РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.04.2023Справа № 910/12401/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Кайзер-Транс»

до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант»

про стягнення 88934,55 грн,

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кайзер-Транс» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення 88934,55 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 06.02.2022 на автомобільній дорозі Р-03-01 в Бориспільському районні Київській області сталася ДТП за участі автомобілів марки, зокрема, «Jeep Renegade» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , «Volvo» д.н.з. НОМЕР_2 з напівпричепом марки «Burg BPO 1224» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Дане ДТП сталось з вини водія автомобіля марки «Jeep Renegade» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 . Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Jeep Renegade» д.н.з. НОМЕР_1 на момент ДТП була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант» за полісом №204499986 від 15.06.2021. Відповідачем було здійснено виплати страхового відшкодування за шкоду спричинену автомобілю марки «Volvo» д.н.з. НОМЕР_2 у розмірі 100000 грн та за шкоду спричинену транспортному засобу «Burg BPO 1224» д.н.з. НОМЕР_3 у розмірі 30000 грн. Позивач зазначає, що майнова шкода завдана під час ДТП відповідно до Звіту 1 та Звіту 2 з вирахуванням суми виплачено Відповідачем страхового відшкодування становить 88934,55 грн. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача суму страхового відповідача у розмірі 88934,55 грн.

Відповідач проти задоволення позову заперечив, вказавши, що оскільки позивач є законним володільцем (користувачем) обох транспортних засобів, а саме автомобіля марки «Volvo» д.н.з. НОМЕР_2 та напівпричепа марки «Burg BPO 1224» д.н.з. НОМЕР_3 , відповідачем було здійснено виплату страхового відшкодування в межах суми ліміту відповідальності страховика у розмірі 130000 грн на одного потерпілого. Так відповідач зазначає, що заявлена позивачем сума перевищує ліміт відповідальності за вищевказаним полісом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.12.2022 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.02.2022 у справі № 359/1696/22, 06.02.2022 о 16:15 год на автомобільній дорозі Р-03-01 в Бориспільському районі Київської області водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Jeep Renegade» д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Volvo» д.н.з. НОМЕР_2 з напівпричепом марки «Burg BPO 1224» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , з автомобілем марки «Volvo V50» д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_3 та з автомобілем марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_4 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками..

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.02.2022 у справі №359/1696/22, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, враховуючи, що вищезазначеною постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.02.2022 у справі №359/1696/22, яка не була оскаржена у передбаченому законом порядку та набрала законної сили, якою встановлено наявність вини ОСОБА_1 у скоєному 06.02.2022 ДТП, суд вважає, що доведення вини останнього не потребують повторного доказування відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 1188 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах.

Згідно з ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Однак відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом.

Відповідно до Звіту №016-22 про розмір вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Volvo» д.н.з. НОМЕР_2 від 28.04.2022 складеного ФОП Мельником Ігорем Анатолійовичем, вартість матеріального збитку вказаного автомобіля становить 1046356,58 грн.

Відповідно до Звіту №017-22 про розмір вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Burg BPO 1224» д.н.з. НОМЕР_3 від 06.05.2022 складеного ФОП Мельником Ігорем Анатолійовичем, вартість матеріального збитку вказаного транспортного засобу становить 118934,55 грн.

В Постанові ВС КГС від 07.09.2021 року по справі №910/14293/19 Касаційним господарським судом зазначені результати дослідження судової практики щодо розгляду даної категорії спорів, згідно з якими судом встановлено, що у практиці Верховного Суду України існував усталений підхід, який цілком справедливо базувався на положеннях ч.1 ст.12 та ч.2 ст.14 ЦК України, без перетворення права потерпілого на його обов`язок, і полягав в тому, що при завданні шкоди в ДТП потерпілий вільно, на власний розсуд обирав яким чином йому отримати відшкодування: (1) шляхом звернення з вимогою (позовом) до особи, яка завдала шкоди про відшкодування цієї шкоди; (2) чи то шляхом звернення з заявою (позовом) до страховика, в якого застрахована цивільна відповідальність особи, яка завдала шкоди.

Однак, у постанові від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18) Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, сформульованого Верховним Судом України у постанові від 23.12.2015 у справі № 6-2587цс15, відповідно до якого страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема, право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування та зробила висновок, що: «відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність».

Тобто постраждалий має подати позов до винної у ДТП особи тільки у випадках, передбачених у статті 37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» або якщо розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. А за загальним правилом позов подається до страховика винної у ДТП особи.

Вина водія автомобіля марки «Jeep Renegade» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 у скоєнні вищевказаного ДТП належним чином доведена доказами, наявними в матеріалах справи.

Судом встановлено, що страховиком автомобіля марки «Jeep Renegade» д.н.з. НОМЕР_1 є Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант».

Відповідно до ч.4 ст.9 Закону України «Про страхування», розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

З наявного в матеріалах справи Витягу з інформаційної бази Моторного (транспортного) страхового бюро України вбачається, що поліс обов`язкового страхування №ЕР/204499986 був чинний на момент скоєння ДТП (06.02.2022). Ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну становить 130000 грн, розмір франшизи - 0 грн.

Позивач звертався до відповідача із заявою про страхове відшкодування у якому просив відшкодувати витрати пов`язані з пошкодженням майна, а саме: автомобіля марки «Volvo» д.н.з. НОМЕР_2 та напівпричепа марки «Burg BPO 1224» д.н.з. НОМЕР_3 .

Згідно наявної у матеріалах справи Угоди про розмірі страхового відшкодування від 26.05.2022 укладеної між ТОВ СК «Альфа-Гарант» та ТОВ «Кайзер-Транс» відповідач здійснив виплату страхового відшкодування за страховим випадком 06.02.2022 у розмірі 100000 грн, що підтверджується платіжним дорученням №28816 від 06.06.2022.

Крім того, відповідачем було здійснено доплату страхового відшкодування в розмірі 30000 грн, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням №29979 від 03.08.2022.

Отже, відповідачем було здійснено виплату страхового відшкодування Товариству з обмеженою відповідальністю «Кайзер-Транс» на загальну суму 130000 грн.

Відповідно до абз.1 п.1 Розпорядження Державної комісія з регулювання ринків фінансових послуг України від 09.07.2010 №566 «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» установлено розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеними після набрання чинності цим розпорядженням за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у розмірі 130000 гривень на одного потерпілого.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів «Volvo» д.н.з. НОМЕР_2 та напівпричепа марки «Burg BPO 1224» д.н.з. НОМЕР_3 володільцем (користувачем) вказаних транспортних засобів є ТОВ «Кайзер-Транс», що також не заперечується позивачем.

З огляду на вищевикладене, заявлена позивачем сума страхового відшкодування у розмірі 88934,55 грн перевищує ліміт відповідальності за страховим полісом відповідача на одного потерпілого (ТОВ «Кайзер-Транс).

Оскільки заявлена позивачем сума страхового відшкодування перевищує ліміт відповідальності за вищевказаним полісом №ЕР/204499986, а відповідачем виплачено суму страхового відшкодування в межах вказаного ліміту, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на позивача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 03.04.2023

Суддя Я.В. Маринченко