УХВАЛА

29 березня 2023 року

м. Київ

cправа № 910/16455/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Вронська Г.О., Губенко Н.М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду міста Києва

(суддя - Борисенко І.І.)

від 26.07.2022

та постанову Північного апеляційного господарського суду

(головуючий - Коротун О.М., судді - Майданевич А.Г., Сулім В.В.)

від 14.02.2023

у справі за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Український науковий інститут сертифікації"

про витребування майна

ВСТАНОВИВ:

1. У жовтні 2021 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом (з урахуванням уточненої позовної заяви) до ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ) про витребування у добросовісного набувача ОСОБА_2 та передачу у власність ОСОБА_1 частки у розмірі 6, 87 % статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Український науковий інститут сертифікації" (далі - Товариство), розмір якої на дату звернення до суду становить 293 732, 00 грн в натурі, а не її грошового еквіваленту.

2. Позов обґрунтований тим, що позивач був власником 24 % статутного капіталу Товариства, однак 08.10.2018 дізнався з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань про виключення його зі складу учасників Товариства. Будь-яких дій на відчуження своєї частки позивач не вчиняв.

3. Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.07.2022 у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

4. Суд першої інстанції виходив з того, що:

- ОСОБА_2 не набув частку у статному капіталі Товариства, яка належала ОСОБА_1 , оскільки не набував частки, яка належала ОСОБА_3 і Компанії. Частка ОСОБА_2 в Товаристві була сформована за рахунок додаткових вкладів самого відповідача, тому відсутні підстави для застосування статті 388 ЦК України;

- ОСОБА_1 не довів, що частка у статутному капіталі Товариства належала йому до укладення договору купівлі-продажу № 28-09/18/КП від 28.09.2018;

- позивач сам зменшив розмір частки, яку він просить витребувати, пропорційно до поточного розміру статутного капіталу Товариства;

- майно позивача (частка у статутному капіталі) не було загублене і не було викрадено у позивача (не було надано вироку суду);

- позивач не довів, що договір купівлі-продажу, за яким він відчужив частку у Товаристві, визнано недійсним, що спростовує його доводи про вибуття частки поза волею ОСОБА_1 та виключає можливість застосування частини першої статті 388 ЦК України;

- посилання позивача на заяви свідків та листи управлінь Міністерства юстиції України відхилено, оскільки заявник не обґрунтував, яким чином такі заяви відносяться до предмету спору, а більш пізні заяви цих же свідків спростовують їх попередні пояснення. Листи Міністерства юстиції України були сформовані на вимогу судів у інших справах (№ 910/14811/18 та № 910/14740/18), в яких не приймалось рішення про визнання недійсним договору купівлі-продажу;

- позивач пропустив строк позовної давності, однак у зв`язку з відмовою у позові через його необґрунтованість, підстави для застосування позовної давності відсутні.

5. 14.02.2023 Північний апеляційний господарський суд ухвалив постанову, якою рішення суду першої інстанції змінив, шляхом викладення його мотивувальної частини в редакції цієї постанови.

6. Суд апеляційної інстанції не погодився з висновком суду першої інстанції щодо недоведеності позивачем, що частка у статутному капіталі Товариства належала йому до моменту укладення договору купівлі-продажу №28-09/18/КП корпоративних прав. Суд зазначив, що:

- надані скаржником докази щодо факту неукладення договору управління корпоративними правами від 14.04.2017 не є беззаперечними, оскільки копія цього договору є неякісною (неможливо встановити зміст правочину), доводи скаржника щодо неможливість прийняття такого доказу як належного в розумінні статті 76 ГПК України частково приймаються;

- відчуження частки скаржника у Товаристві відбулося на підставі договору купівлі-продажу корпоративних прав від 28.09.2018, який посвідчено приватним нотаріусом. Повноваження уповноваженої особи, зокрема на підставі договору на управління корпоративними правами від 14.04.2017, підлягали встановленню нотаріусом, тому обставини щодо відсутності повноважень у ОСОБА_4 на укладення договору купівлі-продажу корпоративних прав відповідно до статті 79 ГПК України не доведені;

- договір купівлі-продажу корпоративних прав від 28.09.2018 з підстав вибуття частки поза волею власника недійсним не визнавався;

- скаржник не довів, що договір купівлі-продажу корпоративних прав від 28.09.2018 є нікчемним з підстав, передбачених частинами першою, другою статті 228 ЦК України;

- відповідач та третя особа не були сторонами договорів про управління корпоративним правами та купівлі-продажу корпоративних прав, тому обставини щодо їх укладення не можуть бути їм відомі (у разі якщо інша сторона не доведе протилежного);

- можливість власника витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем без оспорювання правочинів щодо спірного майна тощо не звільняє власника від обов`язку доведення своїх позовних вимог відповідно до приписів процесуального законодавства, зокрема, обставин щодо: наявності у нього права власності (чи іншого суб`єктивного права) на спірне майно; вибуття зазначеного майна з володіння позивача поза його волею; а також перебування спірного майна на момент вирішення спору у володінні відповідача. Без доведення зазначених обставин суди не матимуть достатніх правових підстав для задоволення віндикаційного позову (постанова Верховного Суду від 26.01.2021 у справі № 910/9924/19);

- позивач не може позбавити права власності відповідача на частку Товариства, яким він володіє законно (частина набута за договором, частина - за рахунок додаткових внесків). Таке втручання у право власності буде порушенням критерію пропорційності та порушуватиме баланс інтересів. Отже, для урахування балансу інтересів позивач мав би просити суд збільшити розмір статутного капіталу, який існував на момент звернення до суду з позовом, на розмір своєї частки;

7. 08.03.2023 позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

8. На виконання вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України підставами касаційного оскарження скаржник визначає пункти 1, 3, 4 частини другої статті 287 цього кодексу.

9. В обґрунтування зазначених підстав скаржник вважає, що суди попередніх інстанцій:

- неправильно застосували норми частини шостої статті 91 ГПК України щодо визнання допустимим доказом копії Договору управління корпоративними правами та здійснення представництва інтересів від 14.04.2017, яку неможливо прочитати, достовірність якої заперечував позивач, як допустимого доказу, та не врахували висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 11.07.2018 у справі № 904/8549/17, від 14.04.2021 у справі № 520/17947/18, від 13.07.2022 у справі № 201/7705/19 (пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України);

- неправильно застосували норми частини другої статті 74 ГПК України і відсутній висновок Верховного Суду щодо зобов`язання учасників справи, які набули викрадене з використанням підроблених документів майно, надавати докази реальності укладення відповідних угод, оригінали документів на підставі яких вони були укладені, тим більше, якщо клопотання про покладення на відповідача (третіх осіб на стороні відповідача) обов`язку доказування факту укладення договорів, відповідно до яких було набуте викрадене майно, заявлене позивачем (пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України);

- не дослідили зібрані у справі докази окремо та в їх сукупності, а саме заяви свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які визнали факт підробки документів з метою заволодіння чужим майном (пункт 4 частини другої, пункт 1 частини третьої статті 287 ГПК України);

- суд апеляційної інстанції необґрунтовано відхилив клопотання позивача про витребування оригіналів договорів управління корпоративними правами та здійснення представництва інтересів від 14.04.2017; виклик для допиту в порядку статті 213 ГПК України як свідків учасників справи відповідача ОСОБА_2 та директора ТОВ "Уні-Серт" Михалко P.O.; покладення на відповідача та третіх осіб на стороні відповідача обов`язку доведення обставин відповідно до частини другої статті 74 ГПК України (пункт 4 частини другої, пункт 3 частини третьої статті 287 ГПК України);

- суд встановив, що ОСОБА_4 мав повноваження на укладення угод від імені позивача на підставі недопустимого доказу - неналежним чином завіреної копії Договору управління корпоративними правами та здійснення представництва інтересів від 14.04.2017, який навіть неможливо прочитати, та на підтвердження достовірності якої у справі немає жодного належного доказу (пункт 4 частини другої, пункт 4 частини третьої статті 287 ГПК України).

10. Також, з огляду на те, що предметом спору є витребування майна, розмір якого не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у касаційній скарзі скаржник зазначає, що справа становить значний суспільний інтерес та має для нього виняткове значення, а касаційна скарга має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики (підпункти "а", "в" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України).

11. Винятковість значення справи скаржник обґрунтовує тим, що в результаті рейдерських дій щодо крадіжки у позивача частки в статутному капіталі ТОВ "Уні-Серт" йому заподіяно істотну матеріальну та моральну шкоду. Скаржник втратив не просто майно, а джерело доходів, результати його інтелектуальної праці, вкладеної у створення підприємства (власних ідей, життєвого досвіду, клієнтської бази, витраченого часу, мрій, які не отримують свого відображення вираження у номінальній вартості частки в статутному капіталі). Скаржник не може іншим шляхом, окрім як через захист своїх прав в Суді, відновити своє становище. Моральна шкода від розгляду зазначеної справи полягає у втраті віри у правосуддя, оскільки господарські суди навіть не визнають доведеним факт крадіжки. Зазначене є підставою допуску справи до касаційного оскарження судових рішень відповідно до підпункту "в" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України.

12. Верховний Суд вважає, що належних обґрунтувань щодо фундаментального значення цієї касаційної скарги для формування єдиної правозастосовчої практики, а також переконливих аргументів, які б свідчили про значний суспільний інтерес скарга не містить.

13. Зогляду на зміст касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, ураховуючи її відповідність вимогам параграфу 1 глави 2 Розділу IV ГПК України, беручи до уваги наведені позивачем у касаційній скарзі підстави касаційного оскарження та обґрунтування винятковості справи для скаржника, Верховний Суд дійшов висновку відкрити касаційне провадження у цій справі з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4 частини другої та підпункту "в" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України.

Керуючись нормами статей 234, 288, 290, 294, частини четвертої статті 197, пунктами 1, 3, 4 частини другої та підпункту "в" пункту 2 частини третьої статті 287, частини третьої, четвертої статті 301 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Відкрити касаційне провадження у справі № 910/16455/21 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2023.

2. Призначити до розгляду касаційну скаргу ОСОБА_1 у справі № 910/16455/21 на 16 травня 2023 року о 10:20 год у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, в залі судових засідань № 2 (кабінет № 209).

3. Явка учасників справи в судове засідання не є обов`язковою.

4. Встановити відповідачу та третій особі строк для подання відзиву на касаційну скаргу з доказами надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи до 24 квітня 2023 року.

5. Роз`яснити учасникам справи, що вони мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, в тому числі поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та електронного підпису згідно з вимогами Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

6. Роз`яснити представнику третьої особи - адвокату Ковризі М.М. обов`язок зареєструвати офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі відповідно до частини шостої статті 6 ГПК України.

Інші особи, які не зазначені в цій нормі, реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

7. Витребувати з Господарського суду міста Києва або Північного апеляційного господарського суду матеріали справи № 910/16455/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий І. Кондратова

Судді Г. Вронська

Н. Губенко

До уваги учасників судового процесу!

Суди продовжують працювати. Проте в умовах воєнного стану проведення відкритих судових засідань має певні особливості щодо належного повідомлення учасників процесу про час та місце судових засідань, явки до суду та забезпечення безпеки відвідувачів. Неявка сторін з невідомих причин може завадити своєчасному розгляду справи навіть за умови явки представників інших сторін.

Просимо дотримуватися процесуальних норм, виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу:

- максимально реалізувати право на участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, передбачене статтею 197 Господарського процесуального кодексу України;

- за відсутності нагальної потреби в участі в судовому засіданні в приміщенні Касаційного господарського суду подати клопотання про розгляд справи без участі учасників справи, а за наявності такої потреби - повідомити про це суд.

Про свій вибір просимо завчасно повідомити суд поштою чи в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису на електронну адресу суду () або використати для цього підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд".

Звертаємо увагу на особливості розгляду справи в особливий період (на період дії правового режиму воєнного стану) та порядок дій учасників судового процесу під час сигналу "Повітряна тривога":

- після надходження сигналу "Повітряна тривога" розгляд справ, призначених до розгляду у відкритому судовому засіданні, не здійснюється. У судовому засіданні буде оголошуватися перерва;

- розгляд справ відбудеться через 30 хвилин після відбою тривоги у порядку черговості відповідно до переліку справ, призначених до розгляду у відкритому судовому засіданні. У разі, якщо повітряна тривога триватиме після 15:00 год, судові справи будуть зняті з розгляду. Про дату, час і місце наступного судового засідання учасники справи будуть повідомлені ухвалою;

- найближча до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (вул. О. Копиленка, 6) захисна споруда, визначена Київською міською державною адміністрацією, для укриття населення під час сигналу "Повітряна тривога", розташована на: вул. Лейпцизька,2 (2-ий під`їзд). Захисними спорудами визначено також станції метро "Печерська" та "Арсенальна";

- до повідомлення про закінчення повітряної тривоги заборонено пропуск учасників судового процесу на територію Верховного Суду;

- якщо за об`єктивних обставин учасник справи не може прибути в судове засідання після відбою тривоги, рекомендовано подати клопотання про відкладення судового засідання з наведенням поважних причин або про проведення відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Касаційний господарський суд