ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________РІШЕННЯ
"28" березня 2023 р. м. Одеса Справа № 916/3518/22
Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д.,
розглянувши справу № 916/3518/22 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження
про відшкодування збитків у розмірі 457 041,81 грн
20.12.2022 року товариство з обмеженою "НОВОЛОГ" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою /вх. № 3633/22/ до державного підприємства "Ренійський морський торговельний порт" про відшкодування збитків у розмірі 457 041,81 грн.
Позов обґрунтовано невиконання відповідачем встановленого ПК України обов'язку щодо реєстрації податкових накладних протягом 365 днів з дати складання податкової накладної. У зв`язку із чим, позивач назавжди позбавлений права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання.
Позов пред`явлено на підставі ст.ст. 14, 187, 198, 201 ПК України, ст.ст. 22, 611, 623, 651, 1212 ЦК України, ст. 180, 188, 193, 216-218, 222, 224-225 ГК України.
Ухвалою суду від 26.12.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/3518/22; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку ст.ст.247-252 ГПК України без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.
30.01.2023 року на адресу суду надійшов відзив /вх. № 2922/23/, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на те, що податкова накладна № 204 від 02.04.2021 року не зареєстрована у ЄРПН у зв`язку із від`ємним значенням реєстраційного ліміту (накладенням арешту на всі банківські рахунки відповідача). У зв`язку із чим відповідач наголошує, що не мав об`єктивної можливості здійснити перерахування задля поповнення електронного рахунку в системі електронного адміністрування податку зі свого поточного рахунку.
Відповідач вказує, що з 01.04.2022 року на період воєнного стану порт переведено на спрощену систему оподаткування зі ставкою 2 %, що передбачає призупинення дій з ПДВ, у зв`язку із чим відповідач не має можливості зареєструвати податкові накладні навіть за той період, коли мав відповідний статус платника ПДВ.
Відповідач наголошує, що згідно абз. 5 п. 9.2. підрозділу 8 Розділу XX Перехідних положень та абз.5 п. 69.1 Податкового кодексу України після припинення або скасування воєнного, надзвичайного стану на території України відповідач автоматично поверне собі статус платника ПДВ та, у разі виконання свого податкового обов`язку щодо реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом 60 календарних днів, буде звільнений від відповідальності за несвоєчасне виконання такого обов`язку. Тобто, податкова накладна №204 була складена 02.04.2021 року і граничний термін виконання обов`язку щодо її реєстрації мав сплинути 03.04.2022 року (через 365 днів), але оскільки відповідач на час воєнного стану був переведений на іншу систему оподаткування, дії щодо ПДВ тимчасово призупинені з 01.04.2022 року та будуть відновлені з моменту припинення або скасування воєнного стану та/або внесення змін до чинного законодавства України.
Таким чином, за словами відповідача, з огляду на податкове законодавство не відповідає дійсності твердження позивача, що з вини відповідача він повністю втратив можливість поновлення свого порушеного права, оскільки втрата податкового кредиту для позивача є безповоротною з 02.04.2022 року.
Відповідач зауважує, що для застосування такого виду відповідальності, як відшкодування збитків, позивачем має бути доведений факт протиправного порушення відповідачем зобов`язань перед позивачем, наявність та розмір збитків, а також наявність причинного зв`язку між ними.
Відповідач вказує, що у матеріалах справи відсутні докази звернення ТОВ "НОВОЛОГ" до податкового органу із відповідною скаргою на дії відповідача у зв`язку із несвоєчасним оформленням та реєстрацією ДП «РМТП» відповідної податкової накладної, а також доказів про результати здійснення податковим органом перевірки такої бездіяльності відповідача, оформлені актом, довідкою або іншим рішенням відповідного контролюючого органу.
Відповідач зазначає, що порушення порядку реєстрації ПН в ЄРПН є податковим правопорушенням, застосування відповідальності за яке покладено на органи ДФС відповідно до вимог ПК України. В свою чергу підставою господарсько-правової відповідальності є вчинення правопорушення у сфері господарювання. Реєстрація податкової накладної не є господарським зобов`язанням.
Відповідач вважає, що позивачем не доведено наявності усіх елементів складу правопорушення, необхідних для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків.
Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.
Як встановлено у судовому засіданні при безпосередньому дослідженні доказів, між державним підприємством «Ренійський морський торговельний порт» (ДП «РМТП», відповідач) та товариством з обмеженою відповідальністю «НОВОЛОГ» (ТОВ «НОВОЛОГ», позивач) укладено договір купівлі-продажу №2/2-21-п від 09.03.2021 року, за умовами якого відповідач передав, а позивач прийняв у власність державне майно, а саме портальний кран «Сокіл» №79 інв.№1240, що знаходився у державній власності та обліковувався на балансі ДП «РМТ..П».
11.03.2021 року відповідачем виставлено позивачу рахунок № 999 відповідно до договору купівлі-продажу №2/2-21-п від 09.03.2021 року на суму 2 653 105,09 грн, в тому числі ПДВ 457 041,81 грн.
02.04.2021 року позивач перерахував на рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 2 653 105,09 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 860 від 02.04.2021 року.
08.04.2021 року між сторонами підписано акт приймання-передачі майна.
Вказана сума ПДВ у розмірі 457 041,81 грн. включена в додаток 1 до податкової декларації з податку на додану вартість, а саме: рядку 23 Таблиці 1.1. Відомості про включені суми податку на додану вартість, вказані в податкових накладних, не зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних на дату подання податкової декларації з податку на додану вартість, до суми податкових зобов`язань за звітний (податковий) період Розділу І Податкові зобов`язання. В свою чергу ця сума у розмірі 457 041,81 грн. складає основу рядка 1.1 Розділу Розділу І Податкові зобов`язання Податкової декларації з податку на додану вартість, де її включено до суми податку на додану вартість у розмірі 1 144 890 грн.
03.10.2021 року позивач направив на адресу відповідача претензію вих. № 383 про відшкодування збитків у вигляді неотриманого податкового кредиту по ПДВ та позбавлення права на зменшення податкового зобов`язання по ПДВ на суму 457 041,81 грн.
02.12.2022 року за вих. № 1-34/1316 відповідач надав відповідь на претензію, в якій повідомило, що після завершення воєнного стану або у разі внесення змін до законодавства відповідачем буде здійснено реєстрацію податкової накладної № 204, реєстрація якої була відтермінована у зв`язку із переходом підприємства з 01.04.2022 року на сплату єдиного податку 2 %, що в подальшому надасть право ТОВ «НОВОЛОГ» на включення сум ПДВ, зазначених в ній до податкового кредиту.
Господарський суд зазначає, що предметом позову у даній справі є відшкодування збитків у розмірі 457 041,81 грн, завданих внаслідок невиконання відповідачем встановленого ПК України обов'язку щодо реєстрації податкових накладних протягом 365 днів з дати складання податкової накладної.
З урахуванням предмета позову для висновку щодо збитків предметом доказування у цій справі є обставини, пов`язані з наявністю в діях/бездіяльності відповідача повного складу господарського правопорушення, а саме: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає (п. 14 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 у справі № 917/877/17).
При цьому доведеність протиправних дій відповідача у цій справі, з урахуванням підстав позову, потребує доведення факту порушення відповідачем правил складання та реєстрації у встановлений спосіб податкових накладних, що вбачається з усталеної судової практики у подібній категорії справ (п. 38 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.03.2020 у справі № 911/224/19).
Доведення факту наявності збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача. Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. Отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки (п.п. 6.15, 6.16 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі № 925/1196/18).
Згідно з пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України (далі - ПК України) у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Відповідно до пункту 193.1 статті 193 ПК України ставки податку з ПДВ встановлюються від бази оподаткування в таких розмірах: а) 20 відсотків; б) 0 відсотків; в) 7 відсотків по визначеним цим пунктом операціях.
Пунктом 201.1 статті 201 ПК України встановлено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (абз. 1 п.201.7 ст. 201 ПК України).
За змістом пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.
Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.
Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.
У разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена згідно з пунктом 201.16 цієї статті) податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.
Протягом 90 календарних днів з дня надходження такої заяви із скаргою з урахуванням вимог, встановлених підпунктом 78.1.9 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний провести документальну перевірку зазначеного продавця для з`ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов`язань з податку за такою операцією.
Господарським судом встановлено та не заперечується сторонами, що відповідач склав податкову накладну від 02.04.2021 року за номером № 204, а відтак строк для направлення її на реєстрацію був до 15 квітня 2021 року. Граничний термін виконання обов`язку щодо реєстрації податкової накладної спливав 03.04.2022 року. Однак відповідач не виконав обов`язку щодо направлення податкової накладної на реєстрацію, встановленого п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України.
За наявними у справі доказами спірна податкова накладна станом на день ухвалення рішення не зареєстрована.
Згідно з абзацом першим пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України в редакції Закону № 2260-IX від 12.05.2022 "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану" (далі Закон № 2260-IX), установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.
Зокрема, відповідно до підпункту 69.9 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім дотримання строків реєстрації податкових накладних, розрахунків коригування до них в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності та/або документів (повідомлень), у тому числі передбачених статтями 39 та 39-2, пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, сплати податків та зборів платниками податків.
Отже, зважаючи на ту обставину, що податкова накладна № 204 від 02.04.2021 року до гранично допустимого строку 03.04.2022 не зареєстрована відповідачем в ЄРПН, можливість сформувати податковий кредит у сумі 457 041,81 грн ПДВ за наслідком господарської операції згідно з видатковою накладною № 4/10 від 08.04.2021 на суму 2 285 209,06 грн позивачем втрачена.
Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
Водночас згідно ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.
Відповідно до ч. 3 ст. 216 ГК України одним з принципів на яких базується господарсько-правова відповідальність є право потерпілої сторони на відшкодування збитків незалежно від того, чи є застереження про це в договорі.
Відшкодування збитків є одним з видів господарських санкцій, який застосовується у сфері господарювання (ч. 2 ст. 217 ГК України).
Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим
внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов
здійснення господарської діяльності (ч. 2 ст. 218 ГК України).
За загальним правилом особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч. 1 ст. 22, ст. 611, ч. 1 ст. 623 ЦК України).
Згідно ч. 3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відповідно до ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.
Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, а саме наступних його елементів:
1) протиправної поведінки, дії чи бездіяльності особи;
2) наявності збитків;
3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками;
4) вини правопорушника.
Протиправна поведінка особи може мати прояв у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом
умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.
Аналізуючи наявність кожного з вищенаведених елементів у складі вчиненого відповідачем правопорушення, господарський суд зазначає, що у даному випадку:
- мала місце бездіяльність та недбале, недобросовісне відношення відповідача до виконання своїх обов`язків, а саме нереєстрація податкової накладної;
- понесені позивачем збитки становлять 457 041,81 грн, що є сумою ПДВ, можливість сформувати податковий кредит на яку позивачем втрачено;
- право на відображення податкового кредиту позивача безпосередньо залежить від факту реєстрації податкової накладної відповідачем;
- бездіяльність відповідача у виконанні обов`язку з реєстрації податкової накладної у ЄРПН.
У питанні щодо визначення збитків, у контексті нормативних приписів частин першої, другої статті 22 Цивільного кодексу України, частини першої статті 225 Господарського кодексу України, Велика Палата Верховного Суду у п. 6.14 постанови від 14.04.2020 у справі №925/1196/18 дійшла висновку, що збитки це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у не одержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.
Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).
У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.
Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
З урахуванням вказаного, за встановлених судом обставин суть допущених відповідачем порушень під час реєстрації ним податкової накладної доведена позивачем повністю разом із іншими обов`язковими складовими господарського правопорушення, необхідними для стягнення визначених позивачем збитків. У зв`язку із чим, позовні вимоги ТОВ «НОВОЛОГ» підлягають задоволенню у повному обсязі, так як обґрунтовані та доведені. При цьому заперечення відповідача не знайшли свого підтвердження у ході розгляду справи. Зокрема, господарський суд відхиляє доводи відповідача в якості поважності причин неможливості зареєструвати податкову накладну у ЄРПН у зв`язку із від`ємним значенням реєстраційного ліміту внаслідок накладення арешту на всі банківські рахунки.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог ТОВ «НОВОЛОГ» у повному обсязі, судовий збір у розмірі 6855,63 грн. підлягає стягненню з відповідача.
Керуючись ст. ст. 4, 5, 74-75, 129, 237-241, 250-252 Господарського процесуального кодексу України суд
1. Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "НОВОЛОГ" - задовольнити у повному обсязі.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 28 березня 2023 р.

Суддя Н.Д. Петренко