ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2023 року м.Харків Справа №913/970/21
Провадження №16/913/970/21
За позовом заступника керівника Лисичанської окружної прокуратури Луганської області, м. Лисичанськ Луганської області в інтересах держави в особі
позивача Лисичанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, м. Лисичанськ Луганської області
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс відпочинку "Світанок", м. Сєвєродонецьк Луганської області
про стягнення 261576 грн 55 коп.
Суддя Шеліхіна Р.М.
Секретар судового засідання Чуєва М.С.
У засіданні брали участь:
від органу прокуратури (в режимі відеоконференції): прокурор Кадацька Д.М. на підставі службового посвідчення від 03.12.2020 №058455;
від позивача: представник не прибув;
від відповідача: представник не прибув,

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями позовну заяву передано для розгляду судді Шеліхіній Р.М.
Ухвалою господарського суду Луганської області від 05.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 24.01.2022.
У судове засідання 24.01.2022 прибув прокурор та приймав участь в режимі відеоконференції представник позивача.
Від адвоката Уварова А.В. через систему «Електронний суд» 20.01.2022 надійшла заява від 20.01.2022 б/н, в якій останній просить залучити його у справу №913/970/21 в якості представника відповідача та просить надати доступ до електронної справи в підсистемі «Електронний суд» .
Суд задовольнив заяву адвоката Уварова А.В. про залучення його у справу №913/970/21 в якості представника відповідача.
Від представника відповідача через підсистему «Електронний суд» 20.01.2022 до суду найшла заява, в якій останні вказує, що на дату подання даної заяви відповідач не отримав копії позовної заяви з доданими до неї документами від позивача, у зв`язку з чим у нього відсутня можливість подати до суду відзив на позовну заяву.
На підставі викладеного, представник відповідача просить відкласти підготовче засідання по даній справі для надання часу підготувати відзив на позовну заяву та, у разі необхідності, доказів на підтвердження обставин, викладених у відзиві.
Суд розглянув та задовольнив заяву представника відповідача про відкладення підготовчого судового засідання.
Ухвалою господарського суду Луганської області від 24.01.2022 відкладено підготовче судове засідання на 14.02.2022.
У судове засідання прибув прокурор та приймав участь в режимі відео конференції поза межами приміщення суду представник позивача та представник відповідача.
Від представника відповідача через систему «Електронний суд» 04.02.2022 надійшов відзив на позовну заяву б/н від 04.02.2022, в якому останній частково заперечує проти позову.
Суд розглянув та долучив до матеріалів справи відзив на позовну заяву.
Від заступника керівника Лисичанської окружної прокуратури на адресу суду 14.02.2022 надійшла відповідь на відзив від 09.02.2022 №50-728ВИХ-22, в яких прокурор вважає доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, необґрунтованими та такими, що не відповідають обставинам справи.
Прокурор стверджує, що сума безпідставно збережених коштів у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою, розрахована на підставі належного джерела інформації, а саме: технічної документації на земельну ділянку, яка внесена до Державного земельного кадастру. У зв`язку з чим, прокурор просить суд позов задовольнити повністю.
Від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив від 09.02.2022 №Т-12-22/08-01, в якій представник позивача просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та звертає увагу на те, що оцінювання законності процедури затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, не є предметом розгляду даної справи.
Також позивач вказує, що представником відповідача не надано жодних доказів того, що рішення Білогорівської селищної ради про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки від 24.11.2020 №104/3 прийняте з порушеннями норм чинного законодавства.
Від відповідача через систему «Електронний суд» 14.02.2022 надійшли заперечення на відповідь на відзив від 13.02.2022 б/н, в яких представник відповідача не погоджується з твердженнями прокурора, викладеними у відповіді на відзив.
Відповідач вказує, що згідно інформації, яка міститься в листі Лисичанської міської ВЦА Сєвєродонецького району Луганської області від 25.11.2021 №4091/01-16, станом на 25.11.2021 відомості з технічної документації не були внесені до Державного земельного кадастру.
Також відповідач вказує, що представником позивача не було надано ані доводів, ані документів, які б спростовували твердження відповідача стосовно того, що рішення Білогорівської селищної ради «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки» від 24.11.2020 №104/3, на сьогоднішній день не оприлюднено та відповідно не набрало чинності, як це передбачено пунктом 271.2 ст.271 ПКУ та підтверджується позицією Верховного Суду України у постанові від 28.09.2021 по справі №167/1011/17.
Тому, на думку відповідача, з моменту набрання чинності рішенням Білогорівської селищної ради «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки» від 24.11.2020 №104/3 у позивача з`являться підстави для перегляду розміру орендної плати на майбутнє.
Суд розглянув та долучив до матеріалів справи поданні вище сторонами документи.
Ухвалою господарського суду Луганської області від 14.02.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.02.2022.
У судове засідання прибув прокурор та приймав участь в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду представник позивача та представник відповідача.
Від представника позивача 15.02.2022 на офіційну електронну пошту суду надійшла відповідь на відзив від 09.02.2022 №Т-12-22/08-01, аналогічний примірник якої вже надходив через канцелярію суду 14.02.2022.
Від представника відповідача через систему Електронний суд 15.02.2021 надійшла заява від 15.02.2022 б/н, в якій останній просить суд прийняти в якості доказів розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу наступні документи, а саме: копію ордеру про надання правничої допомоги від 20.01.2022 серії АР №1079795, акт №1 приймання-передачі наданої правової допомоги від 15.02.2022, договір про надання правової допомоги від 20.01.2022 №2/01/2022, додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги від 20.01.2022 №2/01/2022 та платіжне доручення від 02.02.2022 №9 на суму 24 000,00 грн.
Розглянувши подану представником відповідача заяву, суд вказав, що по суті дана заява буде вирішена при винесенні рішення.
Ухвалою господарського суду Луганської області від 15.02.2022 суд оголосив перерву в судовому засіданні з розгляду справи по суті до 14.03.2022, 12 год. 20 хв.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, а тому, судове засідання, призначене на 14.03.2022 не відбулося.
На офіційному сайті господарського суду Луганської області 14.03.2022 учасників судових процесів було повідомлено про те, що у зв`язку з бойовими діями, що відбуваються у Харкові та Харківській області, та з метою збереження життя і здоров`я працівників суду та учасників судових процесів, захисту їх законних прав та інтересів, у суді діє особливий режим роботи, а слухання судових справ, які призначені до розгляду на 14.03.2022 будуть перенесені на інші дати.
Указом Президента України №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX (зі змінами, внесеними Указами від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ та від 17 травня 2022 року №341/2022 затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
Відповідно до наказу голови господарського суду Луганської області №24 від 04.04.2022 р. установлено особливий режим роботи Господарського суду Луганської області в умовах воєнного стану з 04.04.2022 р.; тимчасово зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях з учасниками судового процесу до усунення обставин, які в умовах воєнної агресії проти України зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів і працівників суду; рекомендовано учасникам справ утриматись від відвідування суду, свої процесуальні права та обв`язки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду.
Відповідно до наказу голови господарського суду Луганської області №25 від 04.04.2022, господарський суд Луганської області здійснює свою роботу у дистанційному режимі до закінчення особливого режиму роботи господарського суду Луганської області.
В подальшому, строк дії воєнного стану в Україні згідно з Указом Президента №133/2022 від 14.03.2022 продовжено з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб, згідно з Указом Президента № 259/2022 від 18.04.2022 продовжено з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб, згідно з Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022 продовжено з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб.
Указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб, тобто до 21.11.2022.
Ухвалою господарського суду Луганської області від 21.11.2022 судове засідання з розгляду справи по суті відкладено на 12.12.2022 об 11 год. 30 хв.
Від Лисичанської окружної прокуратури через систему «Електронний суд» 08.12.2022 надійшли додаткові пояснення у справі.
Прокурор зазначає, що не має можливості надати докази оприлюднення рішення Білогорівської селищної ради «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки» від 24.11.2020 №104/3, у зв`язку з припиненням повноважень Білогорівської селищної ради та включенням її у склад Лисичанської територіальної громади.
Прокурор стверджує, що документація Білогорівської селищної ради була передана до Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації, яка Указом Президента України «Про утворення військової адміністрації» від 11.06.2022 №406/2022 реорганізована у Лисичанську міську військову адміністрацію.
Як вказує прокурор, на теперішній час наявні відомості про руйнування будівлі Лисичанської міської військової адміністрації та знищення майна, документації, що в ній перебували.
Стосовно тверджень відповідача про необґрунтованість нормативної грошової оцінки, яка була взята за основу під час розрахунку позовних вимог, прокурор зазначає, що саме відповідач є замовником технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки і не міг не бути обізнаний про збільшення показників, які використовуються під час розрахунку орендної плати.
Однак, рішення Білогорівської селищної ради «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки» від 24.11.2020 №104/3 відповідачем оскаржено не було.
Указом Президента України від 07.11.2022 №757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 16.11.2022 №2738-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.
З огляду на продовження на території України строку воєнного стану, ухвалою від 09.12.2022 суд відклав розгляд справи на 20.02.2023.
У судове засідання в режимі відеоконференції 20.02.2023 прибув прокурор.
Від позивача на електронну адресу суду 12.12.2022 надійшли пояснення від 11.12.2022 №б/н, в яких позивач зазначає, що надати докази оприлюднення рішення Білогорівської селищної ради «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки» від 24.11.2020 №104/3 немає можливості, у зв`язку з припиненням повноважень Білогорівської селищної ради та включенням її у склад Лисичанської територіальної громади.
Позивач вказує, що документація Білогорівської селищної ради була передана до Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації, яка Указом Президента України «Про утворення військової адміністрації» від 11.06.2022 №406/2022 припинена, та замість неї створена Лисичанська міська військова адміністрація.
За твердженням позивача, на теперішній час наявні відомості про руйнування будівлі Лисичанської міської військової адміністрації, знищення майна та документації, що в ній перебували.
Від Лисичанської окружної прокуратури через систему «Електронний суд» 08.12.2022 надійшло клопотання про заміну у справі позивача - Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області (ід.код 44044068) на Лисичанську міську військову адміністрацію Сєвєродонецького району Луганської області.
Прокурор у заяві зазначає, що відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», було утворено Лисичанську міську військову адміністрацію Сєвєродонецького району Луганської області, а тому повноваження Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації припинились.
Стосовно вказаного клопотання, суд зазначив наступне.
Указом Президента України від 19.02.2021 №62/2021 «Про утворення та реорганізацію військово-цивільних адміністрацій у Луганській області» утворено Лисичанську міську військово-цивільну адміністрацію Сєвєродонецького району Луганської області.
Абзацом 4 ч.11 ст.3 Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» встановлено, що повноваження військово-цивільних адміністрацій населених пунктів, районних, обласних військово-цивільних адміністрацій також припиняються згідно із Законом України «Про правовий режим воєнного стану».
Указом Президента України «Про утворення військової адміністрації» від 11.06.2022 №406/2022 утворено Лисичанську міську військову адміністрацію Сєвєродонецького району Луганської області.
Відповідно до ч.9 ст. 4 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у зв`язку з утворенням військових адміністрацій населених пунктів повноваження військово-цивільних адміністрацій цих населених пунктів припиняються з дня початку здійснення відповідною військовою адміністрацією своїх повноважень.
Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ідентифікаційний код 44044068 належить Лисичанській міській військовій адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області.
Частиною 1 ст.52 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.
Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що з моменту утворення Лисичанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області (11.06.2022) остання набула відповідних повноважень та є правонаступником Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області.
З огляду на вищезазначене, суд ухвалою від 20.02.2023 здійснив заміну позивача у справі - Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області на Лисичанську міську військову адміністрацію Сєвєродонецького району Луганської області та відклав судове засідання на 17.03.2023.
У судове засідання 17.03.2023 в режимі відеоконференції прибув прокурор.
Від Лисичанської міської військової адміністрації Луганської області через систему «Електронний суд» надійшли пояснення від 15.03.2023 №б/н, в яких позивач позовні вимоги Лисичанської окружної прокуратури Луганської області підтримує у повному обсязі і викладає позицію, яку неодноразово підтримував у численних поясненнях наданих до справи.
У судовому засіданні 13.03.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Вказаний договір зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.12.2017 за номером записів про інше речове право №24072574.
Дострокове розірвання договору оренди зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06.08.2018 за №27432160.
На підставі вказаного розпорядження між Луганською обласною державною адміністрацією та ТОВ «Комплекс відпочинку «Світанок» укладено договір оренди земельної ділянки від 24.12.2020 №7, який зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.02.2021 №40448653.
Відповідно до абз.1 п.7-1 розділу 5 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до прийняття закону про адміністративно-територіальний устрій України визначення адміністративних центрів територіальних громад та затвердження територій територіальних громад здійснює Кабінет Міністрів України.
Відповідно до розпорядження КМУ від 12.06.2020 №717-р, територія смт.Білогорівка відноситься до Лисичанської територіальної громади.
Указом Президента України «Про утворення та реорганізацію військово-цивільних адміністрацій у Луганській області» №62/2021 від 19.02.2021 утворено Лисичанську міську військову-цивільну адміністрацію Сєвєродонецького району Луганської області.
Під час розгляду спору, указом Президента України «Про утворення військової адміністрації» від 11.06.2022 №406/2022 утворено Лисичанську міську військову адміністрацію Сєвєродонецького району Луганської області, яка на день винесення рішення у справі є правонаступником Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області і позивачем у справі.
Прокурор звертається з даним позовом до суду в інтересах позивача і в обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що ТОВ «Комплекс відпочинку «Світанок», набувши право власності на нерухоме майно - базу відпочинку «Рассвєт», в період з 01.01.2019 по 07.02.2021 до реєстрації договору оренди у Державному реєстрі, не оформило правовідносини щодо користування земельною ділянкою, на якій розташований вказаний об`єкт нерухомості, не сплачувало орендну плату за землю, чим порушило вимоги ст.ст. 93.116,125, 126, 206 Земельного Кодексу України, ст.ст.151, 153 ГК України, ст.16 Закону України «Про оренду землі» і просить стягнути безпідставно збережені кошти у сумі 261576,55 грн до бюджету територіальної громади м.Лисичанська.
Розрахунок безпідставно збережених коштів, прокурор виконує за такою формулою:
О-розмір орендної плати;
НГО нормативного грошова оцінка земельної ділянки;
В - відсоток від нормативно грошової оцінки, який встановлюється органом місцевого самоврядування в залежності від цільового використання земельної ділянки.
Рішенням Білогорівської селищної ради від 14.07.2017 №82/2 затверджено розміри орендної плати за земельні ділянки. Відповідно до п.16 додатку №1 до рішення №82/2 ставка орендної плати за земельні ділянки під базами відпочинку та іншими об`єктами рекреаційного призначення становить не менше розміру земельного податку, але не більше 12%.

Річний розмір орендної плати міститься у розпорядженні голови Луганської обласної адміністрації від 23.12.2020 №922 «Про надання земельної ділянки в оренду ТОВ «КВ «Світанок» і складає 6% та використовується прокурором при розрахунку безпідставно збережених коштів.

У листі № 253/2-18 від 11.06.2020 Білогорівська селищна рада повідомляє, що з клопотанням про затвердження технічної документації з нормативно грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером :10:001:0002, ТОВ «Комплекс відпочинку «Світанок»» не зверталось.

Відповідач звернувся з клопотанням про затвердження технічної документації лише 12.11.2020, та у подальшому зазначена технічна документація була затверджена рішенням Білогорівської селищної ради №104/3 від 24.11.2020, однак не надана до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області.

Водночас, відповідач проти позову заперечує частково, зазначає, що прокурором не надано доказів оприлюднення та набрання чинності рішенням Білогорівської селищної Ради «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки» №104/3 від 24.11.2020, як то передбачено пунктом 271.2 статті 271 Податкового кодексу України.

Відповідач вважає, що технічна документація на земельну ділянку може бути належним доказом на обґрунтування нормативної грошової оцінки земельної ділянки, тільки в разі її затвердження рішенням відповідно сільської, селищної, міської ради, яке опубліковане в друкованих засобах масової інформації (набрало чинності) та внесення цієї технічної документації до Державного земельного кадастру.

Тому, на думку відповідача, нормативна грошова оцінка, яку бере за основу прокурор, не може бути використана для визначення розміру орендної плати та для розрахунку безпідставно збережених коштів.

Відповідач на підтвердження своїх розрахунків позову надає до справи витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 09.12.2020 №516, виданий Головним відділом управлінням Держгеокадастру у Луганській області (відділ у Попаснянському районі), в якому нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :10:001:0002 складає 107027,22 грн.

Відповідач наполягає, що саме цю суму нормативної грошової оцінки слід ставити за основу при розрахунку безпідставно збережених коштів у вигляді неплаченої орендної плати за період користування земельною ділянкою без належних правових підстав, і надає власний розрахунок, за яким до стягнення підлягає 12966,41 грн.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали та обставини справи, оцінивши надані прокурором та позивачем докази своїх вимог, а відповідачем заперечень, їх належність, допустимість, достовірність кожного окремо і у сукупності без надання жодному доказу пріоритету або вищої сили, суд дійшов висновку, що у позов підлягає задоволенню повністю за таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Статтею 14 Конституції України передбачено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Земельного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 791 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності.

Частиною 9 ст. 791 Земельного кодексу України встановлено, що земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Згідно з ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно зі ст. 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель державної та приватної власності, а також земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Згідно з ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Згідно з ч. 5 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України та ч. 1 ст. 19 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права.

Згідно з ст. 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Зі змісту ст. 125, 126 ЗК України, ст. 377 Цивільного кодексу України вбачається, що з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією будівлею.

Таким чином, за змістом вказаних приписів законодавства виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені і яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.

Матеріалами справи, належними та допустимими доказами встановлено факт:

-користування відповідачем земельною ділянкою площею 2,4965 га, кадастровий номер :10:001:0002, розташованою за межами населених пунктів на території Білогорівської селищної ради без належних правових підстав за період з 21 грудня 2017 року день укладення договору купівлі-продажу відповідачем бази відпочинку «Рассвєт» до 07.02.2022 року (граничний період, за який заявлено борг).

Саме з цього дня відповідач повинен був бути обізнаним про необхідність укладення договору оренди землі під об`єктом, який він придбав у власність.

Натомість, відповідач користується землею безоплатно і тільки у 2019 році він замовляє технічну документацію про земельну ділянку, про що свідчить виготовлена Приватним підприємством «Агроцентрнаука» на замовлення відповідача «Технічна документація з нормативної грошової оцінки земельної ділянки» станом на 01 січня 2019 року з оцінкою у 2 161 785, 62 грн. Сам відповідач затвердив цю грошову оцінку 26 березня 2019 року.

Відповідач протягом розгляду справи не пояснив та не надав суду вірогідних, належних та допустимих доказів з приводу обставин:

-у зв`язку з чим і на яких підставах ним своєчасно не виконано розпорядження голови облдержадміністрації від 21.08.2018 року №637, на виконання якого відповідач зобов`язаний був зробити техдокументацію на землю і оцінити її вартість. Натомість, в основі договору оренди землі від 24.12.2020 з відома відповідача міститься витяг з Державного земельного кадастру від 29.08.2018 про характеристику займаної ним земельної ділянки, в якому взагалі не вказано вартість земельної ділянки (а.с.42-45, т.1);

-у зв`язку з чим, маючи у своєму володінні та, будучі обізнаним зі сферою дії земельного законодавства (необізнаність не звільняє від відповідальності), відповідач на підставі «Технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки» від 26.03.2019, зробленої через півроку від дня отримання розпорядження голови ОДА Луганської області, уклав договір оренди через 1 рік і 9 місяців 24 грудня 2020 року;

-у зв`язку з чим і на яких підставах в пункті 5 договору оренди землі від 24.12.2020 вказана сума нормативної грошової оцінки займаної ним земельної ділянки у розмірі 107 027, 22 грн, тоді як відповідач знав, що земля на дату укладання договору коштує 2 161 785, 62 грн, бо саме така сума вказана в техдокументації від 26.03.2019 року. Дані факти підтверджені матеріалами справи.

Відповідач не пояснив та не надав вірогідних і допустимих доказів про отримання ним витягу про НГО займаної ним землі на суму 107 027,22 грн, виданої Держгеокадастром Луганської області від 09.12.2020 №516 (а.с.174, том 1);

-у звязку з чим і на яких підставах відповідач реєструє укладений 24 грудня 2020 року договір оренди землі тільки 08 лютого 2021 року.

Висновок: відповідач навмисно зволікав з укладенням договору оренди землі заради безкоштовного користування землею, отримуючи прибуток від експлуатації бази відпочинку на рекреаційних землях держави. Землею рекреаційного фонду відповідач фактично користувався з дня придбання бази відпочинку 21 грудня 2017 року. Договір оренди уклав 24 грудня 2020 року. Зареєстрував договір 08 лютого 2021 року. Маючи у своєму розпорядженні техдокументацію на землю з ціною 2161785,62 грн, відповідач обізнано, навмисно, будучи стороною договору оренди землі орендарем, на замовлення якого виконано оцінку землі на 2161758,62 грн, укладає договір на умовах неіснуючої на дату укладання ціни на землю. Повинно бути вказано в п.5 договору 216 785 62 грн, а не 107027,22 грн.

Висновок суду спростовує доводи відповідача про необізнаність з приводу ціни на займану ним землю.

Стосовно дійсності рішення органу місцевого самоврядування Білогорівської сільської ради від 24.11.2020 №104/3, яким затверджено ціну на займану відповідачем землю у розмірі 2 161 785, 62 грн:

-рішення дійсне, доки його не скасовано судом або органом, що його постановив.

Таким чином, відповідач безпідставно користувався земельною ділянкою з 21 грудня 2017 року і по день звернення прокурора з даним позовом до суду. Прокурор просить стягнути безпідставно отримані кошти за період з 01.01.2019 по 07.02.2021 року.

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України у вказаній редакції).

З наведеного вбачається, що чинним законодавством розмежовано поняття «земельний податок» і «орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності».

Оскільки відповідач не є власником або постійним землекористувачем спірної земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, єдиною можливою формою здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата (підпункт 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 922/3208/19.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

У той же час, для належної правової кваліфікації спірних правових відносин та предмета позову необхідно враховувати висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц.

У вказаній постанові Верховний Суд дійшов висновку, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

При цьому положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Стаття 1212 Цивільного кодексу України досить широко визначає підстави виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави.

За змістом п. 4 ч. 3 ст. 1212 Цивільного кодексу України положення глави 83 застосовується також до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Відповідно до загальних положень законодавства про відшкодування завданої шкоди таке відшкодування є мірою відповідальності. Разом з тим, обов`язок набувача повернути безпідставно набуте (збережене) майно потерпілому не належить до заходів відповідальності, оскільки боржник при цьому не несе жодних майнових втрат він зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно утримував (зберігав). На відміну від зобов`язань, які виникають із завдання шкоди, для відшкодування шкоди за п. 4 ч. 3 ст. 1212 Цивільного кодексу України вина не має значення, оскільки важливий сам факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином, кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна без достатньої правової підстави, або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У справі, що розглядається прокурор заявляє до стягнення безпідставно збережені кошти у сумі 261576,55 грн за період неправомірного користування відповідачем з 01.01.2019 до 07.02.2021 землями комунальної форми власності рекреаційного призначення територіальної громади м.Лисичанська.

Прокурор правомірно виконує розрахунок безпідставно збережених коштів, беручи за основу нормативно грошову оцінку виконану - ПП «Обласний центр впровадження «Агроцентрнаука» на замовлення відповідача ТОВ «КВ «Світанок» ще у 2019 році, і за якою оцінка земель, якими неправомірно користувався відповідач, складає 2161785,62 грн.

Відповідач, як землекористувач, вочевидь був обізнаний про те, що сума орендної плати залежить від нормативно грошової оцінки земельної ділянки і впродовж користування земельною ділянкою, починаючи з 01.01.2019 аж до 24.11.2020 не надавав вказану інформацію на затвердження органу місцевого самоврядування, про що вказано вище за текстом рішення.

За таких підстав суд визнає доводи і вимоги прокурора про стягнення 261 576, 55 грн за період з 01.01.2019 (в межах позовної давності) до 07.02.2021 року обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами, з відповідним нормативним обґрунтуванням та такими, що підлягають до задоволення. Доводи відповідача суд визнає безпідставними, не підтвердженими вірогідними, належними та допустимими доказами та такими, що задоволенню не підлягають.

Судові витрати заявника у сумі 3923,65 грн відповідно до ст.129 ГПК України слід покласти на відповідача. Відповідачу у його судових витратах відмовити.

Керуючись ст.73-79, 86, 129, 232, 236, 238, 240, 241, 242 ГПК України, господарський суд, -

в и р і ш и в:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс відпочинку «Світанок»» (93400, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, проспект Центральний буд. 49, кв. 26, ) на користь Лисичанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області (вул. ім. М. Грушевського, буд. 7, м. Лисичанськ Луганської області, 93100, ідентифікаційний код 44044068) грошові кошти у сумі 261576,55 грн та перерахувати їх на р/р : UA0012491, одержувач ГУК у Луг.обл./МТГ м.Лисичан/24060300, код ЄДРПОУ отримувача 37991110, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), код платежу 24060300 «інші надходження», після набрання рішенням законної сили, видати наказ.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс відпочинку «Світанок»» (93400, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, проспект Центральний буд. 49, кв. 26, ) судові витрати у сумі 3923,65 грн на користь Луганської обласної прокуратури (93408, м.Сєвєродонецьк Луганської області, вул.Б.Ліщини, 27, код ЄДРПОУ 02909921) та перерахувати їх на р/р: UA0000839, банк ДКСУ, м. Київ, МФО 820172, , після набрання рішенням законної сили, видати наказ.

Відповідно до ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 27.03.2023.

Суддя Ріта ШЕЛІХІНА