ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2023 р. Справа № 914/1910/22

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді О.С. Скрипчук

суддів Р.І. Марка

О.І. Матущака,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Фабрікс" № 15-01/2/23 від 13.01.2023 (вх. № 01-05/208/23 від 20.01.2023)

на рішення Господарського суду Львівської області від 12.12.2022 (повний текст рішення складено 26.12.2022, м. Львів, суддя С.Б. Кітаєва)

у справі № 914/1910/22

за позовом: Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний", м. Южне Одеської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Фабрікс", м. Львів

про стягнення заборгованості 70 158,47 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції

17.08.2022 Державне підприємство "Морський торговельний порт "Южний" звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Фабрікс" про стягнення штрафних санкцій за порушення строків виконання зобов`язання за договором про поставку товару № Т/ОП-54/21 від 29.04.2021 у загальному розмірі 70 158,47 грн., з яких: 46 965,40 грн. - пеня за порушення строків виконання зобов`язання за договором у розмірі 0,5 % вартості товару; 22 337,15 грн. - штраф за прострочення виконання зобов`язання понад 30 днів у розмірі 15 % вказаної вартості; 855,92 грн. - штраф за порушення умов зобов`язання щодо якості товару у розмірі 30 % вартості неякісного товару.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем в порушення умов договору про закупівлю товарів №Т/ОП-54/21 від 29.04.2021 не поставлено у встановлений строк обумовлений товар, частину товару поставлено неналежної якості, тому позивач нарахував відповідачу штрафні санкції.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 12.12.2022 у справі №914/1910/22 (суддя С.Б. Кітаєва) позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Фабрікс» на користь Державного підприємства «Морський торговельний порт «Южний» - 46 965,22 грн. пені, 22 337,15 грн. штрафу за прострочення виконання зобов`язання понад тридцять днів у розмірі 15 відсотків вказаної вартості товару, 855,92 грн. штрафу за порушення умов зобов`язання щодо якості товару у розмірі тридцяти відсотків вартості неякісного товару та 2 480,99 грн. судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Державного підприємства «Морський торговельний порт «Южний» на користь з Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Фабрікс» 0,03 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

При прийнятті рішення суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами у справі виникли права і обов`язки на підставі укладеного договору поставки товару. Матеріалами справи підтверджується порушення відповідачем строку поставки обумовленого договором товару (куртка продавця виробнича, куртка для кухонних працівників виробнича, куртка поварська виробнича жіноча, куртка поварська виробнича чоловіча, брюки жіночі виробничі, брюки чоловічі виробничі, фартух поварський виробничий, фартух - халат виробничий жіночий, халат робочий виробничий, костюм для технічного персоналу виробничий, футболка виробнича).

Суд вказав, що обов`язок відповідача з поставки товару підлягав виконанню у строк до 10.06.2021, перебіг строку прострочення поставки розпочався з наступного дня після відповідної календарної дати - 11.06.2021. Відтак, позивач вірно визначив період початку нарахування пені 11.06.2021. Щодо заявленого відповідачем клопотання про застосування строку позовної давності на підставі ч.2 ст.258 ЦК України щодо вимоги про стягнення на користь позивача пені та штрафів. Суд покликаючись на пункт 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, згідно яких під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою поширення коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, …, цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Ці зміни набрали чинності 02.04.2020. Початок карантину у зв`язку з розповсюдженням коронавірусної хвороби (COVID-19) на території України датується 12.03.2020, що визначено постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" № 211 від 11.03.2020, дійшов висновку, що позовна давність позивачем не пропущена. Суд здійснивши перевірку розрахунку пені позивача нарахованої за період 11.06.2021 по 12.08.2022 дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення пені підлягають до задоволення частково в розмірі 46 965,22 грн. Щодо вимоги про стягнення з відповідача 22 337,15 грн. штрафу у розмірі 15% за прострочення виконання зобов`язання понад 30 днів, суд перевіривши розрахунок позивача дійшов висновку, що такий проведено вірно, отже позовна вимога про стягнення 22 337,15 грн. штрафу підлягає до задоволення.

Також суд, вказав, що матеріалами справи підтверджується та не заперечується відповідачем поставки останнім товару згідно договору з порушенням вимог щодо якості та комплектності, що підтверджується наявними у справі актами. Перевіривши розрахунок штрафу позивача (30 відсотків від вартості неякісного (некомплектного) товару, п.7.3 договору) суд дійшов висновку, що такий проведено вірно, відповідно вимога про стягнення 855,92 штрафу підлягає до задоволення. Водночас, суд беручи до уваги прострочення поставки за спірними правовідносинами, не доведення відповідачем скрутного матеріального становища та поважності причин відповідного прострочення та непоставки товару, заперечення позивача, а також враховуючи баланс інтересів сторін справи, відмовив у задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ТзОВ «Смарт Фабрікс» подало апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Львівської області від 12.12.2022 року у справі №914/1910/22, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити частково в сумі 67 550,77 грн., з яких: 45 898,66 грн. пеня, 21 652,11 грн. штраф за прострочення виконання зобов`язання понад тридцять днів у розмірі 15 відсотків вказаної вартості товару. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Скаржник вважає рішення суду першої інстанції прийнятим з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права, без належного з`ясування характеру і суті спірних правовідносин. Зокрема, зазначає, що суд першої інстанції залишив поза увагою, що сторонами погоджено підстави та розмір відповідальності за порушення строків поставки товару (п. 7.2 договору) та порушення строків заміни товару неналежної якості (п. 7.6 договору), які за своєю природою та змістом та мірою відповідальності є різними. На переконання скаржника складені позивачем односторонні акти прийняття продукції по кількості та якості від 18.06.2021 та від 02.09.2021, складено поза порядком, передбаченим Інструкцією П-7, що позбавляє їх юридичної сили, а тому вони не можуть бути прийняті в якості доказів, що підтверджують факт отримання від відповідача товару неналежної якості.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Позивач не надав суду письмового відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.01.2023 року головуючим-суддею (суддею-доповідачем) у справі №914/1910/22 визначено суддю О.С. Скрипчук, суддів: О.І. Матущака, Р.І. Марка.

Згідно з ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 08.02.2023 року (головуючий-суддя О.С. Скрипчук, судді: О.І. Матущак., Р.І. Марко) відкрито апеляційне провадження у справі № 914/1910/22 та ухвалено здійснити перегляд рішення Господарського суду Львівської області від 12.12.2022 року у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи згідно з частиною 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України.

За вимогами частини тринадцятої статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Сторони у справі обізнані з порядком розгляду даної справи шляхом надсилання на їх електронні адреси ухвали Західного апеляційного господарського суду від 08.02.2023 року у справі № 914/1910/22.

На час винесення даної постанови від сторін у справі не надходило жодних заяв чи клопотань щодо порядку розгляду апеляційної скарги ТзОВ «Смарт Фабрікс» на судове рішення у справі №914/1910/22, яке є предметом оскарження.

Обставини справи

29.04.2021 між Державним підприємством «Морський торговельний порт «Южний» (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Смарт Фабрікс» (Постачальник) укладено договір поставки № Т/ОП-54/21. Згідно із п. 1.1 договору Постачальник зобов`язується поставити на склад Покупця, а Покупець прийняти та оплатити товар, в кількості та за цінами, які вказані в додатку № 1 до цього договору, що є невід`ємною частиною цього договору.

Сума договору становить 148 914,30 грн., у тому числі ПДВ 20 % - 24 819, 05 грн. (п. 2.1 договору).

Відповідно до п. 4.1 договору поставка товару здійснюється протягом 15 робочих днів з дати направлення письмової рознарядки Покупця Постачальнику. Письмова рознарядка може направлятися електронною поштою з обов`язковим направленням оригіналу письмової рознарядки поштовим відправленням (листом з описом вкладення). Письмові рознарядки, відправлені електронною поштою, мають повну юридичну силу, породжують права та обов`язки для сторін, можуть бути подані до судових інстанцій в якості належних доказів і не можуть спростовуватися сторонами договору. Належним підтвердженням направлення письмової рознарядки та її отримання стороною є звичайне технічне підтвердження Покупця про відправлення документу, звіт серверу про відправлення електронного повідомлення, тощо.

У відповідності до п.п. 4.2, 4.3 договору датою поставки вважається дата прийняття товару на складі Покупця. Місце поставки товару - склад Покупця.

Згідно із п. 5.3 договору здавання-прийняття товару по кількості і якості здійснюється відповідно до Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, затвердженою постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 № П-7, та Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю, затвердженою постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 № П-6.

Приймання товару по якості, комплектності і кількості здійснюється уповноваженими представниками Покупця. Покупець має право залучити для участі в прийманні товару по кількості, якості і комплектності представників незацікавленої сторони (п. 5.5 договору).

Пунктом 5.6 договору сторони погодили, що у випадку поставки товару неналежної якості Постачальник зобов`язаний замінити його протягом 14 днів з дати складання акту приймання по якості. При поставці некомплектного товару, Постачальник зобов`язаний зробити документування протягом 14 днів з дати складання акту про некомплектність.

Постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строк, встановлений цим договором з оформленням первинних документів (підпункт 6.3.1 пункту 6.3 договору).

Пунктом 7.2 договору встановлено, що за порушення Постачальником строку виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,5 % вортості товару, з якого допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 15 % вказазної вартості.

За порушення Постачальником умов зобов`язання щодо якості (комплекності) товару, стягується штраф у розмірі 30 % неякісного (некомплектного) товару. Однак, сплата штрафу не звільняє Постачальника від заміни неякісного (некомплектного) товару на якісний (комплектний) власними силами та засобами за свій рахунок протягом строку, зазначеного в п. 5.6 договору, а саме 14 днів з дати складання акту приймання по якості (п. 7.3 договору).

Договір набуває чинності з моменту його укладення і діє по 31.12.2021, а в частині обов`язків, що виникли в період цього договору, і відповідальності за їхнє невиконання, до повного їхнього виконання, проведеного належним чином і за вимогою кредитора про відшкодування нанесених збитків і сплати неустойки (п. 8.1 договору).

20.05.2021 на електрону адресу ТзОВ «Смарт Фабрікс», яка зазначена в розділі 11 Договору - було надіслано рознарядку № 121/288 від 19.05.2021 на поставку товару згідно позицій визначених у додатку 1 до договору (Специфікація). Кінцева дата поставки згідно умов договору 10.06.2021.

Рознарядка № 121/286 від 19.05.2021 на поставку товару була надіслана засобами поштового зв`язку 21.05.2021, що підтверджується фіскальним чеком АТ «Укрпошти», поштовою накладною № 4160 та описом вкладення у відправлення.

18.06.2021 Постачальником було здійснено поставку, що підтверджується видатковими накладними №№ 384, 385 від 18.06.2021, зокрема до Підприємства надійшло по одній одиниці товару за позиціями № 1-11 додатку І до договору (Специфікація).

В ході приймання товару по кількості, якості та комплектності комісією були виявлені невідповідності поставленого товару умовам договору. Прийнято рішення повернути товар Постачальнику. Про це Постачальника повідомлено електронними листами вих. № 5282 від 08.07.2021 року, вих. № 5422 від 15.07.2021 року. вих. № 5505 віт 19.07.2021 року.

20.07.2021 Постачальником було здійснено поставку товару за позиціями № 3-6, додатку №1 до договору (Специфікація), що підтверджується видатковою накладною № 477, від 20.07.2021.

В ході приймання товару по кількості, якості та комплектності комісією були виявлені невідповідності поставленого товару умовам договору, про що було складено відповідний акт від 22.07.2021. а також прийнято рішення повернути товар Постачальнику. Про що Постачальника повідомлено листами вих. № 5767 від 02.08.2021 року та № 6050 від 11.08.2021.

13.08.2021 Постачальник поставив Покупцю товар за рознарядкою від 19.05.2021 №121/288 за позиціями №№ 3, 4, 10 додатку 1 до договору (Специфікація), видаткова накладна № 494; за позиціями №№ 1.2, 5. 6. 7. 9. 11 додатку 1 до договору (Специфікація), видаткова накладна № 495, що підтверджується відповідними приймальними актами №№ 3233, 3234 від 17.08.2021, видатковими накладними та товарно-транспортними накладними №№ Р494. Р495 від 13.08.2021, у зв`язку з чим, прострочення зобов`язання за договором складає 63 дні.

19.08.2021 Постачальник поставив Покупцю товар за рознарядкою від 19.05.2021 №121/288 за позицією № 8 додатку 1 до договору (Специфікація), що підтверджується відповідним приймальним актом № 3255 від 25.08.2021, видатковою накладною № 501 та товарно-транспортною накладною № Р501 від 19.08.2021, у зв`язку з чим, прострочення зобов`язання за договором складає 69 дні.

21.02.2022, ДП «МТІ1 «Южний» звернулось до ТзОВ «Смарт Фабрікс» з претензією за вих. № 1194/01/102/22, яка була залишена відповідачем без розгляду, у зв`язку із чим, з метою захисту порушеного права, Підприємство вимушено було звернутись до Господарського суду Львівської області з даним позовом.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Згідно з частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України).

В ході розгляду справи суд встановив, що між сторонами у справі виникли права і обов`язки на підставі укладеного договору поставки товару. Укладений між сторонами договір від 29.04.2021 № Т/ОП-54/21 є суто договором поставки товару і не містить елементів інших видів договорів (не є змішаним договором).

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України унормовано, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частин 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Матеріалами даної господарської справи підтверджується порушення відповідачем строку поставки обумовленого договором товару (куртка продавця виробнича, куртка для кухонних працівників виробнича, куртка поварська виробнича жіноча, куртка поварська виробнича чоловіча, брюки жіночі виробничі, брюки чоловічі виробничі, фартух поварський виробничий, фартух - халат виробничий жіночий, халат робочий виробничий, костюм для технічного персоналу виробничий, футболка виробнича). З огляду на те, що обов`язок відповідача з поставки товару підлягав виконанню у строк до 10.06.2021, перебіг строку прострочення поставки розпочався з наступного дня після відповідної календарної дати - 11.06.2021, про що судом першої інстанції зроблено вірний висновок.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (ст.610 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України).

В силу положень статті 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

У відповідності до ч. 1 ст. 546 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 1 статті 550 Цивільного кодексу України передбачено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Статтею 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Господарське правопорушення може полягати як у порушенні нормативно встановлених правил здійснення господарської діяльності, так і у порушенні договірних зобов`язань. Господарсько-правова відповідальність за порушення договірних зобов`язань також поділяється на встановлену законом і договірну. Необхідною умовою застосування такої відповідальності є визначення у законі чи у договорі управненої та зобов`язаної сторони, виду правопорушення, за вчинення якого застосовується відповідальність, штрафні санкції і конкретний їх розмір. Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 10.12.2019 справа № 904/4156/18.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як зазначалось вище, п. 7.2 договору сторони погодили, що за порушення Постачальником строку виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,5 відсотка вартості товару, з якого допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів стягується штраф у розмір 15 відсотків вказаної вартості.

Згідно поданого розрахунку позивач нарахував відповідачу пеню в розмірі 46 965,40 грн.

Водночас, як видно з матеріалів справи відповідачем заявлено клопотання про застосування строку позовної давності на підставі ч.2 ст.258 ЦК України щодо вимоги про стягнення на користь позивача пені та штрафів.

Статтею 256 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Пунктом 1 частини 2 статті 258 ЦК України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Частинами 3 та 4 статті 267 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ч.5 ст.261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Поряд з тим, пунктом 7 Прикінцевих положень Господарського кодексу України визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232 … цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою КМУ "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11.03.2020 № 211 запроваджено карантин з 12.03.2020. Станом на сьогодні карантин не закінчився.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позивач вправі нараховувати пеню понад строки, визначені частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України.

Стаття 256 Цивільного кодексу України визначає, що позовною давністю є строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 258 Цивільного кодексу України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою поширення коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, …, цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Ці зміни набрали чинності 02.04.2020. Початок карантину у зв`язку з розповсюдженням коронавірусної хвороби (COVID-19) на території України датується 12.03.2020, що визначено постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" № 211 від 11.03.2020.

З огляду на все вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем при зверненні з позовом до Господарського суду Львівської області у даній справі, були враховані внесені відповідні зміни до чинного законодавства та не було порушено жодних вимог встановлених ст. 258 ЦК України, про що судом першої інстанції зроблено вірний висновок.

Місцевий господарський суд перевіривши підстави, строки та правильність нарахування пені, дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення пені за період з 11.06.2021 по 12.08.2022 підлягають задоволенню частково в сумі 46 965,22 грн.

Суд апеляційної інстанції перевіривши правильність здійсненого судом першої інстанції розрахунку, вважає його арифметично вірним.

Крім того, п. 7.2 договору сторони передбачили, що за прострочення Постачальником зобов`язання з поставки товару понад 30 днів з останнього додатково стягується штраф у розмірі 15 відсотків вказаної вартості.

Місцевий господарський суд перевіривши розрахунок позивача (15 відсотків штрафу від вартості товару з якого допущено прострочення виконання) в розмірі 22 337,15 грн. дійшов висновку, що такий проведено вірно.

Суд апеляційної інстанції перевіривши правильність здійсненого судом першої інстанції розрахунку, вважає його арифметично вірним.

Також, п. 7.3 договору поставки № Т/ОП-54/21 від 29.04.2021 встановлено, що за порушення Постачальником умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товару, стягується штраф у розмірі тридцяти відсотків вартості неякісного (некомплектного) товару. Однак, сплата штрафу не звільняє Постачальника від заміни неякісного (некомплектного) товару на якісний (комплектний) власними силами та засобами за свій рахунок протягом строку, зазначеного в п.5.6 договору.

Відповідно до п.5.6 договору, у випадку поставки товару неналежної якості Постачальник зобов`язаний замінити його протягом 14 днів з дати складання акту приймання по якості. При поставці некомплектного товару Постачальник зобов`язаний зробити доукомплектування протягом 14 днів з дати складання акту про некомплектність.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується відповідачем поставки останнім товару згідно договору з порушенням вимог щодо якості та комплектності, що підтверджується наявними у справі актами.

Перевіривши розрахунок штрафу позивача (30 відсотків від вартості неякісного (некомплектного) товару, п.7.3 договору), колегія суддів приходить до висновку, що такий проведено вірно, про що судом першої інстанції зроблено вірний висновок та підставно задоволено позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 855,92 грн. штрафу.

Водночас, за приписами ст. 233 ГК України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

У відповідності до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Правовий аналіз зазначених приписів свідчить про те, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов та на розсуд суду.

З аналізу даних правових норм вбачається, що, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Господарський суд об`єктивно повинен комплексно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання) тощо.

При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені статтями 551 ЦК України та 233 ГК України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суди повинні забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обстави справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

Як видно з матеріалів справи, оцінюючи клопотання відповідача про зменшення розміру заявленої до стягнення суми штрафних санкцій, враховуючи заперечення позивача з цього приводу, місцевий господарський суд врахував, прострочення відповідачем поставки за спірними правовідносинами, не доведення відповідачем скрутного матеріального становища та поважності причин відповідного прострочення та непоставки товару, а також враховуючи баланс інтересів сторін дійшов підставного висновку про відмову у задоволенні клопотання ТзОВ «Смарт Фабрікс» про зменшення розміру штрафних санкцій.

Колегія суддів критично оцінює твердження скаржника, що складені позивачем односторонні акти прийняття продукції по кількості та якості від 18.06.2021 та від 02.09.2021, складено поза порядком, передбаченим Інструкцією П-7, що позбавляє їх юридичної сили, враховуючи наступне.

Пунктом 5.5 договору поставки № Т/ОП-54/21 від 29.04.2021 сторони погодили, що приймання товару по якості, комплектності і кількості здійснюється уповноваженими представниками Покупця. Покупець має право залучити для участі в прийманні товару по кількості, якості і комплектності представників незацікавленої сторони.

Отже, з урахуванням не передбачення в основних і особливих умовах поставки, інших обов`язкових правилах або договорі обов`язку для покупця виклику представника іногороднього постачальника (виробника, відправника), для участі в продовженні приймання продукції і складання двостороннього акта, враховуючи відсутність в місці знаходження покупця відповідної інспекції по якості чи/або бюро товарних експертиз, - приймання продукції по якості і складення акту про недоліки могло здійснюватись покупцем самостійно і такі акти мають таку ж юридичну силу як і акт, складений сторонами спільно.

Підсумовуючи все вищевказане, колегія суддів зазначає, що доводи скаржника не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги. Ці доводи не спростовують фактів, покладених в основу рішення Господарського суду Львівської області від 12.12.2022 у справі №914/1910/22.

За приписами частин 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

З огляду на вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 86, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Фабрікс" № 15-01/2/23 від 13.01.2023 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 12.12.2022 року у справі № 914/1910/22 - без змін.

3. Судовий збір сплачений за апеляційну скаргу покласти на скаржника.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Строки та порядок оскарження постанов апеляційного господарського суду визначені § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.С. Скрипчук

Суддя Р.І. Марко

Суддя О.І. Матущак