РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.03.2023Справа № 910/13804/22
за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування"

до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта"

про стягнення 32 902,99 грн

Суддя Зеленіна Н.І.

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 32 902,99 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.12.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у матеріалах справи документами.

05.01.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти позову.

16.01.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли доповнення до відзиву.

20.01.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив та клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи.

В обґрунтування клопотання про призначення експертизи позивач зазначає, що в матеріалах справи містяться суперечливі докази тому для встановлення розміру матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП необхідні спеціальні знання.

Розглянувши подане клопотання, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вказаного клопотання, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 99 ГПК України визначено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Спеціальні знання - це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.

Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза - це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Отже, експертиза призначається судом у випадку необхідності встановлення фактів (обставин), дані про які вимагають спеціальних знань, та які мають суттєве значення для правильного вирішення спору по суті. При цьому, в силу приписів статті 99 ГПК України, господарський суд самостійно визначає, чи є у нього необхідність у спеціальних знаннях і, відповідно, призначення для цього експертизи, чи такої необхідності немає і суд може вирішити спір на підставі інших доказів, поданих у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що для вирішення даного спору, всебічного та об`єктивного розгляду справи та з`ясування обставин, що входять до предмета доказування у даній справі необхідність у спеціальних знаннях відсутня.

При цьому, причини неможливості самостійно надати висновок експерта позивачем не зазначено, підстав, які б перешкоджали надати такий висновок не наведено.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про призначення експертизи.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

13.07.2021 між ТДВ "Експрес Страхування" та ОСОБА_1 був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №209.21.2618398, предметом якого є майнові інтереси, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням застрахованим транспортним засобом марки KIA/Stonic, номер кузова НОМЕР_1 .

20.10.2021 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки KIA/Stonic, днз НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_1 , та автомобіля марки Chevrolet Niva, днз НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_2 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, та за взаємною згодою водії транспортних засобів склали повідомлення про ДТП (Європротокол). Водій автомобіля марки Chevrolet Niva, днз НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_3 визнав вину, про що наявна відповідна відмітка у Європротоколі.

Позивач на підставі страхового акту №3.21.5054-1 від 26.10.2021, акту огляду транспортного засобу від 20.10.2021, рахунку-фактури № від 21.10.2021, здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 49 379,11 грн, що підтверджується платіжним дорученням №2586 від 27.10.2021.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки Chevrolet Niva, днз НОМЕР_3 , на момент вчинення ДТП була застрахована у відповідача згідно полісу №АР009520070, франшиза - 1 500,00 грн.

Позивач звертався до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування від 09.12.2021.

03.02.2022 відповідач сплатив страхове відшкодування у сумі 14 976,12 грн згідно платіжного доручення №5921.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач зазначив, що відповідач свої зобов`язання щодо відшкодування у порядку регресу суми понесених фактичних витрат виконав лише частково, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Заперечуючи проти позову відповідач зазначає, що ним було здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу, про що складено відповідний протокол огляду транспортного засобу, та на підставі даного протоколу складена калькуляція, відповідно до якої відповідачем визначено вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, яка повністю сплачена на користь позивача.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до складеного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротоколу) 20.10.2021 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки KIA/Stonic, днз НОМЕР_2 , та автомобіля марки Chevrolet Niva, днз НОМЕР_3 . Під час ДТП було пошкоджено автомобіль KIA/Stonic, днз НОМЕР_2 .

Пошкоджений автомобіль був застрахований позивачем на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту №209.21.2618398 від 13.07.2021.

Відповідно до рахунку-фактури ПрАТ "Суми-Авто" № від 21.10.2021 на суму 49 379,11 грн та акту виконаних робіт №3HSM-05466 від 03.12.2021, вартість відновлювального ремонту автомобіля KIA/Stonic, днз НОМЕР_2 склала 49 379,11 грн.

Як вбачається із висновку про вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу від 18.11.2022, складеного суб`єктом оціночної діяльності - ФОП Залуцьким С.В., коефіцієнт фізичного зносу автомобіля KIA/Stonic, днз НОМЕР_2 дорівнює нулю.

Згідно зі страховим актом №3.21.5054-1 від 26.10.2021, позивачем встановлено факт настання страхового випадку та вирішено виплатити страхове відшкодування у розмірі 49 379,11 грн.

Зазначені кошти були виплачені позивачем, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №2586 від 27.10.2021.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як вбачається з матеріалів справи, особою винною в ДТП є водій транспортного засобу Chevrolet Niva, днз НОМЕР_3 - ОСОБА_2 .

Частинами 1 та 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципу вини.

Відповідно до статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, ОСОБА_3 є особою, відповідальною за збиток заподіяний автомобілю KIA/Stonic, днз НОМЕР_2 у результаті пошкодження цього автомобіля при ДТП.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Chevrolet Niva, днз НОМЕР_3 , ОСОБА_4 на момент ДТП була застрахована у відповідача за полісом №АР009520070.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Водночас, згідно зі статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Отже, відповідач, як страховик винної особи, зобов`язаний відшкодувати завдані останньою збитки третій особі (у цьому випадку - позивачу) в обсязі, визначеному Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Частиною п`ятою статті 1187 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Оскільки, відповідач не довів факт того, що шкоду автомобілю KIA/Stonic, днз НОМЕР_2 , було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія, та беручи до уваги те, що розмір збитків розраховується, виходячи із вартості матеріального збитку, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, ліміту відповідальності та за вирахуванням франшизи, яка відповідно до полісу становить 1 500 грн, а тому сума страхового відшкодування, що підлягає сплаті відповідачем на користь позивача становить 32 902,99 грн (49 379,11 грн - розмір виплаченого позивачем страхового відшкодування, за винятком 14 976,12 грн - сплаченої відповідачем суми страхового відшкодування та 1 500,00 грн - франшизи).

Судом дана належна оцінка доводам відповідача викладеним у відзиві на позовну заяву, проте його посилання на те, що він виплатив страхове відшкодування у розмірі 14 976,12 грн відповідно до протоколу огляду транспортного засобу від 21.10.2021 та ремонтної калькуляції, чим виконав свої зобов`язання перед позивачем у повному обсязі, є необґрунтованими з огляду на таке.

Частина 1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", яка передбачає відшкодування страховиком саме оціненої шкоди, не встановлює імперативного обов`язку щодо проведення такої оцінки саме суб`єктом оціночної діяльності відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", а отже, така оцінка може бути здійснена на підставі рахунку СТО чи акту виконаних робіт.

Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту суди, у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходять з фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Вартість ремонту автомобіля з врахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є виконавець робіт по ремонту автомобіля платником ПДВ.

Звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу, а реальним підтвердженням виплати страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.07.2018 у справі № 924/675/17.

Отже, позивачем документально підтверджено розмір і оплату проведеного ремонту автомобіля KIA/Stonic, днз НОМЕР_2 , вартість якого визначена виконавцем робіт (СТО) з урахуванням ПДВ.

Згідно зі ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача 32 902,99 грн страхового відшкодування підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 86, 129, 233, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" - задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-Д, код ЄДРПОУ - 00034186) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" (04073, м. Київ, пр. Бандери Степана, буд. 22, код ЄДРПОУ - 36086124) 32 902 (тридцять дві тисячі дев`ятсот дві) грн 99 коп. - суми страхового відшкодування та 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня підписання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.І. Зеленіна