Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Поліграф" про ухвалення додаткового рішення у господарській справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Поліграф"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайт прес Україна"
про стягнення 357 892, 22 грн.
Без повідомлення (виклику) учасників справи
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Мега-Поліграф" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайт прес Україна" (далі-відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 357 892, 22 грн., з яких: 257 419, 63 грн. - основного боргу, 55 321, 75 грн - пені, 4 569, 91 грн. - 3 % річних та 40 580, 93 грн. - інфляційних втрат.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № 100212/1 на виготовлення поліграфічної продукції від 10.02.2012.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.02.2023 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Поліграф"- задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайт прес Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Поліграф" 257 419 (двісті п`ятдесят сім тисяч чотириста дев`ятнадцять) грн 63 коп. - заборгованості, 13 734 (тринадцять тисяч сімсот тридцять чотири) грн 68 коп. - пені, 1 603 (одна тисяча шістсот три) грн. 51 коп. - 3% річних, 14 712 (чотирнадцять тисяч сімсот дванадцять) грн. 68 коп. - інфляційних втрат та 4 106 (чотири тисячі сто шість) грн 04 коп. - судового збору. В іншій частині позову - відмовлено.

13.03.2023 через відділ автоматизованого документообігу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Поліграф" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення (надіслана до суду засобами поштового зв`язку - 08.03.2023), в якій заявник просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайт прес Україна" на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000, 00 грн.

Крім того, позивач просить суд поновити строк для подання доказів понесених судових витрат.

Дослідивши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Поліграф" про поновлення строку, суд відзначає наступне.

В обґрунтування вказаного клопотання позивач посилався на те, що про ухвалення рішення у даній справі він дізнався лише 03.03.2023 отримавши поштовим відправленням № 062 повний текст рішення.

Статтею 113 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Частинами 1 та 4 статті 116 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Згідно частини 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення суду у даній справі від 20.02.2023 отримано позивачем 27.02.2023, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення, тож встановлений законом 5-денний строк для подання доказів понесених судових витрат сплинув 06.03.2023 (останній день для подання доказів), з урахуванням ч. 4 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим, враховуючи, що відповідна заява про ухвалення додаткового рішення разом з доказами понесених витрат на правничу допомогу була надіслана позивачем до суду засобами поштового зв`язку 08.03.2023, тобто пропущений строк є незначним, приймаючи до уваги, що дана справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та у позовній заяві позивач повідомляв про понесені витрати на правничу допомогу, та зазначив, що докази понесених витрат ним будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, суд вважає за можливе поновити Товариству з обмеженою відповідальністю "Мега-Поліграф" строк для подання доказів понесених судових витрат.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч.ч. 3,4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.11.2018 по справі №910/23210/17 та від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17.

У пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Наведена правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 775/9215/15ц від 19.02.2020 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.08.2022 між адвокатом Питель Максимом Володимировичем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мега-Поліграф" укладено договір про надання професійної правничої допомоги, умовами якого передбачено, що адвокат зобов`язується надати клієнту правничу допомогу, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору.

Відповідно до п. 2.1. договору, за надання правничої допомоги клієнт зобов`язується виплатити адвокату гонорар у розмірі 600, 00 грн за одну годину, витрачену на виконання доручення клієнта.

31.10.2022 адвокатом Питель Максимом Володимировичем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мега-Поліграф" складено та підписано акт приймання-передачі № 07/10 до договору про надання професійної правничої допомоги від 01.08.2022, відповідно до якого адвокат надав, а клієнт прийняв правничу допомогу на загальну суму 69 600, 00 грн.

Відповідно до звіту про виконання доручень за період 01.08.2022-31.10.2022 адвокатом надано Клієнту наступну правничу допомогу, зокрема: аналіз наданих документів для підготовки позову до ТОВ "Лайт прес Україна" про стягнення заборгованості за надані послуги - 600, 00 грн; підготовка позовної заяву до ТОВ "Лайт прес Україна" про стягнення заборгованості за надані послуги - 5400, 00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 05.12.2022 та 30.12.2022 позивачем здійснено оплату послуг адвоката на підставі виставленого рахунку № 07/10 від 31.10.2022 до договору про надання професійної правничої допомоги від 01.08.2022, що підтверджується платіжними дорученнями № 2193 та № 2297 на загальну суму 69 600,00 грн.

За таких обставин, враховуючи те, що судом частково задоволено позовні вимоги, перевіривши подані позивачем докази на підтвердження обсягу виконаних робіт на надання правової допомоги, дослідивши співмірність заявленої позивачем суми із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), суд вважає за можливе покласти на відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 000, 00 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Поліграф" про ухвалення додаткового рішення - задовольнити

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайт прес Україна" (проспект Академіка Паладіна, буд. 44, м. Київ, 03680, ідентифікаційний код - 36051437) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Поліграф" (вул. Марка Вовчка, буд. 12/14, м. Київ, 04073, ідентифікаційний код - 32114278) 6 000 (шість тисяч) грн. 00 коп. - витрат на професійну правничу допомогу.

3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду або через відповідний місцевий господарський суд.

Суддя С.О. Щербаков