились, про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Суд, розглянувши у судовому засіданні 20.03.2023 клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, заслухавши пояснення представника позивача, відхиляє його, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу

Частиною 2 статті 202 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

При цьому, частиною 3 ст. 202 ГПК України унормовано, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі:

1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки;

2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки;

3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник;

4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач вп`яте не направляє свого представника у судове засідання.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що у судових засіданнях відповідача представляли адвокати Борух В.А., Литвинець С.А., та Новак А.І., при цьому, означене клопотання подане лише представником Новак А.І., без наведення обґрунтованих обставин неможливості бути присутнім у судовому засіданні інших адвокатів, як і самого відповідача, оскільки відзив підписано безпосередньо відповідачем.

Суд зазначає, що нормами чинного законодавства України не обмежено коло осіб, які можуть представляти особу в судовому процесі, тому неможливість одного із представників відповідача бути присутнім у судовому засіданні не перешкоджає реалізації права учасника судового процесу на участь у судовому засіданні.

Більше того, явка представника відповідача у судове засідання обов`язковою не визнавалась, при цьому, судом неодноразово повідомлялось про можливість участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програми EasyCon.

Суд приймає до уваги, що сторонам були створені належні умови для надання усіх необхідних доказів (надано достатньо часу для підготовки до судового засідання, розгляд справи відкладався).

З урахуванням наведеного, неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

При цьому, за приписами ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Також, судом враховано, що у відповідності до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Враховуючи вищенаведене, суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

На виконання вимог ст. 223 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 20.03.2023 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

30 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» (далі - кредитодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» (далі - позичальник, третя особа 1) укладено Договір фінансового кредиту № 30/04/21 (далі - Кредитний договір), за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у сумі 10 000 000,00 грн., що надаються до 30.05.2021, на умовах зворотності, строковості, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитором у розмірі 25% річних. Тип процентної ставки - фіксована.

Кредитодавець надає позичальнику кредит з цільовим призначенням: поновлення оборотних коштів (п. 1.2 Кредитного договору).

В подальшому, сторонами укладено Додаткові угоди № 1 від 20.05.2021, № 2 від 24.05.2021 та № 3 від 28.05.2021.

Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору (в редакції Додаткової угоди № 3 від 28.05.2021) за цим Договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у сумі 15 000 000,00 грн., що надаються о 30.06.2021, на умовах зворотності, строковості, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 25% річних. Тип процентної ставки - фіксована.

У відповідності до п. 1.3 Кредитного договору позичальник підтверджує, що на виконання п. 1.1 Договору кредитодавець видав позичальнику кошти наступним чином: 30.04.2021 кредитодавець перерахував на рахунки позичальника 2 700 000,00 грн., 05.05.2021 - 7 300 000,00 грн., 20.05.2021 - 3 500 000,00 грн. та 25.05.2021 - 1 500 000,00 грн.

Строк дії Договору з 30.04.2021 до 30.06.2021, а в частині зобов`язань, що лишилися не виконаними - до їх повного виконання (п. 1.4 Кредитного договору).

Згідно з п. 3.1 Кредитного договору сторони домовились, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом може робитися різними за розміром сумами (частинами), проте остаточний розрахунок має бути зроблений не пізніше 30.06.2021 включно.

Обчислення строку користування кредитом та рахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з наступного дня після надання кредиту позичальнику (списання відповідної суми з поточного рахунку кредитодавця) до дня повного повернення заборгованості за кредитом (зарахування на рахунок кредитодавця) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.

Відповідно до п. 3.3 Кредитного договору нарахування та сплата процентів за користування здійснюється у кінцевий термін повернення кредиту, зазначений у п. 3.1 цього Договору, з урахуванням положень п. 3.2 Договору.

Після закінчення строку кредитування кредитодавець має право нараховувати відсотки у розмірі 25% річних за неправомірне користування кредитними коштами до дня повного повернення заборгованості за кредитом.

Пунктом 3.5 Кредитного договору узгоджено, що у випадку виникнення заборгованості за цим Договором сторони погоджують таку послідовність її погашення: пеня, зазначена у п. 3.7 даного Договору, за несвоєчасне повернення кредитних коштів (якщо прострочення матиме місце); інші платежі, що підлягають сплаті за цим Договором; проценти за користування кредитними коштами; сума основного боргу за Договором.

30 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» (далі - кредитор) та ОСОБА_1 (далі - поручитель, відповідач) укладено Договір поруки № 30/04/21-П2 (далі - Договір поруки), за умовами якого поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов`язання з повернення кредиту та сплату відсотків за користування кредитом згідно Кредитного договору у повному обсязі, внаслідок чого поручитель і боржник несуть перед кредитором відповідальність, як солідарні боржники.

В подальшому сторонами укладено Додаткову угоду № 1 від 20.05.2021, № 2 від 24.05.2021 та № 3 від 28.05.2021.

Відповідно до п. 1.1 Договору поруки (в редакції Додаткової угоди № 1 від 20.05.2021) поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов`язання з повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісії, пені згідно Кредитного договору у повному обсязі внаслідок чого поручитель і боржник несуть перед кредитором відповідальність, як солідарні боржники.

У відповідності до п. 1.2 Договору поруки розмір зобов`язань поручителя перед кредитором за зобов`язаннями боржника по Кредитному договору складається з розміру непогашеної (простроченої виконанням) заборгованості боржника за основною сумою кредиту по Договору фінансового кредиту, що на дату укладення цього Договору, становить суму у розмірі 15 000 000,00 грн., відсотків за користування кредитом, відсотків за неправомірне користування кредитними коштами, комісії, пені.

Пунктом 2.1 Договору поруки узгоджено, що в разі неповернення боржником кредитору, у строк до 30.06.2021, основної суми кредиту у розмірі 15 000 000,00 грн. поручитель зобов`язується погасити перед кредитором заборгованість боржника з основною сумою кредиту у вищезазначеному розмірі протягом 10 банківських днів, з моменту отримання повідомлення кредитора про невиконання боржником своїх зобов`язань за Кредитним договором.

Згідно з п. 2.5 Договору поруки поручитель має право протягом дії Договору отримувати від боржника чи кредитора інформацію щодо стану виконання зобов`язань за Кредитним договором. Достатнім документом про наявність заборгованості у боржника та її розмір є довідка кредитора, яка видається поручителю на його вимогу.

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін, скріплення їх підписів відбитками печаток сторін, та діє до повного виконання сторонами зобов`язань, взятих на себе за Договором.

Після виконання боржником усіх зобов`язань за Кредитним договором дія цього Договору припиняється.

Порука поручителя за зобов`язаннями боржника, в обсязі встановленому цим Договором, діє з моменту укладення сторонами цього Договору протягом п`яти років до 30.04.2026, але в будь-якому разі до повного виконання поручителем зобов`язань за цим Договором та до моменту повного і належного погашення заборгованості за основною сумою кредиту по Кредитному договору (п. 5.1 та п. 5.2 Договору поруки).

16 лютого 2022 року позивачем направлено відповідачу Вимогу про усунення порушення вих. № 140222/7 від 14.02.2022, у якій позивач вимагав протягом 10 банківських днів з моменту отримання цієї претензії/повідомлення погасити в повному обсязі заборгованість за Кредитним договором, яка станом на 11.02.2022 складалась із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 555 990,03 грн. та відсотків за неправомірне користування кредитними коштами у розмірі 14 090,16 грн.

Як зазначає позивач, ним було належним чином виконано взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором, однак відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань за Договором поруки, сплату заборгованості за вимогою позивача не здійснив, в зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача 555 990,03 грн. заборгованості за тілом кредиту та 18 659,95 грн. заборгованості за процентами у зв`язку з неправомірним користування кредитними коштами, що розрахована за період з 06.01.2022 по 24.02.2022.

Відповідач в свою чергу, заперечуючи проти позову, у відзиві на позовну заяву зазначає, що позивач незаконно, всупереч вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Закону України «Про іпотеку», Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1127 твід 25.12.2015 та умов Договору здійснив звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом прийняття його у власність в рахунок погашення виконання основного зобов`язання та зареєстрував право власності, належне відповідачу на предмет іпотеки. Також відповідач зазначає, що матеріали справи містять лише посилання в розрахунку на погашення кредиту за рахунок набуття права власності на предмет іпотеки в сумі 12 399 355,21 грн., але не містять безпосереднє звіту про оцінку майна, докази надсилання звіту іпотекодавцю та відповідача або будь-яке погодження із іпотекодавцем або відповідачем оцінки, докази отримання оцінювачем необхідної та достовірної інформації про житлове приміщення для проведення оцінки, зокрема заяву оцінювача та умови проведення оцінки, технічний паспорт об`єкта та інші технічні характеристики, відповідно, відсутня інформація щодо змісту наведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна, що призвело до неможливості проведення рецензування звіту про оцінку майна.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права і обов`язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що в силу зобов`язання одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 10561 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи платіжних доручень № 1736 від 30.04.2021 на суму 2 700 000,00 грн., № 1747 від 05.05.2021 на суму 7 300 000,00 грн., № 1779 від 20.05.2021 на суму 3 500 000,00 грн., №1785 від 21.05.2021 на суму 1 500 000,00 грн., банківських виписок по особовому рахунку позивача, умов п. 1.3 Кредитного договору та не заперечується учасниками справи, позивач належним чином виконав взяті на себе зобов`язання, надавши третій особі 1 кредитні кошти, натомість третя особа 1, не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором, внаслідок чого, у третьої особи 1, з урахуванням сплати заборгованості у розмірі 2 044 654,76 грн. згідно платіжного доручення № від 05.05.2021 та набуття позивачем у власність предмета іпотеки вартістю 12 399 355,21 грн., обліковується заборгованість з повернення кредитних коштів у розмірі 555 990,03 грн. та зі сплати відсотків у відповідності до п. 3.3 Кредитного договору (в редакції Додаткової угоди № 1 від 20.05.2021) у розмірі 18 659,94 грн., з урахуванням суми сплачених процентів за неправомірне користування кредитними коштами (за рахунок набуття права власності на предмет іпотеки) в розмірі 1 677 096,06 грн.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З огляду на викладене, документально доведена заборгованість третьої особи 1 перед позивачем за Кредитним договорам складається із заборгованості за кредитом у розмірі 555 990,03 грн. та заборгованості про процентам за неправомірне користування кредитними коштами у розмірі 18 659,95 грн.

Учасниками справи не було надано суду жодного доказу на спростування доводів позивача щодо існування у третьої особи 1 перед позивачем заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків, в свою чергу заперечення відповідача щодо вартості предмета іпотеки, за якою позивачем набуто його у власність, судом до уваги не приймаються, оскільки не входять в предмет спору, що разом з тим, не нівелює обставин щодо порушення третьою особою 1 зобов`язань за Кредитним договором в частині повернення кредитних коштів та сплати відсотків за неправомірне користування кредитними коштами.

З метою забезпечення виконання зобов`язань третьою особою 1 перед позивачем за Кредитним договором, 30 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» та ОСОБА_1 укладено Договір поруки № 30/04/21-П2.

Відповідно до п. 1.1 Договору поруки (в редакції Додаткової угоди № 1 від 20.05.2021) поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов`язання з повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісії, пені згідно Кредитного договору у повному обсязі внаслідок чого поручитель і боржник несуть перед кредитором відповідальність, як солідарні боржники.

У відповідності до п. 1.2 Договору поруки розмір зобов`язань поручителя перед кредитором за зобов`язаннями боржника по Кредитному договору складається з розміру непогашеної (простроченої виконанням) заборгованості боржника за основною сумою кредиту по Договору фінансового кредиту, що на дату укладення цього Договору, становить суму у розмірі 15 000 000,00 грн., відсотків за користування кредитом, відсотків за неправомірне користування кредитними коштами, комісії, пені.

Пунктом 2.1 Договору поруки узгоджено, що в разі неповернення боржником кредитору, у строк до 30.06.2021, основної суми кредиту у розмірі 15 000 000,00 грн. поручитель зобов`язується погасити перед кредитором заборгованість боржника з основною сумою кредиту у вищезазначеному розмірі протягом 10 банківських днів, з моменту отримання повідомлення кредитора про невиконання боржником своїх зобов`язань за Кредитним договором.

16 лютого 2022 року позивачем направлено відповідачу Вимогу про усунення порушення вих. № 140222/7 від 14.02.2022, у якій позивач вимагав протягом 10 банківських днів з моменту отримання цієї претензії/повідомлення погасити в повному обсязі заборгованість за Кредитним договором, яка станом на 11.02.2022 складалась із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 555 990,03 грн. та відсотків за неправомірне користування кредитними коштами у розмірі 14 090,16 грн.

Статтею 553 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України).

З огляду на вищенаведене, оскільки між позивачем та відповідачем було укладено Договір поруки, поручитель зобов`язався відповідати перед позивачем за зобов`язання позичальника, в разі порушення останнім зобов`язань за Договором.

Таким чином, оскільки факт порушення позичальником зобов`язань за Кредитним договором встановлений судом, а розмір заборгованості позичальника доведений суду первинними документами, вимоги банку до поручителя є обґрунтованими.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер картки платника податків: НОМЕР_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Геліос" (04052, м. Київ, вул. Нижній Вал, 7-9; ідентифікаційний код: 42322556) заборгованість за тілом кредиту в розмірі 555 990 (п`ятсот п`ятдесят п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто) грн. 03 коп., заборгованість за процентами в розмірі 18 659 (вісімнадцять тисяч шістсот п`ятдесят дев`ять) грн. 95 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 8 619 (вісім тисяч шістсот дев`ятнадцять) грн. 75 коп.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 28.03.2023.

Суддя О.А. Грєхова