ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" березня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/449/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Шаратова Ю.А.

при секретарі судового засідання Кастровій М.С.

розглянувши справу за позовом: Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, )

до Фізичної особи-підприємця Панченко Ольги Миколаївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Комунальне підприємство Одеської міської ради «Узбережжя Одеси» (65058, м. Одеса, вул. Сегедська, 10-А, )

про стягнення неустойки за прострочення повернення об`єкта оренди в розмірі 130 328,94 грн.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.

Суть спору:

Департамент комунальної власності Одеської міської ради (далі - Позивач, ДКВ ОМР) звернувся до Господарського суду Одеської області із позовом до Фізичної особи-підприємця Панченко Ольги Миколаївни (далі - Відповідач, ФОП Панченко О.М.) про стягнення неустойки за прострочення повернення об`єкта оренди в розмірі 130 328,94 грн.

Ухвалою суду від 17.03.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Комунальне підприємство Одеської міської ради «Узбережжя Одеси».

Позовні вимоги, із посиланням на статтю 145 Конституції України, статті 11, 15, 16, 509, 525, 526, 599, 610, 611, 612, 626, 629, 631, 654, частину першу статті 759, частину першу статті 763, частини першу, другу статті 785, частину другу статті 795 Цивільного кодексу України, статті 173, 174, 193, частину першу, другу статті 283 Господарського кодексу України, статтю 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР, обґрунтовані невиконанням Відповідачем обов`язку з повернення орендованого майна за актом приймання-передачі після розірвання Договору оренди нежитлового приміщення від 16.02.2014 № 01 за рішенням Господарського суду Одеської області від 12.11.2020 у справі № 916/3802/19, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.03.2021.

Позивачем на підставі частини другої статті 785 Цивільного кодексу України нарахована неустойка за прострочення повернення об`єкта оренди у розмірі подвійної орендної плати за кожен місяць прострочення у період з 10.03.2021 по 31.12.2021 в сумі 130 328,94 грн.

У Відповіді на відзив (вхід від 13.06.2022 № 10342/22) ДКВ ОМР заперечує проти доводу Відповідача про неможливість нарахування штрафних санкцій за відсутності чинного договору. При цьому, зазначає, що строк дії договору та строк виконання зобов`язання не є тотожними, а закінчення строку дії договору не є підставою припинення зобов`язань за договором.

Відповідач у Відзиві (від 30.05.2022 № 9100/22) зазначив, що позов не визнає у повному обсязі. Вважає, що позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

ФОП Панченко О.М. вважає, що через відсутність чинного договору, повернення об`єкта оренди Позивачу, нарахування орендної плати та штрафних санкцій є незаконними та безпідставним.

Також, ФОП Панченко О.М. звертає увагу, що неодноразово ставила до відома та направляла акт про негайне повернення об`єкту оренди на виконання рішення Господарського суду Одеської області від 12.11.2020 у справі № 916/3802/19, і згідно із Договором оренди нежитлового приміщення від 16.02.2014 № 01 повернула нежитлове приміщення - 46,5 кв.м.

При цьому, Відповідач зазначає, що після розірвання договору не використовує об`єкт оренди з 12.11.2020, а на адресу Позивача направляв лист з повідомленням про негайне його повернення.

Однак, ДКВ ОМР не підписало відповідний акт, а в листі від 22.09.2021 № 01-19/2174 повідомило, що у нього є спірні питання до іншої фізичної особи підприємця, яка є співвласником майна. При цьому, у вказаному листі Позивачем не спростовано факт негайного повернення Відповідачем об`єкта оренди.

А відтак, на думку Відповідача, відсутні підстави для настання цивільно-правової відповідальності згідно із частиною другою статті 785 Цивільного кодексу України. Крім того, Відповідач вважає що у даному випадку, відсутній склад цивільного правопорушення, як передумова для настання такої відповідальності.

ФОП Панченко О.М. окремо зазначає про відсутність у позовній заяві обґрунтування розміру орендної плати з якої вчинявся розрахунок, а також періоду нарахування.

Третя особа - Комунальне підприємство Одеської міської ради «Узбережжя Одеси» не надала суду жодних пояснень щодо предмету спору.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, суд

в с т а н о в и в :

Відповідно до частини четвертої статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 12.11.2020 у справі № 916/3802/19, залишеним постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.03.2021, встановлені наступні обставини.

16.02.2014 між Комунальним підприємством «Гідропарк «Лузанівка» та Фізичною особою-підприємцем Панченко Ольгою Миколаївною укладено Договір оренди нежитлового приміщення (нова редакція) № 1 (далі - Договір від 16.02.2014).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 Договору від 16.02.2014 орендодавець (КП «Гідропарк «Лузанівка») передав, а орендар (ФОП Панченко О.М.) прийняв у строкове платне користування нежитлове приміщення, загальною площею 46,5 кв.м., розташоване за адресою: м. Одеса, Суворовський район, пляж «Лузанівка». Характеристика об`єкта оренди наводиться у технічному паспорті, виданому КП «ОМБТІ та РОН» 02.04.2003. Експертна оцінка об`єкта оренди становить 212 600,00 грн. (без урахування податку на додану вартість). Звіт про незалежну оцінку вартості об`єкта оренди складений станом на 21.02.2014 ТОВ «Діва Інвест» (Сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 15961/14, виданий 31.01.2014. Фондом державного майна України). Термін дії договору оренди: до 16.01.2017.

Між Комунальним підприємством Одеської міської ради «Узбережжя Одеси» та Фізичною особою-підприємцем Панченко Ольгою Миколаївною укладено Додатковий договір № 2 про внесення змін до договору оренди нежитлового приміщення від 16.02.2014 № 01, яким, зокрема, на підставі рішення Одеської міської ради від 03.02.2016 № 313-VII, з урахуванням змін, внесених рішенням Одеської міської ради від 30.06.2016 № 933-VII, у преамбулі та розділі «Місцезнаходження сторін» Договору назву орендодавця змінити «Комунальне підприємство «Гідропарк «Лузанівка» на Комунальне підприємство Одеської міської ради «Узбережжя Одеси».

14.07.2017 між Комунальним підприємством Одеської міської ради «Узбережжя Одеси» та Фізичною особою-підприємцем Панченко Ольгою Миколаївною укладено Додатковий договір № 3 про внесення змін до договору оренди нежитлового приміщення від 16.02.2014 № 01.

25.02.2019 між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та Фізичною особою-підприємцем Панченко Ольгою Миколаївною укладено Додатковий договір № 4 «Про внесення змін до договору оренди нежитлового приміщення № 01 від 16.02.2014», яким, зокрема, керуючись рішенням Одеської міської ради від 26.04.2017 № 1962-VII «Про визнання таким, що втратило чинність, рішення Одеської міської ради від 27.06.2006 № 56-V «Про впорядкування роботи виконавчих органів Одеської міської ради з виконання функцій орендодавця нежилих приміщень, що знаходяться в комунальній власності територіальної громади м. Одеси», рішенням Одеської міської ради від 26.07.2017 № 2284-VII «Про визначення органу, уповноваженого управляти майном, яке є комунальною власністю територіальної громади міста Одеси», та на підставі акту приймання-передачі приміщення у преамбулі та розділі «Місцезнаходження сторін» Договору назву орендодавця змінити на «Департамент комунальної власності Одеської міської ради».

Судом у рішенні від 12.11.2020 у справі № 916/3802/19 також встановлено обставину того, що Договір оренди від 16.02.2014 № 01 укладався в новій редакції, а йому передувала низка договорів, укладених між фізичною особою підприємцем Панченко Ольгою Миколаївною та Комунальним підприємством «Гідропарк «Лузанівка» правонаступником якого у спірних відносинах є ДКВ ОМР, зокрема, договори оренди від 01.06.1999, від 14.04.2000 та від 15.02.2003. У матеріалах вказаної справи наявний Акт приймання-передачі майна від 01.06.1999 за договором оренди № 153/92 від 01.06.1999, який складено та підписано під час фактичної передачі об`єкта комунальної власності у користування.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 19.09.2013 у справі № 523/12147/13-ц, яке набрало законної сили 01.10.2013, встановлені наступні обставини.

01.06.1998 між Панченко Ольгою Миколаївною та Суворовською районною адміністрацією було укладено договір оренди майна, а саме бара-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: м. Одеса, пляж «Лузанівка». Вказане нерухоме майно відповідно до Розпорядження Суворовської районної адміністрації від 15.05.2000 року № 402/1р. було передано на баланс КП «Гідропарк «Лузанівка». В свою чергу 15.02.2003 року КП «Гідропарк «Лузанівка» та Панченко Ольга Миколаївна уклали договір оренди нежитлового приміщення, загальною площею 42,2 кв.м.

На підставі умов Договору оренди та з дозволу КП «Гідропарк «Лузанівка» ОСОБА_2 за власні кошти та кошти Панченко Ольги Миколаївни здійснили добудову до існуючого об`єкту нерухомого майна, а саме збудовано 270,76 кв.м. площі, що складає 17/20 частин зазначеного нерухомого майна, в свою чергу у Одеської міської ради залишилось 46,5кв.м., що складає 3/20 частин.

Київський районний суд м. Одеси рішенням від 23.06.2005 у справі № 2-4472/2005г. визнав договір купівлі-продажу від 05.03.2005 року 17/20 частин бара-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », укладений між ОСОБА_2 та Панченко О.М. дійсним та визнав за ОСОБА_2 право власності на 17/20 частин бару-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: м. Одеса, пляж «Лузанівка», загальною прощею 270,76 кв.м. На підставі даного рішення було внесено дані до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, що підтверджено Витягом про реєстрацію прав власності на нерухоме майно від 28.07.2005 № 7910305, видане КП «Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості».

Рішенням від 26.06.2009 у справі № 2-2566/09 Суворовський районний суд підтвердив право власності ОСОБА_2 на 17/20 частин бару-кафе «Робінзон».

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 19.09.2013 у справі № 523/12147/13-ц задоволено позов ОСОБА_2 до Одеської міської ради, треті особи Панченко О.М. , КП «Гідропарк «Лузанівка» про визначення часток співвласників у праві спільної часткової власності. Визначено розмір частки ОСОБА_2 у праві спільної часткової власності на бар-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » розташованого: м. Одеса, пляж «Лузанівка» в розмірі 93/100. Визначено розмір частки Територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради у праві спільної часткової власності на бар-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » розташованого: м. Одеса, пляж «Лузанівка» в розмірі 7/100.

Вказаним рішенням суду також визнано за ОСОБА_2 право власності на 93/100 частин бара-кафе «Робінзон» пляж «Лузанівка» м. Одеса, що в цілому складається: Перший поверх: зала-1 площею 285,1 кв.м.; 2-веранда площею 35,0 кв.м.; 3- коридор площею 6,4 кв.м.; 4-туалет площею 1,1 кв.м.; 5-туалет площею 1,1 кв.м.; 6-туалет площею 1,1 кв.м.; 7-туалет площею 2,1 кв.м.; 8-серверовочна площею 6,3 кв.м.; 9-цех площею 6,3 кв.м.; 10-цех площею 7,1 кв.м.; 11-мийка площею 3,7 кв.м.; 12-цех площею 20,5 кв.м.; 13-холодильна камера площею 3,2 кв.м.; 14-склад площею 7,7 кв.м.; 15-склад площею 8,5 кв.м.; 16-цех площею 24,7 кв.м.; 17-кабінет площею 10,6 кв.м.; 18-туалет площею 1,2 кв.м.; 19-туалет площею 1,1 кв.м.; 20-туалет площею 1,3 кв.м.; Другий поверх: 1-сходи площею 11,4 кв.м; 2-зала площею 142,6 кв.м.; 3-туалет площею 1,4 кв.м.; 4-коридор площею 3,3 кв.м.; 5-вентиляційна камера площею 5,0 кв.м.; тераса площею 24,9 кв.м., загальною площею 578,1 кв.м., основною площею 467,5 кв.м., що складає 93/100 частин бара-кафе .

Окрім того, вказаним рішенням суду визнано за Територіальною громадою м. Одеси, в особі Одеської міської ради право власності на 7/100 частин бара-кафе «Робінзон» пляж «Лузанівка» м. Одеса, що складається: Перший поверх: зала-1 площею 45,6 кв.м. Зазначено, що загальна площа бара-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » складає 623,7 кв.м., основна площа 513,1 кв.м.

Як випливає з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 24.09.2020 № 225453639, на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19.09.2013 у справі № 523/12147/13-ц, 19.02.2015 було зареєстровано право комунальної власності Територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради на 7/100 частки у спільній частковій власності на нежитлове приміщення кафе-бару «Робінзон», загальною площею 623,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01. Номер об`єкта в РПВН 11552639.

Також, згідно із вказаною інформаційною довідкою на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19.09.2013 у справі № 523/12147/13-ц, 09.02.2015 було зареєстровано право приватної власності ОСОБА_2 на 93/100 частки у спільній частковій власності на нежитлове приміщення кафе-бару «Робінзон», загальною площею 623,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01. Номер обєкта в РПВН 11552639.

Отже ОСОБА_2 та територіальна громада м. Одеси в особі Одеської міської ради є співвласниками вказаного об`єкту нерухомості із визначеними частками власності.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 12.11.2020 у справі № 916/3802/19, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.03.2021, стягнуто з ФОП Панченко О.М. на користь ДКВ ОМР 226 604,35 грн. - суму основного боргу, 17 747,41 грн. - пені та витрати на сплату судового збору в розмірі 5 586,28 грн. Розірвано договір оренди нежитлового приміщення від 16.02.2014 № 01 укладений між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та Фізичною особою-підприємцем Панченко Ольгою Миколаївною.

Також вказаним рішенням суду відмовлено в задоволенні позову Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до Фізичної особи підприємця Панченко Ольги Миколаївни в частині виселення Фізичної особи-підприємця Панченко Ольги Миколаївни з нежитлового приміщення, загальною площею 46,5 кв.м., що розташоване за адресою: м. Одеса, Суворовський район, пляж «Лузанівка» (вул. Миколаївська дорога, 168/5) на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

Крім того, відмовлено у задоволенні зустрічного позову Фізичної особи-підприємця Панченко О.М. до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - ОСОБА_2 , на стороні відповідача - Одеської міської ради про визнання недійсним Договору оренди нежилого приміщення від 16.02.2014 № 01.

Під час розгляду цієї справи, № 916/449/22, судом встановлені наступні обставини.

ФОП Панченко О.М. складено на адресу ДКВ ОМР Заяву про повернення об`єкта оренди (повторно) від 08.09.2021. В якій зазначила, що на виконання рішення Господарського суду Одеської області від 12.11.2020 у справі № 916/3802/19 згідно договору оренди № 1 від 16.02.2014 повертає нежитлове приміщення - 46,5 кв.м. та надсилає повторно лист про повернення об`єкта оренди та акт приймання передачі нежитлового приміщення, яким вона не користується після розірвання договору у судовому порядку, а саме з 10.03.2021.

До вказаної заяви додано Акт приймання - передачі від 10.03.2021, підписаний ФОП Панченко О.М., у якому вказано, що відповідно до вимог законодавства та згідно рішення Господарського суду Одеської області від 12.11.2020 у справі № 916/3802/19, 12 грудня 2020 року Орендар повернув, а Орендодавець прийняв нежитлове приміщення - 46,5 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Одеса, пляж «Лузанівка», вул. Миколаївська дорога 168/5.

У відповідь на Заяву ФОП Панченко О.М. про повернення об`єкта оренди (повторно) від 08.09.2021, ДКВ ОМР листом від 22.09.2021 № 01-19/2174 повідомив, що наразі є спірним питання щодо фактичного розташування об`єкта комунальної власності. Також ДКВ ОМР зазначило, що згідно з рішенням Господарського суду Одеської області від 12.11.2020 у справі № 916/3802/19, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.03.2021, для фактичної передачі Фізичною особою-підприємцем Панченко О.М. нежитлового приміщення загальною площею 46,5 кв.м., що розташоване за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 168/5, необхідно до норм частини першої статті 364 Цивільного кодексу України виділити в натурі частки між Панченко В.В. та Територіальною громадою м. Одеси в особі Одеської міської ради.

Норми права які підлягають застосуванню та оцінка аргументів учасників процесу.

Частинами першою та другою статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Відповідно до частини першої статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України).

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (частина перша статті 759 Цивільного кодексу України).

Оренда - речове право на майно, відповідно до якого орендодавець передає або зобов`язується передати орендарю майно у користування за плату на певний строк (пункт 10 частини першої статті 1 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 03.10.2019 № 157-IX).

Частиною першою статті 785 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до частини першої статті 25 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 03.10.2019 № 157-IX, у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди.

Пунктом 4.7 Договору від 16.02.2014 № 01 встановлено, що після закінчення строку дії договору чи у випадку його дострокового розірвання , Орендар зобов`язаний у 15-денний термін передати Орендодавцю приміщення за актом у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі їх в оренду, та відшкодувати Орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) об`єкта оренди.

Згідно із частиною другою статті 785 Цивільного кодексу України, якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

Отже обов`язок зі сплати неустойки внаслідок неповернення майна у разі припинення договору оренди встановлений безпосередньо нормами частини другої статті 785 Цивільного кодексу України і не залежить від наявності чинного договору, як про це зазначає Відповідач.

Як вже зазначалось, рішенням Господарського суду Одеської області від 12.11.2020 у справі № 916/3802/19, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.03.2021, розірвано договір оренди нежитлового приміщення від 16.02.2014 № 01 укладений між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та Фізичною особою-підприємцем Панченко Ольгою Миколаївною.

Також, вказаним рішенням суду відмовлено в задоволенні позову ДКВ ОМР до ФОП Панченко О.М. в частині виселення Фізичної особи-підприємця Панченко Ольги Миколаївни з нежитлового приміщення, загальною площею 46,5 кв.м., що розташоване за адресою: м. Одеса, Суворовський район, пляж «Лузанівка» (вул. Миколаївська дорога, 168/5) на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

Підставою для відмови у задоволенні зазначеної позовної вимоги ДКВ ОМР стало те, що частки ОСОБА_2 та територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради не виділені в натурі відповідно до норм частини першої статті 364 Цивільного кодексу України.

Тобто суд дійшов висновку про неможливість примусового звільнення приміщення після припинення договору оренди, з огляду на те, що на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 23.06.2005 у справі № 2-4472/2005г. і рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19.09.2013 у справі № 523/12147/13-ц, в нього хоча й залишились індивідуальні ознаки, однак воно стало складовою частиною іншого об`єкта нерухомого майна, а право власності територіальної громади на конкретне приміщення перетворилось на право власності на частку у праві спільної часткової власності на інший об`єкт нерухомості. Звільнення ж ідеальної частки у праві власності, яка не виділена в натурі, є неможливим.

За таких фактичних обставин неможливим є не лише виселення (примусове звільнення), а й добровільне повернення орендованого майна Відповідачем за актом приймання-передачі на підставі норм частини першої статті 785 Цивільного кодексу України, частини першої статті 25 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 03.10.2019 № 157-IX, та умов пункту 4.7 Договору оренди від 16.02.2014 № 01.

При цьому слід зазначити, що ДКВ ОМР в листі від 22.09.2021 № 01-19/2174, у відповідь на повторну заяву ФОП Панченко О.М. від 08.09.2021 про повернення об`єкта оренди та підписання акта приймання-передачі, послалось саме на необхідність виділення в натурі часток співвласників ОСОБА_2 і Територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради відповідно до норм частини першої статті 364 Цивільного кодексу України. А надісланий ФОП Панченко О.М. Акт приймання - передачі від 10.03.2021 залишився не підписаним з боку Позивача з причин, що не залежали від Відповідача.

Відповідно до частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із частинами першою, другою статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відсутність вини Відповідача у невиконанні обов`язку з повернення орендованого майна за актом приймання-передачі після розірвання Договору оренди нежитлового приміщення від 16.02.2014 № 01. А відтак, відсутні й підстави для застосування до ФОП Панченко О.М. відповідальності у вигляді неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення відповідно до частини другої статті 785 Цивільного кодексу України.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову повністю.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А відтак, сума судового збору покладається на сторону позивача.

Керуючись, частиною першою статті 11, частиною першою статті 202, частиною першою статті 364, частиною першою статті 509, частиною першою статті 610, частинами першою, другою статті 614, частиною першою статті 626, частиною першою статті 759, частинами першою, другою статті 785 Цивільного кодексу України, пунктом 10 частини першої статті 1, частиною першою статті 25 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 03.10.2019 № 157-IX, статтями 2, 5, 13, 73, 74, 75-80, 86, 123, 124, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги в строк встановлений частиною першою статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено в нарадчій кімнаті 27 березня 2023 р.

Суддя Ю.А. Шаратов