ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2023 р. Справа № 911/4706/15 (911/3317/21)

Господарський суд Київської області у складі судді Лопатіна А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк Укргазбанк,

м. Київ

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю Аларіт

2) Державного реєстратора Гостомельської селищної ради Київської області Заболотного Анатолія Вікторовича

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю Атрекс в особі ліквідатора

арбітражного керуючого Шкабрія Михайла Петровича

про скасування рішення про припинення права власності та скасування

права власності на нерухоме майно

В межах провадження у справі № 911/4706/15 про банкрутство

за участю секретаря судового засідання Мишак І.Ю.

за участю представників згідно з протоколом судового засідання.

Обставини справи:

У провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № 911/4706/15 за заявою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю Атрекс про банкрутство, провадження в якій порушено ухвалою суду від 10.11.2015 р.

Постановою господарського суду Київської області від 18.11.2015 р. визнано банкрутом ТОВ АТРЕКС та відкрито його ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено Шкабрія Михайла Петровича.

11.11.2021 р. до суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк Укргазбанк до Товариства з обмеженою відповідальністю Аларіт та Державного реєстратора Гостомельської селищної ради Київської області Заболотного Анатолія Вікторовича про скасування рішення про припинення права власності та скасування права власності на нерухоме майно.

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.11.2021 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, в межах провадження у справі № 911/4706/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Атрекс, призначено підготовче засідання на 01.12.2021 р., залучено до участі у справі ТОВ Атрекс в особі ліквідатора арбітражного керуючого Шкабрія Михайла Петровича в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

01.12.2021 р. через канцелярію суду ліквідатором ТОВ Атрекс подано письмові пояснення щодо позову.

Ухвалою господарського суду Київської області від 01.12.2021 р. продовжено строк підготовчого провадження; підготовче засідання відкладено на 02.02.2022 р.

28.12.2021 р. на адресу суду від відповідача-1 надійшли заперечення на позов.

Ухвалою господарського суду від 02.02.2022 р. підготовче засідання відкладено на 16.03.2022 р.

16.03.2022 р. судове засідання з розгляду цієї справи не відбулось, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, в тому числі на території: м. Києва та Київської області, та, відповідно, наявністю загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів, з урахуванням введення Указом Президента України від 24.02.2022 р. № 64/2022 воєнного стану в Україні, а також того, що відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

15.06.2022 р. на електронну адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду Київської області від 14.04.2022 р. підготовче засідання призначено на 15.06.2022 р.; встановлено строк до 08.06.2022 р. для подання учасниками у справі аргументів, пояснень, міркувань та заперечень відносно предмету спору в даній справі.

Ухвалою господарського суду від 15.06.2022 р. закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено на 07.09.2022 р.

07.09.2022 р. через канцелярію господарського суду від представника АБ "Укргазбанк" подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду від 07.09.2022 р. в удовому засіданні оголошено перерву до 19.10.2022 р.

Ухвалою господарського суду від 19.10.2022 р. в судовому засіданні оголошено перерву до 07.12.2022 р.

07.12.2022 р. на офіційну електронну адресу суду від представника АБ "Укргазбанк" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду від 07.12.2022 р. розгляд справи по суті відкладено на 25.01.2023 р.

19.01.2023 р. на офіційну електронну адресу суду від ПАТ АБ "Укргазбанк" надійшло клопотання про повернення до підготовчого провадження.

20.01.2023 р. на поштову адресу суду від ПАТ АБ "Укргазбанк" надійшла заява про зміну предмету позову.

25.01.2023 р. на офіційну електронну адресу суду від представника ТОВ "Аларіт" надійшло клопотання про перенесення судового засідання.

25.01.2023 р. розгляд справи по суті в судовому засідання не відбувся у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги у м. Києві з 14:01 год. до 15:42 год. та з 16:19 до 16:50 год. та, відповідно, наявністю загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів, з урахуванням введення указом Президента України від 24.02.2022 р. № 64/2022 воєнного стану в Україні, а також того, що відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Ухвалою господарського суду від 26.01.2023 р. розгляд справи по суті в судовому засіданні призначено на 08.02.2023 р.

08.02.2023 р. відповідачем-1 через канцелярію суду подано письмові пояснення щодо клопотання ПАТ АТ "Укргазбанк" про повернення до підготовчого засідання.

В судове засідання з`явились уповноважені представники позивача та відповідача-1, а також в судове засідання з`явилась третя особа ліквідатор ТОВ Атрекс арбітражний керуючий Шкабрій Михайло Петрович, водночас, відповідач-2 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, проаналізувавши наявні в матеріалах справи документи, встановив, що позивачем подано клопотання про повернення на стадію підготовчого провадження у справі № 911/4706/15 (911/3317/21). Таке клопотання вмотивоване тим, що дана справа перебуває на стадії розгляду справи по суті, що в свою чергу, в силу приписів ст. 46 ГПК України, унеможливлює розгляд судом заяви АБ "Укргазбанк" про зміну предмету позову.

Як вбачається з матеріалів справи, одночасно із наведеним клопотанням позивач подав заяву про зміну предмету позову у справі, в якій заявник просить суд:

1. Заяву про зміну предмету позову задовольнити.

2. Розглядати справу № 911/4706/15 (911/3317/21) за наступними позовними вимогами АБ "Укргазбанк":

1. Залучити до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю Атрекс в особі ліквідатора Шкабрія Михайла Петровича (, поштова адреса: 03022, м. Київ, вул. Васильківська, б 1 корн. 1, оф. 21).

2. Скасувати рішення державного реєстратора Гостомильської селищної ради Київської області Заболотного Анатолія Вікторовича від 01.10.2020 р. за № 54364494 про припинення права власності за ТОВ Атрекс на нерухоме майно: б/л будинки відпочинку дерев`яні (кількість 15: №№ 20-24, 28-34, 39-40, 49); 2. б/л будинки відпочинку дерев`яні в стадії реконструкції (кількість 17: №№ 6, 7, 14-16, 26, 27, 36-48, 41, 46-48, 51, 57, 64). Складові частини об`єкта нерухомого майна: будинок відпочинку № 20, А, заг. площею 94,6 кв.м.; будинок відпочинку № 21, В, заг. площа 94,7 кв.м.; будинок відпочинку № 22, Д, заг. площа 79,5 кв.м.; будинок відпочинку № 23, Ж, заг. площею 158,5 кв.м; будинок відпочинку № 24, З, заг. площею 111,2 кв.м; будинок відпочинку № 28, Й, заг. площею 106,2 кв.м., будинок відпочинку № 29, К, заг. площею 104,2 кв.м.; будинок відпочинку № 30, О, заг. площею 90,4 кв.м.; прохідна, Р, заг. площею 15,2 кв.м.; будинок відпочинку № 31, Ф, заг. площею 95,3 кв.м.; будинок відпочинку № 32, X, заг. площею 95,4 кв.м.; будинок відпочинку № 33, Ц, заг. площею 95,8 кв.м.; будинок відпочинку № 34, Ч, заг. площею 93,6 кв.м., будинок відпочинку № 39, Ш, заг. площею 97,6 кв.м.; будинок відпочинку № 40 , Щ, заг. площею 95,1 кв.м.; будинок відпочинку № 49, Ю, заг. площею 86,9 кв.м, альтанка, Г, альтанка, Е1, які знаходяться за адресою: Київська область, Броварський район, село Літки, вул. Чоповського, 28.

3. Скасувати право власності за ТОВ "Аларіт" нерухомого майна: б/л будинки відпочинку дерев`яні (кількість 15: №№ 20-24, 28-34, 39-40, 49); 2. б/л будинки відпочинку дерев`яні в стадії реконструкції (кількість 17: №№ 6, 7, 14-16, 26, 27, 36-48, 41, 46-48, 51, 57, 64). Складові частини об`єкта нерухомого майна: будинок відпочинку № 20, А, заг. площею 94,6 кв.м.; будинок відпочинку № 21, В, заг. площа 94,7 кв.м.; будинок відпочинку № 22, Д, заг. площа 79,5 кв.м.; будинок відпочинку № 23, Ж, заг. площею 158,5 кв.м; будинок відпочинку № 24, З, заг. площею 111,2 кв.м; будинок відпочинку № 28, Й, заг. площею 106,2 кв.м., будинок відпочинку № 29, К, заг. площею 104,2 кв.м.; будинок відпочинку № 30, О, заг. площею 90,4 кв.м.; прохідна, Р, заг. площею 15,2 кв.м.; будинок відпочинку № 31, Ф, заг. площею 95,3 кв.м.; будинок відпочинку № 32, X, заг. площею 95,4 кв.м.; будинок відпочинку № 33, Ц, заг. площею 95,8 кв.м.; будинок відпочинку № 34, Ч, заг. площею 93,6 кв.м., будинок відпочинку № 39, Ш, заг. площею 97,6 кв.м.; будинок відпочинку № 40 , Щ, заг. площею 95,1 кв.м.; будинок відпочинку № 49, Ю, заг. площею 86,9 кв.м, альтанка, Г, альтанка, Е1, шляхом скасування рішення державного реєстратора Гостомильської селищної ради Київської області Заболотного Анатолія Вікторовича від 01.10.2020 р. за № 54365045 про реєстрацію права власності за ТОВ "Аларіт" нерухомого майна: б/л будинки відпочинку дерев`яні (кількість 15: №№ 20-24, 28-34, 39-40, 49); 2. б/л будинки відпочинку дерев`яні в стадії реконструкції (кількість 17: №№ 6, 7, 14-16, 26, 27, 36-48, 41, 46-48, 51, 57, 64). Складові частини об`єкта нерухомого майна: будинок відпочинку № 20, А, заг. площею 94,6 кв.м.; будинок відпочинку № 21, В, заг. площа 94,7 кв.м.; будинок відпочинку № 22, Д, заг. площа 79,5 кв.м.; будинок відпочинку № 23, Ж, заг. площею 158,5 кв.м; будинок відпочинку № 24, З, заг. площею 111,2 кв.м; будинок відпочинку № 28, Й, заг. площею 106,2 кв.м., будинок відпочинку № 29, К, заг. площею 104,2 кв.м.; будинок відпочинку № 30, О, заг. площею 90,4 кв.м.; прохідна, Р, заг. площею 15,2 кв.м.; будинок відпочинку № 31, Ф, заг. площею 95,3 кв.м.; будинок відпочинку № 32, X, заг. площею 95,4 кв.м.; будинок відпочинку № 33, Ц, заг. площею 95,8 кв.м.; будинок відпочинку № 34, Ч, заг. площею 93,6 кв.м., будинок відпочинку № 39, Ш, заг. площею 97,6 кв.м.; будинок відпочинку № 40 , Щ, заг. площею 95,1 кв.м.; будинок відпочинку № 49, Ю, заг. площею 86,9 кв.м, альтанка, Г, альтанка, Е1, які знаходяться за адресою: Київська область, Броварський район, село Літки, вул. Чоповського, 28.

4. Витребувати від ТОВ "Аларіт" нерухоме майно: б/л будинки відпочинку дерев`яні (кількість 15: №№ 20-24, 28-34, 39-40, 49); 2. б/л будинки відпочинку дерев`яні в стадії реконструкції (кількість 17: №№ 6, 7, 14-16, 26, 27, 36-48, 41, 46-48, 51, 57, 64). Складові частини об`єкта нерухомого майна: будинок відпочинку № 20, А, заг. площею 94,6 кв.м.; будинок відпочинку № 21, В, заг. площа 94,7 кв.м.; будинок відпочинку № 22, Д, заг. площа 79,5 кв.м.; будинок відпочинку № 23, Ж, заг. площею 158,5 кв.м; будинок відпочинку № 24, З, заг. площею 111,2 кв.м; будинок відпочинку № 28, Й, заг. площею 106,2 кв.м., будинок відпочинку № 29, К, заг. площею 104,2 кв.м.; будинок відпочинку № 30, О, заг. площею 90,4 кв.м.; прохідна, Р, заг. площею 15,2 кв.м.; будинок відпочинку № 31, Ф, заг. площею 95,3 кв.м.; будинок відпочинку № 32, X, заг. площею 95,4 кв.м.; будинок відпочинку № 33, Ц, заг. площею 95,8 кв.м.; будинок відпочинку № 34, Ч, заг. площею 93,6 кв.м., будинок відпочинку № 39, Ш, заг. площею 97,6 кв.м.; будинок відпочинку № 40 , Щ, заг. площею 95,1 кв.м.; будинок відпочинку № 49, Ю, заг. площею 86,9 кв.м, альтанка, Г, альтанка, Е1, які знаходяться за адресою: Київська область, Броварський район, село Літки, вул. Чоповського, 28 на користь ТОВ "Атрекс".

Вказана заява вмотивована тим, що постановою Верховного Суду від 08.11.2022 р. у справі №911/4706/15 (911/1777/21) касаційні скарги ТОВ "Атрекс" в особі ліквідатора Шкабрія Михайла Петровича та ПАТ АБ "Укргазбанк" залишено без задоволення; а постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.06.2022 р. та рішення господарського суду Київської області від 01.12.2021 р. у справі №911/4706/15 (911/1777/21) змінено, виклавши їх мотивувальну частину в редакції цієї постанови. Так, позивач вказує на те, що згідно з п. 9.29-9.31 зазначеної постанови Верховного Суду: "9.29. Задоволення позовної вимоги про скасування державної реєстрації права власності суперечить зазначеній імперативній вимозі закону, оскільки виконання судового рішення призведе до прогалини в Державному реєстрі прав у частині належності права власності на спірне майно. Отже, замість скасування неналежного запису про державну реєстрацію до Державного реєстру прав має бути внесений належний запис про державну реєстрацію права власності позивача. Такий запис вноситься на підставі судового рішення про задоволення віндикаційного позову (пункт 87 постанови Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі №466/8649/16-ц (провадження № 14-93цс20)). 9.30. Відтак, обраний позивачем спосіб захисту не зможе забезпечити і гарантувати йому відновлення порушеного права, а отже не спроможний надати ефективний захист його прав.".

Виходячи із наведених обставин, позивач вказує на те, що з огляду на ідентичність позовних вимог у справах № 911/4706/15 (911/1777/21) та № 911/4706/15 (911/3317/21), зміст постанови Верховного Суду від 08.11.2022 р. у справі № 911/4706/15 (911/1777/21), з метою ефективного та належного захисту, для дотримання принципу процесуальної економії, є необхідність зміни предмету позову шляхом доповнення раніше заявлених вимог новою позовною вимогою про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Відповідачем-1 08.02.2023 р. подано письмові пояснення, в яких він вказує: на довготривалість розгляду цього спору, а також на можливість позивача звернутись до суду з окремим позовом та не наведення позивачем обґрунтованих пояснень неподання заяви про зміну предмету позову у встановлений Кодексом строк.

Проаналізувавши наведені вимоги та їх обґрунтування, суд зазначає таке:

Відповідно до частини третьої статті 46 ГПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Статтею 207 ГПК України визначено, що головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи. Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

З урахуванням наведеного, врахувавши те, що положеннями чинного процесуального законодавства передбачена можливість звернення до суду після закриття підготовчого провадження, в тому числі позивача із заявою чи клопотанням, не заявленим в підготовчому провадженні, із наведенням в такій заяві чи клопотанні причин пропуску строку їх подання, а суд, з огляду на зміст положень, зокрема статей 113, 119 ГПК України, у випадку визнання причин попуску строку поважними, може поновити чи продовжити відповідний строк стороні процесу.

За таких обставин, суд не вбачає необхідності для повернення до підготовчого провадження задля, як вимагає позивач, здійснення ефективного захисту його прав, оскільки виходячи із наведеного після закриття підготовчого провадження сторона у справі не позбавлена можливості звернутись до суду з відповідною заявою чи клопотанням, з обов`язковим наведенням в такому документі причин пропуску строку для його подання, при цьому, вчинення таким чином дій з метою захисту своїх прав сприятиме дотриманню завдання господарського судочинства, основних засад господарського судочинства та не порушить прав сторін судового процесу, зокрема щодо розумності строків розгляду справи.

Таким чином, суд дійшов до висновку про необґрунтованість звернення позивача із клопотанням про повернення до підготовчого провадження у справі, із наведених в ньому мотивів, а відтак таке клопотання залишається судом без задоволення.

Що стосується заяви про зміну предмету позову, шляхом доповнення позовних вимог вимогою про витребування майна з чужого незаконного володіння, суд зазначає таке:

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Статтею 46 ГПК України визначено процесуальні права та обов`язки сторін. Частиною другою даної статті закріплено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу: 1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу; 2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; 3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом. Частиною третьою даної статті визначено, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Така дія як заявлення додаткових вимог може кваліфікуватися лише як зміна предмету позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує його вимоги щодо захисту права чи охоронюваного законом інтересу. Отже, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до суду, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується відповідна позовна вимога. Разом з цим, слід брати до уваги те, що відповідно до частини третьої статті 46 ГПК України одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається (пункт 47 постанови Верховного Суду від 10 грудня 2019 року у справі 923/1061/18).

В даному випадку, також слід врахувати, що у пунктах 36, 37 постанови від 19.12.2019 р. у справі N 925/185/19, Верховний Суд погодився з висновками суду першої інстанції, що "доповнення немайнового позову (про визнання договору недійсним) майновою вимогою про стягнення коштів є не збільшенням позовних вимог, а є пред`явленням нового позову із іншим предметом та підставами позову, що виключає можливість розгляду поданої позивачем заяви як збільшення розміру заявлених позовних вимог, і залишив без змін ухвалу суду першої інстанції, якою було відмовлено у прийнятті до розгляду та повернуто заявнику заяву про збільшення розміру позовних вимог.".

Вказаного висновку також дотримується Верховний Суд у постанові від 23.01.2020 р. у справі № 925/186/19.

За результатами аналізу наведеного, судом встановлено, що подання до суду заяви про зміну предмету позову шляхом заявлення додаткової вимоги майнового характеру в справі з немайновими вимогами є по суті пред`явленням нового позову із іншим предметом та з інших підстав, що з урахуванням того, що одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, є підставою для відмови в прийнятті до розгляду та повернення позивачу відповідної заяви.

Судом встановлено, що по-перше, позивачем не враховано наведеного і подано в даному випадку заяву про зміну предмету позову шляхом доповнення позовних вимог немайнового характеру майновою вимогою про витребування майна з чужого незаконного володіння; по-друге, позивачем подано таку заяву з пропущенням строку, встановленого положеннями ст. 46 ГПК України, при цьому, не заявлено про поновлення строку, тощо. Крім цього, позивач звертаючись до суду із вказаною заявою посилається на постанову Верховного Суду від 08.11.2022 р. у справі № 911/4706/15 (911/1777/21), яку оприлюднено згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень 29.11.2022 р., водночас позивач звернувся до суду із заявою про зміну предмету позову лише 19.01.2023 р., тобто майже через два місяці після оприлюднення постанови, на яку він посилається в обґрунтування звернення із вказаною заявою.

З огляду на все вищевказане, суд відмовляє в прийнятті та повертає без розгляду наведену заяву позивача про зміну предмету позову.

Поряд із наведеним, враховуючи неявку в дане судове засідання відповідача-2, судом, в даному випадку, також враховано, що у своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

В силу вимог частини першої ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Зважаючи на те, що неявка відповідача-2 не перешкоджає розгляду спору по суті, а також зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для розгляду даного спору, суд вважає за можливе розглянути цю справу в цьому судовому засіданні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення присутніх представників учасників у справі, суд

встановив:

За ТОВ Аларіт було здійснено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно: б/л будинки відпочинку дерев`яні (кількість 15: №№ 20-24, 28-34, 39-40, 49); 2. б/л будинки відпочинку дерев`яні в стадії реконструкції (кількість 17: №№6, 7, 14-16, 26, 27, 36-48. 41, 46-48, 51, 57, 64). Складові частини об`єкта нерухомого майна: будинок відпочинку № 20, А, заг. площею 94,6 кв.м.; будинок відпочинку №21, В, заг. площа 94,7 кв.м.; будинок відпочинку № 22, Д, заг. площа 79,5 кв.м.; будинок відпочинку № 23, Ж, заг. площею 158,5 кв.м.; будинок відпочинку № 24, З, заг. площею 111,2 кв.м.; будинок відпочинку №28, Й, заг. площею 106,2 кв.м., будинок відпочинку № 29, К, заг. площею 104,2 кв.м.; будинок відпочинку № 30, О, заг. площею 90,4 кв.м., прохідна, Р, заг. площею 15,2 кв.м.; будинок відпочинку № 31, Ф, заг. площею 95,3 кв.м., будинок відпочинку № 32, Х, заг. площею 95,4 кв.м.; будинок відпочинку № 33, Ц, заг. площею 95,8 кв.м.; будинок відпочину № 39, Ш, заг. площею 97,6 кв.м.; будинок відпочину № 40, Щ, заг. площею 95,1 кв.м.; будинок відпочинку № 49, Ю, заг. площею 86,9 кв.м., альтанка, Г, альтанка, Е1, про що свідчить запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (інформаційну довідку долучено до матеріалів позову).

Вказану реєстрацію права власності проведено на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54365045 від 01.10.2020 15:53:09, Заболотний Анатолій Вікторович, Гостомельська селищна рада Київської області, Київська область.

Як зазначає позивач, вищенаведеному рішенню про реєстрацію права власності за відповідачем-1, передувало рішення Державного реєстратора щодо припинення права власності ТОВ "Атрекс" на наведене спірне майно (індексний номер 54365044).

Посилаючись на те, що розірвання договору купівлі-продажу від 11.02.2011 р., укладеного між ТОВ "Аларіт" та ТОВ "Атрекс", з урахуванням предмету договору купівлі-продажу від 13.10.2005 р., укладеного між ВАТ "Київспецсільгоспмонтаж" та ТОВ "Аларіт", не призводить до набуття ТОВ "Аларіт" права власності на спірне майно, позивач заявляє, що державним реєстратором, незаконно прийнято рішення про припинення державної реєстрації права власності за ТОВ Атрекс на вищевказане нерухоме майно та зареєстровано право власності на майно за відповідачем-1, що порушує права позивача, як кредитора ТОВ "Атрекс" у справі про банкрутство останнього, у зв`язку із чим, в позовній заяві він просить суд:

1. Скасувати рішення державного реєстратора Гостомильської селищної ради Київської області Заболотного Анатолія Вікторовича від 01.10.2020 р. за № 54364494 про припинення права власності за ТОВ Атрекс на нерухоме майно: б/л будинки відпочинку дерев`яні (кількість 15: №№ 20-24, 28-34, 39-40, 49); 2. б/л будинки відпочинку дерев`яні в стадії реконструкції (кількість 17: №№ 6, 7, 14-16, 26, 27, 36-48, 41, 46-48, 51, 57, 64). Складові частини об`єкта нерухомого майна: будинок відпочинку № 20, А, заг. площею 94,6 кв.м.; будинок відпочинку № 21, В, заг. площа 94,7 кв.м.; будинок відпочинку № 22, Д, заг. площа 79,5 кв.м.; будинок відпочинку № 23, Ж, заг. площею 158,5 кв.м; будинок відпочинку № 24, З, заг. площею 111,2 кв.м; будинок відпочинку № 28, Й, заг. площею 106,2 кв.м., будинок відпочинку № 29, К, заг. площею 104,2 кв.м.; будинок відпочинку № 30, О, заг. площею 90,4 кв.м.; прохідна, Р, заг. площею 15,2 кв.м.; будинок відпочинку № 31, Ф, заг. площею 95,3 кв.м.; будинок відпочинку № 32, X, заг. площею 95,4 кв.м.; будинок відпочинку № 33, Ц, заг. площею 95,8 кв.м.; будинок відпочинку № 34, Ч, заг. площею 93,6 кв.м., будинок відпочинку № 39, Ш, заг. площею 97,6 кв.м.; будинок відпочинку № 40 , Щ, заг. площею 95,1 кв.м.; будинок відпочинку № 49, Ю, заг. площею 86,9 кв.м, альтанка, Г, альтанка, Е1, які знаходяться за адресою: Київська область, Броварський район, село Літки, вул. Чоповського, 28.

2. Скасувати право власності за ТОВ "Аларіт" нерухомого майна: б/л будинки відпочинку дерев`яні (кількість 15: №№ 20-24, 28-34, 39-40, 49); 2. б/л будинки відпочинку дерев`яні в стадії реконструкції (кількість 17: №№ 6, 7, 14-16, 26, 27, 36-48, 41, 46-48, 51, 57, 64). Складові частини об`єкта нерухомого майна: будинок відпочинку № 20, А, заг. площею 94,6 кв.м.; будинок відпочинку № 21, В, заг. площа 94,7 кв.м.; будинок відпочинку № 22, Д, заг. площа 79,5 кв.м.; будинок відпочинку № 23, Ж, заг. площею 158,5 кв.м; будинок відпочинку № 24, З, заг. площею 111,2 кв.м; будинок відпочинку № 28, Й, заг. площею 106,2 кв.м., будинок відпочинку № 29, К, заг. площею 104,2 кв.м.; будинок відпочинку № 30, О, заг. площею 90,4 кв.м.; прохідна, Р, заг. площею 15,2 кв.м.; будинок відпочинку № 31, Ф, заг. площею 95,3 кв.м.; будинок відпочинку № 32, X, заг. площею 95,4 кв.м.; будинок відпочинку № 33, Ц, заг. площею 95,8 кв.м.; будинок відпочинку № 34, Ч, заг. площею 93,6 кв.м., будинок відпочинку № 39, Ш, заг. площею 97,6 кв.м.; будинок відпочинку № 40 , Щ, заг. площею 95,1 кв.м.; будинок відпочинку № 49, Ю, заг. площею 86,9 кв.м, альтанка, Г, альтанка, Е1, шляхом скасування рішення державного реєстратора Гостомильської селищної ради Київської області Заболотного Анатолія Вікторовича від 01.10.2020 р. за № 54365045 про реєстрацію права власності за ТОВ "Аларіт" нерухомого майна: б/л будинки відпочинку дерев`яні (кількість 15: №№ 20-24, 28-34, 39-40, 49); 2. б/л будинки відпочинку дерев`яні в стадії реконструкції (кількість 17: №№ 6, 7, 14-16, 26, 27, 36-48, 41, 46-48, 51, 57, 64). Складові частини об`єкта нерухомого майна: будинок відпочинку № 20, А, заг. площею 94,6 кв.м.; будинок відпочинку № 21, В, заг. площа 94,7 кв.м.; будинок відпочинку № 22, Д, заг. площа 79,5 кв.м.; будинок відпочинку № 23, Ж, заг. площею 158,5 кв.м; будинок відпочинку № 24, З, заг. площею 111,2 кв.м; будинок відпочинку № 28, Й, заг. площею 106,2 кв.м., будинок відпочинку № 29, К, заг. площею 104,2 кв.м.; будинок відпочинку № 30, О, заг. площею 90,4 кв.м.; прохідна, Р, заг. площею 15,2 кв.м.; будинок відпочинку № 31, Ф, заг. площею 95,3 кв.м.; будинок відпочинку № 32, X, заг. площею 95,4 кв.м.; будинок відпочинку № 33, Ц, заг. площею 95,8 кв.м.; будинок відпочинку № 34, Ч, заг. площею 93,6 кв.м., будинок відпочинку № 39, Ш, заг. площею 97,6 кв.м.; будинок відпочинку № 40 , Щ, заг. площею 95,1 кв.м.; будинок відпочинку № 49, Ю, заг. площею 86,9 кв.м, альтанка, Г, альтанка, Е1, які знаходяться за адресою: Київська область, Броварський район, село Літки, вул. Чоповського, 28.

01.12.2021 р. третьою особою подано письмові пояснення, в яких вказано, що ліквідатором ТОВ "Атрекс" було здійснено реєстрацію цього об`єкту у 2016 році не лише з посиланням на договір купівлі-продажу від 11.02.2011 р, а також на документи технічної інвентаризації новозбудованих деревинних будинків, якими визначено їх площу, водночас ТОВ "Аларіт" для реєстрації права власності на спірне майно за собою надало лише державному реєстратору дублікат договору купівлі-продажу від 13.10.2005 р. та рішення суду про розірвання договору купівлі-продажу від 11.02.2011 р. Технічну інвентаризацію придбаного у 2005 р. майна відповідач-1 не здійснив і не міг здійснити, оскільки придбані у відповідача-1 у 2011 р. дерев`яні щитові будинки ТОВ "Атрекс" було знищено та збудовано дерев`яні будинки з брусу. У листопаді 2018 року господарським судом Київської області частково задоволено позовну заяву ТОВ "Аларіт", розірвано договір купівлі-продажу нерухомого майна від 11.02.2011 р., укладений між ТОВ "Аларіт" та ТОВ "Атрекс", відмовлено у скасуванні державної реєстрації. Третя особа наголошує, що станом на дату прийняття державним реєстратором рішення про реєстрацію права власності на перелічене вище нерухоме майно (комплекс) за ТОВ "Аларіт", останнє не ставило питання про повернення та передачу майна у зв`язку з розірванням договору купівлі-продажу нерухомого майна від 11.02.2011 р. та про реєстрацією комплексу за ТОВ "Аларіт". Приймаючи рішення про реєстрацію права власності за ТОВ "Аларіт", на переконання третьої особи, державним реєстратором не враховано норми статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України, інших положень законодавства та судову практику, за приписами яких не допускається набуття права власності на об`єкти нерухомого майна особою, яка не має права власності або іншого речового права на земельну ділянку, що передбачає можливість набуття права власності на будівлі, споруди, розташовані на такій земельній ділянці, виходячи з принципу єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, (правовий висновок ВП ВС від 16.02.2021 р. у справі № 910/2861/18).

28.12.2021 р. до суду звернувся відповідач-1 із запереченнями щодо заявлених позивачем в даній справі вимог, в яких він вказує на те, що з матеріалів справи вбачається та підтверджено судовими рішеннями, що договір купівлі-продажу нерухомого майна від 11.02.2011 року, посвідчений ПНКМНО Кударенко В.М за реєстровим №357, що був підставою для реєстрації права власності на нерухоме майно за позивачем розірвано в судовому порядку 24.09.2019 року. Також визнано недійсним договір іпотеки в частині передачі в іпотеку спірного нерухомого майна. Згідно з п. 67 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень для державної реєстрації права власності у разі розірвання договору, за яким відбувся перехід права власності на нерухоме майно, на підставі рішення суду подаються документи, необхідні для відповідної реєстрації, передбачені статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та цим Порядком, що підтверджують право власності на нерухоме майно відчужувача до укладення такого договору. Також, відповідач посилається на положення статті 27 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката. Виходячи із наведеного, на переконання відповідача, ТОВ "Аларіт" для державної реєстрації права власності були подані дублікат від 09.09.2020 року №1443 договору купівлі-продажу нерухомого майна від 13.10.2005 р., посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Єлістратовою С.В

Також, в обґрунтування заперечень щодо заявлених позивачем вимог, відповідач-1 вказує на те, що за змістом наведених обставин справи та позовних вимог позивач фактично просить суд позбавити права власності ТОВ "Аларіт", при цьому, позивач не наводить законних підстав для застосування таких заходів. Крім того, позивач жодним чином не обґрунтовує зміст свого порушеного права та яким чином таке право буде відновлене у разі задоволення позовних вимог. Отже позовні вимоги ПАТ AT "Укргазбанк" не ґрунтуються на положеннях закону та не підлягають задоволенню. При цьому, позивач, посилаючись на надані ним докази, стверджує про наявність новоствореного майна; вказує на наявність договору іпотеки від 11.02.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Кударенко В.М., зареєстрованого в реєстрі за №385, зі змінами внесеними зокрема на підставі договору про внесення змін та доповнень № 2 від 12.12.2017 року до договору іпотеки. Зі змісту додаткової угоди вбачається, що сторони договору дійшли згоди внести зміни до розділу 2 "предмет договору" та викласти п. 2.1.1. договору іпотеки в новій редакції. При цьому, право власності на нерухоме майно, за змістом додаткової угоди, належить Іпотекодавцеві ТОВ "Атрекс" на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 11.02.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Кударенко В.М., за реєстровим №357. З наведеного вбачається, що фактично у договорі іпотеки було уточнено опис нерухомого майна. Водночас, підставами права власності на нерухоме майно значиться договір купівлі-продажу нерухомого майна від 11.02.2011 року, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Кударенко В.М., за реєстровим № 357. При цьому, позивач та третя особа засвідчили зазначену обставину своїми підписами у посвідченій нотаріусом додатковій угоді №2. Таким чином, відповідач-1 наголошує, що за змістом обставин справи, предметом договору іпотеки було теж саме майно, право власності на яке виникло у ТОВ "Атрекс" виключно на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Кударенко В.М., за реєстровим № 357, що в подальшому в судовому порядку був розірваний.

У ст. 86 ГПК України вказано, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов до висновку, що наведені позовні вимоги задоволенню не підлягають, з огляду на таке:

Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захист державою таких прав.

У Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення (стаття 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно зі статтею 11 вищезгаданого Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Порядок проведення державної реєстрації прав визначено у статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), відповідно до частини восьмої якої державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Як свідчать наявні в матеріалах справи документи:

- 13.10.2005 р. між ВАТ Київспецсільгоспмонтаж (продавець) та ТОВ Аларіт (покупець) укладено договір № 6184 купівлі-продажу нерухомого майна комплексу, розташованого за адресою: вул. Чоповського, 28 в с. Літках Броварського району Київської області. До складу комплексу входять: 53 будинки відпочинку, дерев`яні; прохідна із цегли; вбиральня із цегли; склад із металу; адмінбудівля, дерев`яна;

- 11.02.2011 р. між ТОВ Аларіт (продавець) та ТОВ Атрекс (покупець) укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: комплексу, що знаходиться за адресою: Київська обл., Броварський район, с. Літки, вул. Чоповського, 28. До складу комплексу входять: будинки відпочинку, дерев`яні (кількість 15); прохідна цегляна; вбиральня цегляна; склад металевий; будинки відпочинку дерев`яні в стадії реконструкції (кількість 22);

- 11.02.2011 р. між ПАТ АБ Укргазбанк (іпотекодержатель) та ТОВ Атрекс (іпотекодавець) укладено договір іпотеки, предметом якого згідно з п. 2.1.1 іпотечного договору (в редакції договору № 2 від 12.12.2017 про внесення змін та доповнень), є нерухоме майно, а саме: комплекс, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Літки, вулиця Чоповського, буд. 28, до складу якого входить: б/л будинки відпочинку дерев`яні (кількість 15: №№20-24, 28-34, 39-40,49); б/л будинки відпочинку дерев`яні в стадії реконструкції (кількість 17: №№6, 7, 14-16, 26, 27, 36-48. 41,46-48, 51, 57, 64);

- 17.02.2011 р. між ТОВ БК Цивільне будівництво (підрядник) та ТОВ Атрекс (замовник) укладено договір підряду №1702/11, за умовами якого передбачалося виконання доручених замовником робіт (будівництво дерев`яних житлових будинків) за адресою: Київська обл., Броварський район, с. Літки, вул. Чоповського, 28;

- ухвалою господарського суду Київської області від 28.11.2018 р. у справі №911/4706/15 розірвано договір купівлі-продажу нерухомого майна від 11.02.2011 р., укладений між ТОВ Аларіт та ТОВ Атрекс;

- рішенням господарського суду Київської області від 11.12.2019 р. у справі №910/2538/18 (в межах справи №911/4706/15) з урахуванням змін, внесених постановою Верховного Суду від 12.01.2021 р., визнано недійсним договір іпотеки від 11.02.2011 р., укладений між ТОВ Атрекс та ПАТ "АБ Укргазбанк, в частині передання в іпотеку нерухомого майна комплексу, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Літки, вул. Чоповського, буд. 28;

- за рішенням державного реєстратора Заболотного А.В. від 01.10.2020 р. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності за ТОВ Аларіт (№ 54365045) на нерухоме майно: комплекс, об`єкт житлової нерухомості. До складу комплексу входить: б/л будинки відпочинку дерев`яні (кількість 15: №№20-24, 28-34, 39-40, 49), 2. б/л будинки відпочинку дерев`яні в стадії реконструкції (кількість 17: №№6, 7, 14-16, 26, 27, 36-48, 41, 46-48, 51, 57, 64). Адреса: Київська обл., Броварський район, с. Літки, вул. Чоповського, 28. Крім того, внесено запис про припинення права власності ТОВ Атрекс на вказане спірне майно (№ 54365044).

В статті 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

У розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що у такий спосіб буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17 (провадження №14-144цс18), від 11.09.2018 у справі №905/1926/16 (провадження №12-187гс18), від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц (провадження №14-338цс18), від 02.07.2019 у справі № 48/340 (провадження №12-14звг19)).

При цьому відповідно до усталеної практики Великої Палати Верховного Суду, якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту може бути позов про витребування нерухомого майна, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру прав. Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для відновлення його права (пункт 100 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18)).

Задоволення позову про витребування майна є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру прав (висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №183/1617/16 (провадження № 14-208цс18), у пункті 98 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18)).

Крім того, судом враховано, що відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 06.07.2022 р. № 914/2618/16 (пункти 33-34) кредитор наділений можливістю звернення до суду із вимогою про витребування майна з чужого незаконного володіння на користь банкрута з метою недопущення зменшення ліквідаційної маси.

Водночас, позивачем позовні вимоги про витребування майна в даному випадку, у встановлений процесуальним законодавством строк, не було заявлено, тоді як одним з основних принципів цивільного судочинства є принцип диспозитивності, що передбачено в статті 14 ГПК України, за яким суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Слід звернути увагу на те, що відповідно до статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" право власності підлягає державній реєстрації.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (стаття 2 вищезгаданого Закону).

Задоволення позовної вимоги про скасування державної реєстрації права власності суперечить зазначеній імперативній вимозі закону, оскільки виконання судового рішення призведе до прогалини в Державному реєстрі прав у частині належності права власності на спірне майно. Отже, замість скасування неналежного запису про державну реєстрацію до Державного реєстру прав має бути внесений належний запис про державну реєстрацію права власності позивача. Такий запис вноситься на підставі судового рішення про задоволення віндикаційного позову (пункт 87 постанови Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 р. у справі №466/8649/16-ц (провадження № 14-93цс20)).

Відтак, обраний позивачем спосіб захисту не зможе забезпечити і гарантувати йому відновлення порушеного права, а отже не спроможний надати ефективний захист його прав, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 08.11.2022 р. у справі № 911/4706/15 (911/1777/21), за результатами касаційного перегляду рішення у справі з ідентичними з даною справою позовними вимогами, предметом спору та обставинами справи в цілому.

Частиною четвертою статті 236 ГПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Приписами статей 73, 74 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 76-79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Виходячи з вищенаведеного, за результатами повного та всебічного дослідження поданих доказів, які мають значення для правильного вирішення даного спору і стосуються предмету доказування та аналізу аргументів сторін і поданих на їх підтвердження документів, суд відмовляє в задоволенні наведеного позову, у зв`язку з тим, що обраний позивачем спосіб захисту шляхом скасування рішень державного реєстратора у державному реєстрі речових прав не відповідає належному способу захисту та не призводить до відновлення його прав, оскільки є неефективним.

Судовий збір, відповідно приписів ст. 129 ГПК України, покладається судом на позивача.

Керуючись ст. 129, 231, 237-238, 240 ГПК України, суд

вирішив:

1. В задоволенні позову відмовити.

Згідно ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата підписання повного тексту рішення 03.04.2023 р.

Суддя А.В. Лопатін