РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2023Справа № 910/1062/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., розглянувши матеріали господарської справи

За позовом Комунального підприємства "Бессарабський ринок"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛ ЕНД САМ"

про стягнення 303 422, 14 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Бессарабський ринок" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛ ЕНД САМ" (далі-відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 303 422, 14 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № 229 про відшкодування комунальних витрат та витрат підприємства-балансоутримувача КП "Бессарабський ринок" на утримання орендованого майна та інших платежів від 12.06.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову та характер спірних правовідносин, судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

При цьому, судом повідомлено відповідача, що останній протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі може подати заяву із обгрунтованими запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (у разі їх наявності).

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 24.01.2023 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: Бессарабська площа, буд. 2, м. Київ, 01004, проте до суду повернувся конверт з ухвалою суду з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно зі ст. 232 Господарського процесуального кодексу України судовими рішеннями є: ухвали; рішення; постанови; судові накази. Процедурні питання, повязані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Пунктом 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлявся належним чином.

При цьому, за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Частинами 1, 2 ст.3 Закону України «Про доступ до судових рішень» визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18, від 21.03.2019 у справі № 916/2349/17, від 12.04.2021 у справі № 910/8197/19, від 09.12.2021 у справі № 911/3113/20 та від 19.12.2022 у справі № 910/1730/22.

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись з ухвалою про відкриття провадження у справі від 24.01.2023 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

12.06.2018 між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - орендодавець), Товариством з обмеженою відповідальністю "СОЛ ЕНД САМ" (далі - орендар) та Комунальним підприємством "Бессарабський ринок" (далі -підприємство) укладено договір № 2776 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду, відповідно до якого орендодавець на підставі протоколу засідання постійної комісії Київради з питань власності від 22.05.2018 (додаток 1 протоколу № 93) передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва, далі - об`єкт оренди, яке знаходиться за адресою: 01004, м. Київ, Бессарабська площа, 2, для розміщення кафе, що не здійснює продаж товарів підакцизної групи.

Відповідно до п. 2.1. договору, об`єктом оренди є: нежитлові приміщення, загальною площею 167, 8 кв.м. (підвал), згідно з викопіюванням з поповерхового плану, що складає невід`ємну частину цього договору.

Згідно п. 4.2.13 договору, орендар зобов`язаний самостійно сплачувати на підставі договору з підприємством-балансоутримувачем, пропорційно орендованій площі, частку витрат на утримання прибудинкової території, на ремонт покрівлі, фасаду, вивіз сміття тощо, послуг по технічному обслуговуванню інженерного обладнання внутрішньобудинкових мереж та компенсацію витрат підприємства-балансоутримувача за користування земельною ділянкою.

12.06.2018 Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Товариством з обмеженою відповідальністю "СОЛ ЕНД САМ" та Комунальним підприємством "Бессарабський ринок" складено та підписано акт приймання-передачі нежитлового приміщення до договору № 2776 від 12.06.2018, згідно якого орендодавець та підприємство-балансоутримувач передають, а орендар приймає в орендне користування згідно з договором оренди №2776 від 12.06.2018 нежитлові приміщення за адресою: м. Київ, Бессарабська площа, 2 у підвалі, загальною площею 167, 8 кв.м. Стан приміщення, що передається в оренду згідно даного договору - задовільний.

Крім того, 12.06.2018 між Комунальним підприємством "Бессарабський ринок" (далі -підприємство) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СОЛ ЕНД САМ" (далі - орендар) було укладено договір № 229 про відшкодування комунальних витрат та витрат підприємства-балансоутримувача КП "Бессарабський ринок" на утримання орендованого майна та інших платежів, відповідно до якого за користування об`єктом оренди орендар сплачує щомісячно підприємству:

- комунальні витрати на утримання нежитлового приміщення, розрахунок яких здійснюється пропорційно займаної площі та становить 1 570, 61 грн з урахуванням ПДВ згідно з додатком № 1, що є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.1.1. в редакції додаткової угоди № 4 від 03.12.2020);

- витрати підприємства-балансоутримувача КП "Бессарабський ринок" на утримання орендованого майна та інших платежів, розрахунок яких здійснюється пропорційно займаної площі та становить 19 602, 40 грн з урахуванням ПДВ згідно з додатком № 2, що є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.1.2. в редакції додаткової угоди № 4 від 03.12.2020);

- відшкодування за фактично спожиту електричну енергію згідно показників лічильника з урахуванням коефіціенту втрат в мережах та КЗ трансформатора на підставі акту (п. 1.1.3. договору);

- відшкодування за фактично спожите водопостачання та водовідведення згідно показників лічильника на підставі акту (п. 1.1.4. договору).

Цей договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє до 12.06.2023 року, але не більше ніж до початку проведення ремонтно-реставраційних робіт Бессарабського ринку або до прийняття Київською міською радою рішення щодо використання будівлі (п. 6.1. договору в редакції додаткової угоди № 5 від 21.10.2021).

25.06.2019 між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (орендодавець), Товариством з обмеженою відповідальністю "СОЛ ЕНД САМ" (орендар) та Комунальним підприємством "Бессарабський ринок" (підприємство) укладено договір № 1 про внесення змін до договору оренди від 12.06.2018 № 277 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду, відповідно до якого сторони дійшли згоди пункт 1.1. договору викласти в наступній редакції: «Орендодавець на підставі протоколу засідання постійної комісії Київради з питань власності від 22.05.2018 (додаток 1 протоколу № 93) передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва, далі - об`єкт, яке знаходиться за адресою: 01004, м. Київ, Бессарабська площа, 2, для розміщення кафе, що здійснює продаж товарів підакцизної групи»

Пункт 3.9. договору викладено в наступній редакції: «Оплата витрат на утримання орендованого майна (комунальних послуг, послуг з управління об`єктом нерухомості, витрат на утримання прибудинкової території та місць загального користування, вартість послуг по ремонту і технічному обслуговуванню інженерного обладнання та внутрішньобудинкових мереж, ремонту будівлі, у т.ч.: покрівлі, фасаду, вивіз сміття щодо), компенсація витрат підприємства-балансоутримувача за користування земельною ділянкою не входить до складу орендної плати».

Пункт 4.2.13 договору вирішено викласти в наступній редакції: «Орендар зобов`язаний самостійно сплачувати на підставі договору з підприємством-балансоутримувачем, пропорційно орендованій площі, частку витрат на утримання прибудинкової території та місць загального користування, на ремонт покрівлі, фасаду, вивіз сміття тощо, послуг по технічному обслуговуванню інженерного обладнання внутрішньобудинкових мереж та компенсацію витрат підприємства-балансоутримувача за користування земельною ділянкою, за послугу з управління об`єктом нерухомості».

22.01.2020 між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (орендодавець), Товариством з обмеженою відповідальністю "СОЛ ЕНД САМ" (орендар) та Комунальним підприємством "Бессарабський ринок" (підприємство) укладено договір про внесення змін до договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 12.06.2018 № 2776, відповідно до якого орендодавець на підставі протоколу засідання постійної комісії Київради з питань власності від 22.05.2018 (додаток 1 протоколу № 93), протоколу від 28.05.2019 № 23/158 та протоколу № 50/185 від 17.12.2019 року передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва, далі - об`єкт оренди, яке знаходиться за адресою: 01004, м. Київ, Бессарабська площа, 2, для розміщення кафе, що здійснює продаж товарів підакцизної групи.

Відповідно до п. 3.1. договору, орендна плата визначена на підставі рішення постійної комісії Київської міської ради з питань власності від 17.12.2019 року, протоколу № 50/185 (пункт 230) і становить без ПДВ за 1 кв.м. орендної площі 225, 30 грн (станом на 17.01.2020 року), що в цілому складає 42 840, 15 грн. без ПДВ.

Цей договір є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 12.06.2018 до 10.06.2028, але не більше ніж до початку проведення ремонтно-реставраційних робіт будівлі Бессарабського ринку або до прийняття Київською міською радою рішення щодо використання будівлі (п. 9.1. договору).

Як вбачається з матеріалів справи, Комунальним підприємством "Бессарабський ринок" було затверджено розрахунок суми комунальних витрат на утримання нежитлового приміщення на 2018 рік, на 2019 рік, на 2020 рік розроблений відповідно до рішення Київради від 21.04.2015 № 415/1280, а також розрахунок суми відшкодування витрат підприємства-балансоутримувача КП "Бессарабський ринок" на утримання орендованого майна та інших платежів, розроблений відповідно до Положення про оренду майна територіальної громади м. Києва, затвердженого рішенням Київради від 21.04.2015 № 415/1280 станом на 01.01.2018, на 01.01.2019, на 01.04.2019, на 01.04.2020.

Отже, обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач неналежним чином виконує свої зобов`язання щодо оплати наданих послуг з утримання орендованого майна, починаючи з липня 2021 року відповідачем не сплачувались платежі по відшкодуванню витрат підприємства-балансоутримувача КП "Бессарабський ринок" на утримання орендованого відповідачем майна, внаслідок чого за Товариством з обмеженою відповідальністю "СОЛ ЕНД САМ" утворилась заборгованість у розмірі 303 422, 14 грн за період липень 2021 - грудень 2022 року.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Так, згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України визначено, що положення глави 63 Цивільного кодексу України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно ст. 902 Цивільного кодексу України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Житлово-комунальні послуги, відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є результатом господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавцями комунальних послуг є, зорема: послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води; послуг з централізованого водопостачання - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання; послуг з централізованого водовідведення - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водовідведення;

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання комунальних послуг та надання послуги з управління багатоквартирним будинком здійснюються безперервно, крім часу перерв на: 1) проведення ремонтних і профілактичних робіт згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації і користування, положеннями про проведення поточного і капітального ремонтів та іншими нормативно-правовими актами; 2) міжопалювальний період для систем опалення виходячи з кліматичних умов згідно з нормативно-правовими актами; 3) ліквідацію наслідків аварії.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч. 2 ст. 193 Цивільного кодексу України).

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Як встановлено судом, Товариство з обмеженою відповідальністю "СОЛ ЕНД САМ" на підставі договору № 277 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 12.08.2018 року в редакції договору про внесення змін від 22.01.2020 року орендує нежитлові приміщення площею 167,8 кв.м., що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва та знаходяться за адресою: 01004, м. Київ, Бессарабська площа, 2, для розміщення кафе та споживає комунальні послуги.

Пунктом 4.2.11 договору оренди сторони погодили, що орендодавець зобов`язаний самостійно сплачувати вартість фактично спожитих комунальних послуг постачальникам таких послуг, які надаються за окремими договорами, укладеними орендарем з цими організаціями (водопостачання, каналізація газ, електрична, теплова енергія, вивіз сміття і т.п.), за тарифами, які у встановленому законодавством порядку відшкодовують повну вартість їх надання. У разі відсутності можливості укладання прямих договорів з підприємствами постачальниками послуг (водопостачання, газ, теплова енергія та ін.), орендар відшкодовує витрати підприємства-балансоутримувача за надані послуги у відповідності до окремо укладених договорів на підставі даних обліку (лічильників).

Відповідно до п. 4.2.12 договору оренди сторони погодили, що орендодавець зобов`язаний самостійно сплачувати на підставі договору з підприємством-балансоутримувачем, пропорційно орендованій площі, частку витрат на утримання прибудинкової території, на ремонт покрівлі, фасаду, вивіз сміття тощо, послуг по технічному обслуговуванню інженерного обладнання внутрішньобудинкових мереж та компенсацію витрат підприємства-балансоутримувача за користування земельною ділянкою, за послуги з управління об`єктом нерухомості.

Пунктом 3.9. договору сторони визначили, що оплата витрат на утримання орендованого майна (комунальних послуг, послуг з управління об`єктом нерухомості, витрат на утримання прибудинкової території та місць загального користування, вартість послуг по ремонту і технічному обслуговуванню інженерного обладнання та внутрішньобудинкових мереж, ремонту будівлі, у т.ч.: покрівлі, фасаду, вивіз сміття щодо), компенсація витрат підприємства-балансоутримувача за користування земельною ділянкою не входить до складу орендної плати.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять, а відповідачем в свою чергу не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження укладання прямих договорів з підприємствами постачальниками послуг (водопостачання, газ, теплова енергія та ін.), а тому Товариство з обмеженою відповідальністю "СОЛ ЕНД САМ" повинно відшкодовувати підприємству-балансоутримувачу пропорційно орендованій площі частку витрат за фактичне користування комунальними послугами на утримання орендованого приміщення.

У п. 1.1.2. договору № 229 про відшкодування комунальних витрат та витрат підприємства-балансоутримувача КП "Бессарабський ринок" на утримання орендованого майна та інших платежів від 12.06.2018 (в редакції додаткової угоди № 4 від 03.12.2020) передбачено, що за користування об`єктом оренди орендар сплачує щомісячно підприємству витрати підприємства-балансоутримувача КП "Бессарабський ринок" на утримання орендованого майна та інших платежів, розрахунок яких здійснюється пропорційно займаної площі та становить 19 602, 40 грн з урахуванням ПДВ згідно з додатком № 2, що є невід`ємною частиною цього договору.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, додатками до договору №229 про відшкодування комунальних витрат та витрат підприємства - балансоутримувача КП "Бессарабський ринок" на утримання орендованого майна та інших платежів від 12.06.2018 року, що є невід`ємними частинами даного договору, сторонами визначено розмір суми відшкодування витрат підприємства - балансоутримувача КП "Бессарабський ринок" на утримання орендованого майна та інших платежів.

Таким чином, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛ ЕНД САМ" перед Комунальним підприємством "Бессарабський ринок" за договором №229 про відшкодування комунальних витрат та витрат підприємства - балансоутримувача КП "Бессарабський ринок" на утримання орендованого майна та інших платежів від 12.06.2018 року за період липень 2021 року - листопад 2022 року становить 303 422, 14 грн., що також підтверджується детальними розрахунками заборгованості відповідача, наданими позивачем.

Відповідно до п. 2.2.4 договору №229 від 12.06.2018 року орендар зобов`язується незалежно від наслідків господарської діяльності не пізніше 5 числа поточного місяця вносити плату щомісячно в розмірі, передбаченому п. 1.1.1. та п. 1.1.2. цього договору на рахунок підприємства.

При цьому, суд зазначає, що рахунок або рахунок - фактура, що за своїми функціями є тотожними документами, за своїм призначенням не відповідають ознакам первинного документа, оскільки ними не фіксується будь - яка господарська операція, розпорядження або дозвіл на проведення господарської операції, а вони мають лише інформаційний характер. Рахунок є розрахунковим документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти.

Ненадання рахунка - фактури, у контексті спірних правовідносин, не є відкладальною умовою у розумінні статті 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора у розумінні статті 613 Цивільного кодексу України; тому наявність або відсутність рахунка - фактури не звільняє відповідача за первісним позовом від обов`язку сплатити грошові кошти за Договором (близька за змістом правова позиція викладена також у постановах Верховного Суду від 02.07.2019 зі справи № 918/537/18, від 29.08.2019 зі справи № 905/2245/17, від 26.02.2020 зі справи № 915/400/18, від 29.04.2020 зі справи № 915/641/19).

Отже, суд зазначає, що відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України, не здійснив сплату заборгованості з відшкодування витрат підприємства балансоутримувача на утримання орендованого майна за період липень 2021 року - листопад 2022 року в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до беззаперечного висновку, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання з оплати наданих послуг у розмірі 303 422, 14 грн.

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, оскільки відповідач не надав суду доказів належного виконання свого зобов`язання щодо оплати наданих послуг з утримання орендованого майна за період з липня 2021 по листопад 2022, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови договорів № 2776 від 12.06.2018 та № 229 від 12.06.2018, та положення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості підлягають задоволенню у розмірі 303 422, 14 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва.

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Комунального підприємства "Бессарабський ринок" - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛ ЕНД САМ" (Бессарабська площа, буд. 2, м. Київ, 01004, ідентифікаційний код - 41186531) на користь Комунального підприємства "Бессарабський ринок" (Бессарабська площа, 2, м. Київ, 01004, ідентифікаційний код - 05587984) 303 422 (триста три тисячі чотириста двадцять дві) грн. 14 коп. - заборгованості та 4 551 (чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят одну) грн. 33 коп. - судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду або через відповідний місцевий господарський суд.

Суддя С. О. Щербаков