ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2023 р. Справа№ 910/14252/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Копитової О.С.

суддів: Остапенка О.М.

Полякова Б.М.

за участю секретаря судового засідання: Гуньки О.В.

та представників сторін:

від ОСОБА_1 - Леонов К.Ю. - ордер,

вільний слухач - ОСОБА_2 - паспорт,

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1

на ухвалу господарського суду міста Києва від 18.01.2023 року

у справі № 910/14252/22 (суддя Омельченко Л.В.)

за заявою ОСОБА_1

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.01.2023 року по справі № 910/14252/22 заяву ОСОБА_1 (надалі по тексту ОСОБА_1 , апелянт) про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність та додані до неї документи повернуто заявнику без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 18.01.2023 року у справі № 910/14252/22, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт зазначає, що вважає оскаржувану ухвалу місцевого суду такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права, з огляду на наступні обставини.

В оскаржуваній ухвалі єдиним аргументом для повернення без розгляду заяви було те, що у якості доказів виконання ухвали суду від 27.12.2022 року про усунення недоліків заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність щодо звернення до відповідних офіційних джерел для отримання інформації про членів сім`ї, яка необхідна для заповнення розділу ІІ та ІІІ декларацій про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, заявником додано перелік документів які вже надавались раніше. Водночас, заявником не надано витягу із державного реєстру рухомого майна у якості доказів його звернення до відповідних офіційних джерел щодо отримання інформації про членів сім`ї, яка необхідна була для заповнення розділу ІІ та ІІІ декларацій про майновий стан, який свідчив би про наявність (відсутність) у ОСОБА_1 та членів його сім`ї рухомого майна.

Апелянт зазначає, що в Україні не існувало і не існує такого реєстру як «державний реєстр рухомого майна». Натомість існує Державний реєстр обтяжень рухомого майна, у якому зовсім немає інформації про зареєстроване рухоме майно, а існують лише відомості про наявні арешти майна відповідно до виконавчих проваджень. Тобто, даний реєстр не містить жодної інформації про реєстрацію права власності на рухоме майно.

Також апелянт заперечує проти твердження місцевого суду, що останнім не було заповнено Розділ ІІ та Розділ ІІІ, оскільки для заповнення таких розділів потрібно брати інформацію з «державного реєстру рухомого майна», та зазначає, що відповідно до форми Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 21.08.2019 року №2627/5: - Розділ ІІ містить відомості про доходи та інші грошові виплати боржника та членів сім`ї з усіх джерел в Україні, у тому числі одержані (нараховані) за межами України; - Розділ ІІІ містить відомості про нерухоме майно боржника та членів його сім`ї.

Таким чином, на думку апелянта, посилання місцевого суду на невиконання ухвали господарського суду міста Києва від 27.12.2022 року через ненадання витягу з «державного реєстру рухомого майна» є незаконним та необґрунтованим, адже такі розділи взагалі не стосуються рухомого майна.

Крім того, апелянт зазначає, що висновки суду першої інстанції про не заповнення Розділу ІІ та Розділу ІІІ та не надання доказів щодо звернення до органів державної влади для заповнення таких розділів - не відповідають існуючим обставинам справи, оскільки апелянтом до заяви додано відповідні докази, які наявні в матеріалах справи.

Тому, враховуючи вищевикладене, апелянт вважає, що ухвала господарського суду міста Києва підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.01.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 передано для розгляду колегії суддів у складі головуючого судді: Копитової О.С., суддів: Остапенка О.М., Полякова Б.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2023 року витребувано з господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/14252/22 за заявою ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду міста Києва від 18.01.2023 року у справі № 910/14252/22 до надходження матеріалів справи №910/14252/22 до Північного апеляційного господарського суду.

30.01.2023 року від господарського суду міста Києва на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2023 року надійшли матеріали справи №910/14252/22 за заявою ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду міста Києва від 18.01.2023 року по справі №910/14252/22. Розгляд справи №910/14252/22 призначено на 22.03.2023 року.

22.03.2023 року в судове засідання з`явився представник апелянта та надав усні пояснення по справі.

22.03.2023 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з матеріалів справи, фізична особа ОСОБА_1 звернувся до господарського суду міста Києва із заявою про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність у зв`язку з неможливістю погасити заборгованість у розмірі 28 956 365,81 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.12.2022 року було залишено без руху заяву фізичної особи ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність; встановлено строк десять днів з дня вручення цієї ухвали фізичній особі ОСОБА_1 на усунення недоліків заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність; встановлено спосіб усунення недоліків заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність шляхом надання доказів його звернення до відповідних офіційних джерел щодо отримання інформації про членів сім`ї, яка необхідна була для заповнення Розділу ІІ та ІІІ декларацій про майновий стан.

28.12.2022 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, визначених ухвалою суду від 27.12.2022 року.

В поданій заяві ОСОБА_1 зазначив, що надає виправлені декларації про майновий стан і пояснення щодо поданих раніше декларацій.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.01.2023 року по справі № 910/14252/22 заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність та додані до неї документи повернуто заявнику без розгляду.

Обґрунтовуючи прийняту ухвалу, місцевий суд зазначив, що у якості доказів виконання ухвали суду від 27.12.2022 про усунення недоліків заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність щодо звернення до відповідних офіційних джерел для отримання інформації про членів сім`ї, яка необхідна для заповнення розділу ІІ та ІІІ декларацій про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, заявником додано перелік документів які вже надавались раніше. Водночас, заявником не надано витягу із державного реєстру рухомого майна у якості доказів його звернення до відповідних офіційних джерел щодо отримання інформації про членів сім`ї, яка необхідна була для заповнення розділу ІІ та ІІІ декларацій про майновий стан, який свідчив би про наявність (відсутність) у ОСОБА_1 та членів його сім`ї рухомого майна.

Таким чином, заява ОСОБА_1 від 28.12.2022 року не може бути прийнята судом у якості доказу виконання ухвали від 27.12.2022 року щодо усунення недоліків заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, оскільки не містить доказів його звернення до відповідних офіційних джерел щодо отримання інформації про членів сім`ї, яка необхідна була для заповнення розділу ІІ та ІІІ декларацій про майновий стан.

Зазначена ухвала суду і переглядається в апеляційному порядку.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та заслухавши пояснення представника апелянта, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а ухвала господарського суду міста Києва від 18.01.2023 року у справі № 910/14252/22 - скасуванню з направленням справи до господарського суду міста Києва на стадію вирішення питання щодо відкриття провадження по справі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Разом з тим, 21.04.2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 року №2597-VIII, який введено в дію 21.10.2019 року, відтак в даному випадку застосуванню підлягають положення Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до положень ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо: 1) розмір прострочених зобов`язань боржника перед кредитором (кредиторами) становить не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати; 2) боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців; 3) ухвалено постанову у виконавчому провадженні про відсутність у фізичної особи майна, на яке може бути звернено стягнення; 4) існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності). До складу грошових вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Частиною 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються: 1) довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником; 2) документи, що підтверджують наявність (відсутність) у боржника статусу фізичної особи - підприємця; 3) конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника) - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором; 4) опис майна боржника, що належить йому на праві власності, із зазначенням місцезнаходження або місця зберігання майна; 5) копії документів, що підтверджують право власності боржника на майно; 6) перелік майна, що перебуває у заставі (іпотеці) або є обтяженим в інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кожного кредитора, на користь якого вчинено обтяження майна боржника, - ім`я або найменування, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), сума грошових вимог, підстава виникнення зобов`язань, а також строк їх виконання згідно із законом або договором; 7) копії документів про вчинені боржником (протягом року до дня подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) правочини щодо належного йому нерухомого майна, цінних паперів, часток у статутному капіталі, транспортних засобів та угоди на суму не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати; 8) відомості про всі наявні рахунки боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках; 9) копія трудової книжки (за наявності); 10) відомості про роботодавця (роботодавців) боржника; 11) декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства; 12) докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень; 13) інформація про наявність (відсутність) непогашеної судимості за економічні злочини; 14) інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених статтею 115 цього Кодексу.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, залишаючи без руху заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про банкрутство, місцевий суд вказав, що заявником до матеріалів заяви не додано доказів звернення заявника до відповідних офіційних джерел щодо отримання інформації про майновий стан членів сім`ї боржника, яка необхідна була йому для заповнення розділу ІІ та ІІІ декларацій боржника у справі про неплатоспроможність.

В ухвалі про повернення заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність від 18.01.2023 року місцевий суд зазначив, що заявником не надано витягу із державного реєстру рухомого майна у якості доказів його звернення до відповідних офіційних джерел щодо отримання інформації про членів сім`ї, яка необхідна була для заповнення розділу ІІ та ІІІ декларацій про майновий стан, який свідчив би про наявність (відсутність) у ОСОБА_1 та членів його сім`ї рухомого майна.

При цьому, місцевим судом в ухвалі про залишення заяви про відкриття провадження по справі про неплатоспроможність фізичної особи не було зазначено про необхідність подання доказів, що стосуються саме рухомого майна боржника та членів його сім`ї, а наголошено на неподанні доказів необхідних для заповнення декларації заповнення розділу ІІ та ІІІ декларації про майновий стан.

Відповідно до форми Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 21.08.2019 року №2627/5:

- Розділ ІІ містить відомості про доходи та інші грошові виплати боржника та членів сім`ї з усіх джерел в Україні, у тому числі одержані (нараховані) за межами України;

- Розділ ІІІ містить відомості про нерухоме майно боржника та членів його сім`ї.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додано на підтвердження інформації у Розділі ІІ про отримання боржником і членами його сім`ї доходів відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків на запит від 08.12.2022 року №F1401803; Довідку про доходи №8734 4577 2275 1064 від 13.12.2022 року та Довідку про доходи №3838 8588 5279 1834 від 13.12.2022 року.

Також на підтвердження інформації з Розділу ІІІ заявником до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додано Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №317781311 від 15.12.2022 року; №317781159 від 15.12.2022 року; №317781392 від 15.12.2022 року; №317781489 від 15.12.2022 року; №317781568 від 15.2.2022 року; №317780849 від 15.12.2022 року; №318138714 від 20.12.2022 року. Додано також договір купівлі-продажу квартири від 03.02.2015 року, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №575421, серії ЯМ №575422, серії КВ №024187 та Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Отже, посилання місцевого суду на невиконання заявником ухвали господарського суду міста Києва від 27.12.2022 року та неподання доказів необхідних для заповнення розділу ІІ та ІІІ декларації про майновий стан через ненадання витягу з «державного реєстру рухомого майна» є помилковим.

Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до форми Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 21.08.2019 року №2627/5, саме Розділ V містить відомості про рухоме майно боржника та членів його сім`ї.

При цьому, в ухвалі місцевого суду від 27.12.2022 року про залишення без руху заяви фізичної особи ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, недоліків при заповненні Розділу V або неподання доказів необхідних для його заповнення не зазначено.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Тобто, законодавцем зауважено на обов`язку суду в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху чітко визначити недоліки поданої заяви, встановивши спосіб та строк для їх усунення, чого місцевим судом зроблено не було. Вимоги ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху суперечать наявним в матеріалах справи доказам (апелянтом додано до заяви про відкриття провадження докази необхідні для заповнення розділу ІІ та ІІІ декларації про майновий стан). Підстави ж для повернення заяви апелянта, вказані в ухвалі від 18.01.2023 року не відповідають вимогам визначеним в ухвалі про залишення заяви без руху від 27.12.2023 року.

Виходячи з вимог ч. 1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або .заперечень.

Статтями 76, 77 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування с обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням викладених обставин, апеляційний суд вважає, що наявні підстави для часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та скасування ухвали господарського суду міста Києва від 18.01.2023 року.

В апеляційній скарзі апелянт просить повернути справу для продовження розгляду, однак, враховуючи, що провадження по справі за заявою ОСОБА_1 судом першої інстанції не відкривалось і останнім оскаржується ухвала про повернення поданої заяви без розгляду, колегія суддів приходить до висновку щодо наявності підстав для направлення справи до суду першої інстанції на стадію вирішення питання щодо відкриття провадження по справі.

Керуючись статтями 269, 270, 271, 273, 275, 277, 281-284 ГПК України та Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду міста Києва від 18.01.2023 року у справі №910/14252/22 задовольнити частково.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 18.01.2023 року у справі №910/14252/22 скасувати.

3. Матеріали справи №910/14252/22 направити до господарського суду міста Києва на стадію вирішення питання щодо відкриття провадження по справі.

4.Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачено ст. 287 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови складено та підписано 27.03.2023 року.

Головуючий суддя О.С. Копитова

Судді О.М. Остапенко

Б.М. Поляков