УХВАЛА

м. Київ

23.03.2023Справа № 910/478/23

За позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Холдинг"

про стягнення 68 000,00 грн

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

Ратківська А.Р.

Представники: без повідомлення (виклику) учасників справи.

УСТАНОВИВ:

Головне управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Холдинг" (далі - відповідач, ТОВ "Альянс Холдинг") про стягнення 68 000,00 грн штрафних санкцій в дохід державного бюджету.

Позовні вимоги мотивовані несплатою відповідачем штрафу згідно рішень Головного управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення законодавства про ціни та ціноутворення № 20 від 23.06.2022, № 24 від 05.07.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2023 позовну заяву Головного управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/478/23, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

Суд повідомляв позивача та відповідача про відкриття провадження у справі № 910/478/23.

23.03.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшли письмові пояснення № 9/1/873 від 23.03.2023, за змістом яких позивач вважає, спір у даній справі має вирішуватись за правилами адміністративного судочинства та просив закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, судом було встановлено наступне.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення (стаття 124 Конституції України).

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 Господарського кодексу України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що: адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій;

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" визначає суб`єкт владних повноважень як орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте, сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт.

Частиною першою статті 16 Закону України "Про ціни і ціноутворення" від 21.06.2012 №5007-VI (далі Закон № 5007-VI) визначено, що органами державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення (далі - уповноважені органи) є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з контролю за цінами; інші органи, визначені законом.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №667 (далі - Положення №667), Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, санітарного та епідемічного благополуччя населення (крім виконання функцій з реалізації державної політики у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження) та у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників), з контролю за цінами, тощо.

Згідно з підпунктом 11 пункту 4 Положення №667 Держпродспоживслужба відповідно до покладених на неї завдань у сфері дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням вимог формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Відповідно до пункту 7 Положення №667 Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Головне управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області є територіальним органом Держпродспоживслужби, їй підпорядковане та приймає рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

За приписами пунктів 1, 6, 8 частини першої статті 18 Закону України "Про ціни і ціноутворення" уповноважені органи мають право: проводити у суб`єктів господарювання в установленому порядку планові та позапланові перевірки достовірності зазначеної у документах інформації про формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; звертатися до суду з позовами про стягнення до бюджету коштів у разі прийняття рішення про порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Пунктом 4 частини 1 статті 20 названого Закону визначено, що до суб`єктів господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції за невиконання приписів уповноважених органів або створення перешкод для виконання покладених на них функцій - штраф у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як передбачено частиною 2 статті 20 Закону України "Про ціни і ціноутворення", суми адміністративно-господарських санкцій зараховуються до державного бюджету.

Порядок стягнення сум адміністративно-господарських санкцій, передбачених цією статтею, визначається Господарським кодексом України (частина 3 статті 20 Закону України "Про ціни і ціноутворення").

Статтею 238 Господарського кодексу України визначено, що за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

За змістом ч. 1 ст. 239 Господарського кодексу України органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб`єктів господарювання такі адміністративно-господарські санкції, зокрема, як адміністративно-господарський штраф.

Пунктом 8 статті 18 Закону України "Про ціни і ціноутворення" визначено, що уповноважені органи мають право звертатися до суду з позовами про стягненню до бюджету коштів у разі прийняття рішення про порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом заявленого позову є стягнення суб`єктом владних повноважень - Головним управлінням Держпродспоживслужби в Хмельницькій області штрафних санкцій за порушення законодавства про ціни та ціноутворення.

Рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій, якими до ТОВ "Альянс Холдинг" застосовано штрафи на загальну суму 68 000,00 грн прийнято Головним управлінням Держпродспоживслужби в Хмельницькій області як суб`єктом владних повноважень на виконання владних управлінських функцій.

До суду Головне управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області звернулось у зв`язку з невиконанням ТОВ "Альянс Холдинг" рішень, прийнятих на виконання владних повноважень на виконання владних управлінських функцій.

Враховуючи наведене, даний спір виник не у зв`язку з наявністю між сторонами господарських відносин чи спору про право, що виникає з відповідних відносин, а у зв`язку зі здійсненням органом державного нагляду (контролю) заходів щодо перевірки дотримання вимог чинного законодавства при формуванні, встановленні та застосуванні державних регульованих цін.

Отже, стягнення суб`єктом владних повноважень - Головним управлінням Держпродспоживслужби в Хмельницькій області адміністративно-господарських санкції у вигляді штрафу, застосованого за створення перешкод для виконання покладених на нього функцій (ненадання документів, необхідних для здійснення перевірки за дотриманням вимог законодавства при формуванні, встановленні та застосуванні державних регульованих цін), є публічно-правовим спором, що є визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції, на яку поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Таким чином, враховуючи зміст та характер спірних правовідносин, предмет та підстави заявлених вимог, суб`єктний склад сторін спірних правовідносин, суд доходить висновку, що даний спір має вирішуватись за правилами адміністративного судочинства, оскільки він виник з підстав реалізації Головним управлінням Держпродспоживслужби в Хмельницькій області своїх владних повноважень та функцій в сфері виявлення та запобігання порушенню вимог законодавства суб`єктами господарювання.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 231 ГПК України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Суд роз`яснює позивачу, що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Згідно ч. 3 ст. 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Відповідності до ч. 4 ст. 231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Статтею 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Отже, закриття провадження в даній справі є підставою для повернення сплаченого позивачем судового збору, для чого позивачу необхідно подати відповідне клопотання.

Керуючись ст. 231, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі № 910/478/23 за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Холдинг" (далі - відповідач, ТОВ "Альянс Холдинг") про стягнення 68 000,00 грн штрафних санкцій.

2. Роз`яснити Головному управлінню Держпродспоживслужби в Хмельницькій області, що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

3. Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 23.03.2023 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 253 - 259 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Оксана ГУМЕГА