ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2023 р. Справа№ 910/8783/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Барсук М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі: Реуцька Т.О.

представники сторін у судове засідання не з`явились

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Грифон-Транс плюс "

на рішення господарського суду міста Києва від 23.12.2022

у справі №910/8783/22 (суддя Курдельчук І.Д.)

за позовом фізичної особи-підприємця Кириченко Євгенії Юріївни

до товариства з обмеженою відповідальністю "Грифон-Транс плюс "

про стягнення 132 000 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою до відповідача про стягнення боргу 132 000,00 грн. боргу за організацію перевезень.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем зобов`язань з оплати експедитором договору доручення від 12.12.2021 та заявки-додатку від 10.12.2021, заявки від 10.12.2021 №3, від 10.12.2021 №4, виконання перевезення за якими підтверджується СМR №499804.

Рішенням господарського суду міста Києва від 23.12.2022 позов задоволено повністю.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Грифон-Транс плюс" на користь фізичної особи-підприємця Кириченко Євгенії Юріївни: 132 000 грн. заборгованості; 8 500 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 2 481 грн. судового збору.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що між сторонами було укладено заяву-додаток від 10.12.2021, що належним чином підписаний та скріплений печаткою відповідача, неоспорений останнім тому є обов`язковим до виконання. Матеріалами справи належним чином доведено надання позивачем послуги з перевезення відповідачу, за які останній не розрахувався належним чином, та доказів протилежного не надав.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю "Грифон-Транс плюс" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 23.12.2022 у справі №910/8783/22 скасувати, у задоволенні позову фізичної особи-підприємця Кириченко Євгенії Юріївни відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав на те, що судом першої інстанції неправильно надано оцінку фактичним обставинам справи, необґрунтовано надано перевагу неналежним доказам наданим позивачем та відхилено доводи відповідача про не укладання правочинів із позивачем.

З урахуванням приписів ст. 638 ЦК України, між позивачем та відповідача не було укладено будь-яких договорів перевезення, оскільки договір-доручення №1 від 12.12.2021 відповідачем не підписаний, про що вірно зазначив суд першої інстанції, а заявка-додаток від 10.12.2021 не містить електронного цифрового підпису уповноваженої особи відповідача. Отже і договір-доручення №1 від 12.12.2021 і заявка-додаток від 10.12.2021 є неукладеними.

За умовами п. 5.9 договору, позивач мав направити пакет документів, які є підставою для здійснення оплати, «Укрпоштою» з описом вкладення, в свою чергу позивачем документи були направлені поштовим перевізником «Нова Пошта». Тому зважаючи на відсутність доказів надіслання позивачем повного пакету документів передбаченого п.5,9 договору, позивач не довів належними доказами, настання у відповідача обов`язку з оплати за надані послуги.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2023 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Руденко М.А., судді Барсук М.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.01.2023 апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Грифон-Транс плюс" на рішення господарського міста Києва від 23.12.2022 у справі №910/8783/22 залишено без руху, надавши скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків шляхом подання доказів про сплату судового збору, подання до суду відповідної заяви про усунення недоліків. Роз`яснено скаржнику, що при невиконанні вимог даної ухвали апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

13.02.2023 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду скаржником на виконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху було подано клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2023 року було прийнято до розгляду апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Грифон-Транс плюс" та призначено розгляд справи на 28.03.2023 р.

06.03.2023 через канцелярію суду від представник позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить рішення господарського суду міста Києва залишити без змін. Покласти на відповідача обов`язок відшкодування позивачу витрати на правничу допомогу адвоката у сумі 5 400,00 грн. понесених у зв`язку з апеляційним оскарженням.

27.03.2023 через канцелярію суду від представника відповідача надішли заперечення на відзив позивача на апеляційну скаргу, в яких останній просить рішення господарського суду міста Києва від 23.12.2022 у справі №910/8783/22 скасувати, у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В судове засідання, 28.03.2023 представники сторін не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, як свідчать матеріали справи про час та місце розгляду справи всі представники сторін були повідомлені належним чином (а.с.96-98), зазначене підтверджено також поданими сторонами відзивом та запереченнями на відзив, з викладеними доводами сторін.

Враховуючи, що під час воєнного стану суди не припинили свою діяльність та продовжують здійснювати правосуддя, колегія суддів, з урахуванням принципу розумності строків розгляду справи судом, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, передбаченого Конституцією України і гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (право на справедливий суд), зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалась обов`язковою, дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представників сторін у судовому засіданні 28.03.2023.

Окрім того, колегія не приймає як належним доказ, Акт огляду переписки сторін спору з викопіюваннями із застосунку VIBER, який позивач просить долучити у відзиві на апеляційну скаргу, оскільки в розумінні ст.ст. 73,74, 76,77 ГПК України викопіювання переписки сторін, не є належними та допустимими доказами у справі.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивачем було надано заявку-додаток від 10.12.2021, яка підписана та скріплена печатками позивачем (експедитор-1) та відповідачем (експедитор-2) (а.с.9), відповідно до умов якої:

- вартість перевезення та умови розрахунку є такими: 66 000 грн. за 1 автомобіль (перевезення вантажу передбачено двома автомобілями); оплата протягом 7-ми банківських днів з моменту отримання оригіналів рахунка, акта виконаних робіт, договору, 2-х примірників ТТН з відміткою вантажоодержувача (або оригінал + копія з печаткою), зареєстрована податкова накладна;

- сторони узгодили дату та час завантаження (13.12.2021 о 08:00); дату і час прибуття на розвантаження (20.12.2021), тощо.

Таким чином між сторонами був укладений договір перевезення вантажу відповідно до погодженої в двухстороньому порядку заявки - додатку (а.с.9), що містить підписи уповноважених представників сторін та посвідчена печатками.

Вказаний правочин (заявка-додаток) у встановленому порядку не оспорений та не визнаний недійсним. Таким чином, заявка-додаток є обов`язковою для виконання сторонами.

На виконання умов заявки-додатку позивач уклав з ФОП Петровцій О.І. 10.12.2021 заявку №3 та заявку №4. (а.с.10,11)

ФОП Петровцій О.І. було виконано перевезення, що підтверджується CMR №499804. (а.с.12,13)

На виконання вимог заявки-додатку позивач надіслав відповідачу 12.01.2022 «Новою поштою» пакет документів, які отримані товариством (Фоменко Г.В.), що підтверджується експрес-накладною №2384 та роздруківкою скрін-шота зробленого з додатку «Нової пошти». (а.с.14).

Позивач звернувся з позовними вимогами на підставі того, що після отримання документів, протягом 7-ми банківських днів, (за умовами заявки - додатку) відповідач так і не здійснив розрахунок за надані послуги в розмірі 132 000 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що матеріалами справи належним чином доведено виконання позивачем умов заявки-додатку, в свою чергу в порушення виконання правочину відповідачем не було здійснено оплату на протязі 7-ми банківських днів з моменту отримання пакету документів. При цьому, відповідач не надав належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 76, 77 ГПК України сплати за погоджені та надані послуги.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 статті 929 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Отже, укладена сторонами заявка-додаток за своєю правовою природою є договором транспортного експедирування.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як вже зазначалось, між позивачем та відповідачем, було підписано та скріплено печатками заявку-додаток від 10.12.2021. (а.с.9), в якій визначено: вартість доставки (66 000 грн. за 1 автомобіль (перевезення вантажу передбачено двома автомобілями); умови розрахунку (оплата протягом 7-ми банківських днів з моменту отримання оригіналів рахунка, акта виконаних робіт, договору, 2-х примірників ТТН з відміткою вантажоодержувача (або оригінал + копія з печаткою), зареєстрована податкова накладна), дата та час завантаження (13.12.2021 о 08:00); дату і час прибуття на розвантаження (20.12.2021), тощо.

На виконання умов заявки-додатку позивач уклав з ФОП Петровцій О.І. 10.12.2021 заявку №3 та заявку №4. (а.с.10,11)

ФОП Петровцій О.І. було виконано перевезення, що підтверджується CMR №499804. (а.с.12,13).

На виконання вимог заявки-додатку позивач надіслав відповідачу 12.01.2022 «Новою поштою» пакет документів, які отримані 14.01.2022 товариством (Фоменко Г.В.), що підтверджується експрес-накладною №2384 та роздруківкою скрін-шота зробленого з додатку «Нової пошти». (а.с.14). Отже у відповідача виникло зобов`язання щодо оплати наданих послуг.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта, що за умовами п. 5.9 договору, позивач мав направити пакет документів, які є підставою для здійснення оплати, «Укрпоштою» з описом вкладення, в свою чергу позивачем документи були направлені поштовим перевізником «Нова Пошта». Тому зважаючи на відсутність доказів надіслання позивачем повного пакету документів передбаченого п.5,9 договору, позивач не довів належними доказами, настання у відповідача обов`язку з оплати за надані послуги.

Оскільки, як вбачається з доводів апеляційної скарги, відповідач зазначає, що договір, на порушення пунктів якого, відповідач і сам посилається, не було укладено тому і посилання на умови договору є безпідставним, в свою чергу послуги перевезення здійснювались на підстав заявки - додатку, що був оформлений належним чином, а в зазначеній заявці - додатку не визначено якою саме службою поштового відправлення має бути здійснення направлення документів, лише визначені умови за якими має бути здійснено розрахунок та строк оплати після отримання документів.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач не надав доказів в підтвердження того, що ним не було отримано вказане відправлення 14.01.2022 або ж у вказаному відправленні не були наявні відповідні документи, що підтверджували організацію та виконання перевезення відповідно до умов заявки-додатку, яка була оформлена належним чином та містить підписи та печатки обох сторін. Обов`язковість підписання електронним цифровим підписом документів, в умовах заявки-додатку не зазначено, тому доводи апелянта на відсутність електронного цифрового підпису є безпідставними та необґрунтованими.

Стосовно доводів апелянта, що документи відповідно до вказаної вище накладної були надіслані іншій юридичній особі, то колегія суддів вважає безпідставними, оскільки номер телефону одержувача у накладній і контактний номер телефону в заявці-додатку, який вказує сам відповідач у відзиві на позову та апеляційній скарзі є ідентичним, а саме НОМЕР_1 .

Отже, у визначений заявкою-додатком строк (7 банківських днів з моменту отримання документів) відповідач вартість перевезення позивачу у розмірі 132 000 грн (66 000 грн [вартість перевезення за один автомобіль] х 2 [кількість автомобілів, що здійснювали перевезення]) не сплатив; доказів протилежного суду не подано.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що матеріалами справи належним чином доведено невиконання відповідачем зобов`язання з оплати перевезення, доказів оплати відповідач не надав, тому судом першої інстанції правомірно було задоволено позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 132 000 грн.

В частині рішення суду щодо стягнення витрат на правничу допомогу адвоката заявлені позивач, відповідач не заперечує в апеляційній скарзі, тому рішення в цій частині не переглядається.

Окрім того, у відзиві на апеляційну скаргу, позивач просить покласти на відповідача обов`язок відшкодування позивачу витрат на правничу допомогу адвоката у сумі 5 400,00 грн. понесених у зв`язку з апеляційним переглядом рішення. Даний відзив було направлено на адресу відповідача, що підтверджується описом вкладення 01.03.2023. (а.с.118-120)

Станом на час розгляду справи, 28.03.2023 представник відповідача, клопотань про зменшення, або заперечень стосовно стягнення витрат на правничу допомогу до суду не направив. Слід зазначити, що в запереченнях на відзив, відповідач не заперечував проти витрат на правничу допомогу, заявлену позивачем у відзиві на апеляційну скаргу.

Колегія суддів дослідивши документи надані на підтвердження витрат на правничу допомогу, що подані позивача, встановила наступне.

Відповідно до частин першої та третьої статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною другою статті 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною третьою статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивачем заявлено до стягнення судові витрати у розмірі 5 400,00 грн.

На підтвердження факту понесення вказаних витрат позивачем до матеріалів справи додані такі документи:

- копія договору №2 про правову допомогу від 27.02.2023, укладеного Підприємцем і адвокатом Лозою Віктором Миколайовичем; (а.с.113-114)

- копія акта приймання-передачі наданих послуг від 01.03.2023 №б/н на суму 5400,00 грн.; (а.с.115)

- копія ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 01.03.2023 №1047642 серія ВО.

За пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон) договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 1 Закону представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону).

Згідно із статтею 19 Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Частиною п`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Водночас, відповідно до частини п`ятої статті 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем не було заявлено відповідного клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу.

Слід зазначити, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неспівмірність, та/або нерозумність, та/або нереальність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до цієї справи відповідач не надав.

Враховуючи предмет та підстави позову, виходячи з встановлених обставин, характеру спірних правовідносин та обсягів матеріалів справи, відсутність обґрунтованих заперечень відповідача щодо співрозмірності заявленої суми компенсації, невчинення адвокатом позивача інших дій, необхідних для розгляду справи в суді, її повного юридичного супроводу, а також зважаючи на принципи співмірності та розумності судових витрат, колегія суддів вважає за необхідне покласти на відповідача витрати позивача на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з апеляційним переглядом рішення у сумі 5 400,00 грн.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

Відповідно до ст. ст. 73,74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується із рішенням господарського суду міста Києва від 23.12.2022 року у справі № 910/8783/22, отже підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача (апелянта).

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Грифон-Транс плюс" на рішення господарського суду міста Києва від 23.12.2022 р. у справі № 910/8783/22 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 23.12.2022 р. у справі № 910/8783/22 залишити без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на відповідача (апелянта).

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Грифон Транс плюс» (03164, м. Київ, вул. Генерала Наумова, 66; ідентифікаційний код: 42092083) на користь фізичної особи-підприємця Кириченко Євгенії Юріївни ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 5 400,00 грн., понесених у зв`язку з апеляційним переглядом рішення.

Видачу наказу доручити господарському суду міста Києва.

Матеріали справи № 910/8783/22 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287,288 ГПК України

Повний текст постанови складено 29.03.2023 р.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді М.А. Барсук

Є.Ю. Пономаренко