ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

"28" березня 2023 р.м. Одеса № 916/951/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Сулімовської М.Б., розглянувши матеріали заяви

за позовом: Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" (, 68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Праці, 6)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістік Оіл" (, 68000, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Праці, 8, оф. 33/4)

про стягнення 3718222,54 грн.

в с т а н о в и в:

Позивач Державне підприємство "Морський торговельний порт "Чорноморськ" звернувся до Господарського суду Одеської області із позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістік Оіл" про стягнення 3718222,54 грн.

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на обставину порушення відповідачем умов Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, від 28.05.2021 №71/21/41-д/нд в частині повної та своєчасної оплати платежів.

Ухвалою від 14.03.2023 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків.

У встановлений судом строк позивачем подано клопотання про усунення недоліків разом з відповідними доказами.

Дослідивши клопотання про усунення недоліків та додані до нього документи, суд встановив, що недоліки позовної заяви позивачем усунуто не в повному обсязі, з огляду на наступне.

Так за змістом позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістік Оіл" заборгованість в загальній сумі 3718222,54 грн., в тому числі 2222481,52 грн. основного боргу, 43415,53 грн. 3% річних, 273313,26 грн. збитків від інфляції та 436324,22 грн. пені.

В силу приписів ч.2 ст.162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Зі змісту даної норми можна зробити висновок, що розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються (викладений в позовній заяві чи у вигляді окремого документа), є невід`ємною частиною позовної заяви та теж повинен бути оформлений відповідно до вимог ч.2 ст.162 ГПК України.

При вивченні матеріалів позовної заяви судом було встановлено, що долучені до матеріалів позову розрахунки штрафних санкцій по рахунках позивачем чи його представником не підписані, у зв`язку з чим в ухвалі про залишення позовної заяви без руху було зазначено про необхідність надання належним чином оформлених розрахунків штрафних санкцій по рахунках.

Вимоги суду в цій частині не виконані, при цьому в клопотанні про усунення недоліків позовної заяви позивач зазначив, що, мовою оригіналу, "зі змісту позовної заяви вбачається, що "ДП "МТП "Чорноморськ" в самій позовній заяві було наведено розрахунки штрафних санкцій по кожному рахунку окремо, розрахунок є невід`ємною частиною позовної заяви та підписаний у відповідності до ч.2 ст.162 ГПК України. В додатках до позовної заяви (додаток 1-11) наведений розрахунок штрафних санкцій саме для розуміння, яким чином здійснювався розрахунок штрафних санкцій. Тому вважаємо, що підписи на додатках, сформованих за допомогою програми "Ліга Закон", не потрібні".

З огляду на викладене суд зауважує, що позовна заява не містить обгрунтованого розрахунку сум, що заявлені позивачем до стягнення.

Так у викладеному позивачем у позовній заяві розрахунку не вказані індекси інфляції за кожен період нарахування інфляційних та не вказані розміри облікової ставки НБУ, які застосовувались при відповідних нарахуваннях, відсутні періоди виникнення заборгованості та періоди нарахувань. Період нарахувань визначено лише за рахунком №АН/13 952 від 31.12.2021, за всіма іншими рахунками вказана лише кількість днів прострочення без визначення початку та закінчення періоду нарахування (з - по).

При цьому, самим позивачем в позовній заяві зазначено, що розрахунки штрафних санкцій викладено у відповідних додатках.

Відповідно до пункту 1.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань", з огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Однак, з наведеного позивачем у позовній заяві розрахунку неможливо встановити період часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання зобов`язання за кожним рахунком, тому наведений позивачем в позові розрахунок позовних вимог не є таким, з якого вбачається порядок нарахування позовних вимог, та його не можна вважати обґрунтованим розрахунком сум, що стягуються, відповідно до вимог ч. 3 ст. 162 ГПК України.

При цьому, до повноважень господарського суду не входить визначення періодів нарахування заборгованості. Суд має перевірити правильність визначеного позивачем періоду та розрахунків в межах заявленого періоду, проте не має права встановлювати такі періоди самостійно.

При вивченні матеріалів справи господарським судом було встановлено, що належний розрахунок заявлених до стягнення сум позивачем викладено саме у відповідних додатках до позову, які, в свою чергу, не були оформлені відповідно до вимог процесуального закону, а саме - не підписані уповноваженою особою.

Означене було викладено судом в ухвалі про залишення позовної заяви без руху та надано позивачу можливість усунути відповідні недоліки.

Проте, вимоги суду в цій частині позивачем не виконано, недоліки в частині належного оформлення обгрунтованих розрахунків заявленої до стягнення заборгованості не усунуто.

Відповідно до частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась із позовною заявою.

При цьому суд звертає увагу на таке.

Закріплення на конституційному та галузевому рівнях права на звернення до суду за судовим захистом, з якого найчастіше і виводиться принцип доступності правосуддя, означає, що держава гарантує кожній особі можливість звернутися до суду за захистом своїх прав, а суд зобов`язаний відкрити провадження у справі та вчинити всі необхідні дії щодо надання такого захисту. Проте це не означає, що держава не може на рівні галузевого законодавства передбачити умови, додержання яких внаслідок специфічності діяльності щодо здійснення правосуддя є необхідним для реалізації вказаного права.

Підтвердженням наведеного вище висновку є припис частини 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України: право на звернення до господарського суду в установленому цим кодексом порядку гарантується. Таким чином, кожен вправі звернутися до господарського суду за захистом своїх прав, проте таке звернення повинно підпорядковуватися процесуальним правилам.

Потрібно наголосити і на тому, що доступ до правосуддя стосується не лише позивача, а й відповідача, до якого звернуті певні вимоги. Відповідачу також закон гарантує дотримання його прав, у тому числі щодо відсутності зловживань позивача чи щодо дотримання строків вирішення спору.

В ухвалі від 14.03.2023 суд детально вказав на виявлені недоліки позовної заяви та надав строк для їх усунення. Наведені в зазначеній ухвалі приписи процесуального закону є цілком чіткими та однозначними.

Попри те, що наведені правила можуть видаватися формальними, це не означає, що їх дотримання не є обов`язковим. Більше того, їх наявність зумовлена потребою в дотриманні певних завдань господарського судочинства, які спрямовані на ефективний, у розумні строки розгляд господарської справи.

Необхідно зауважити, що процесуальний закон визначає за обов`язок позивача надати відповідні підтвердження чи виконати конкретні процесуальні дії саме на стадії відкриття провадження у справі, а не на пізніших стадіях господарського процесу. Суд та інші учасники справи не повинні виконувати ці дії на стадіях, коли це не передбачено. Інший спосіб розуміння цих процесуальних приписів призводить до затягування господарського процесу та можливого порушення строків вирішення спору.

Суд наголошує, що доступ до правосуддя, в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

В даному випадку господарським судом було ретельно вивчено матеріали позовної заяви, та, з урахуванням приписів ст.174 ГПК України, надано можливість позивачу усунути недоліки позовної заяви, надати відповідні докази.

Разом з тим, позивач своїм правом скористався на власний розсуд, недоліки позовної заяви усунув частково, у зв`язку з чим позовну заяву Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" слід вважати неподаною і повернути позивачу.

Суд звертає увагу позивача, що згідно ч. 8 ст. 174 ГПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Додатково суд звертає увагу на те, що в п.3 резолютивної частини ухвали про залишення позовної заяви без руху суд зазначив про необхідність направлення відповідачу заяви про усунення недоліків позовної заяви та доданих до неї документів. Проте, з наданого до суду опису вкладення у цінний лист №635 від 23.03.2023 вбачається направлення відповідачу копій додатків до клопотання про усунення недоліків позовної заяви, доказів направлення відповідачу копії клопотання про усунення недоліків означений опис не містить.

Керуючись ст.ст.162, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

1. Позовну заяву Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" вважати неподаною та повернути позивачу.

Додаток позивачу: позовна заява з додатками на 77 арк., конверт; заява про усунення недоліків з додатками на 76 арк.

Суддя М.Б. Сулімовська

Ухвала суду набрала законної сили 28.03.2023 та може бути оскаржена в порядку і строки, встановлені ст.ст. 255, 256 Господарського процесуального кодексу України.