РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.03.2023Справа № 910/1114/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» (вул. Велика Кільцева, буд. 56, с. Софіївська Борщагівка, Київська обл., 08131; ідентифікаційний код 35429675)

до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» (пр.-т. Героїв Сталінграда, буд. 4, корп. 6а, 04210; ідентифікаційний код 32404600)

про стягнення 58 101, 74 грн,

без виклику представників учасників справи,

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивача

До господарського суду міста Києва звернулось Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» (далі за текстом - Позивач, ТДВ «СК «Віді-Страхування») з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» (далі за текстом - ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай», Відповідач) про стягнення 58 101, 74 грн суми страхового відшкодування за полісом № 200951075.

В обґрунтування позовних вимог Позивач вказує, що ним на виконання умов Договору добровільного страхування наземного транспорту, що підтверджується страховим полісом № CLAU-20598 від 11.02.2021, укладеного з ТОВ «Екоорганік», здійснено виплату суми страхового відшкодування за пошкоджений внаслідок ДТП транспортний засіб - Renault Kangoo, державний номер НОМЕР_1 загалом в розмірі 60 101, 74 грн (двома платежами).

З огляду на здійснення Позивачем виплати суми страхового відшкодування в розмірі 60 101, 74 грн за полісом № CLAU-20598 від 11.02.2021, Позивач в силу положень статті 993 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) та статті 27 Закону України «Про страхування» набув право вимоги до Відповідача (винної в ДТП особі) в межах здійсненої виплати з вирахуванням франшизи, що становить 58 101, 74 грн.

Згідно доводів Позивача він звертався до Відповідача в порядку досудового врегулювання спору із заявою про страхове відшкодування, яку Відповідач отримав однак станом на дату звернення до суду з даним позовом кошти Позивачу не сплачено.

2. Процесуальні дії у справі

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.01.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Суд вказує, що ухвала суду від 25.01.2023 направлялася на офіційну адресу місцезнаходження Відповідача поштовим повідомленням № 492, однак конверт повернувся на адресу суду не врученим із зазначенням причин: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Приписами статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» закріплено, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Приписами пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) закріплено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За приписами частини 8 статті 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Пунктом 3 резолютивної частини ухвали суду від 25.01.2023 запропоновано Відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження подати до суду відзив на позовну заяву із врахуванням вимог статті 165 ГПК України, однак станом на дату ухвалення даного рішення в матеріалах справи відсутній відзив на позовну заяву.

Таким чином, приймаючи до уваги, що Відповідач повідомлявся про відкриття провадження у справі належним чином, а матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до частини 5 статті 252 ГПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

11.02.2021 між Позивачем (Страховик) та ТОВ «Екоорганік» (Страхувальник) укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту, що підтверджується страховим полісом № CLAU-20598 від 11.02.2021, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортними засобами марки Renault Kangoo, державний номер НОМЕР_1 .

Період дії вказаного Договору - з 16.02.2021 по 15.02.2022.

Згідно доводів Позивача та довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 893848 за адресою Київська обл., с. Віта Поштова, вул. Верхньосадова 03.07.2021 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Renault Kangoo, державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та Toyota, державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якої застрахована Відповідачем згідно полісу № 200951075 (ліміт за шкоду майну - 130 000 грн, франшиза - 2 000 грн).

В результаті дорожньо-транспортної пригоди 03.07.2021 пошкоджено застрахований Позивачем транспортний засіб.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.07.2021 у справі № 369/9526/21 ОСОБА_2 визнано винною у вищезазначеній ДТП, яка сталася 03.07.2021.

Згідно ремонтної калькуляції № 3155 від 09.08.2021 вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу становить 57 240, 50 грн.

20.08.2021 ТОВ «Екоорганік» звернувся до Позивача із заявою про виплату суми страхового відшкодування згідно рахунків СТО наявних у страховій справі.

Позивач на підставі страхового акту № 10566 від 01.09.2021 здійснив виплату суми страхового відшкодування в розмірі 54 589, 24 грн на користь СТО за відновлювальний ремонт застрахованого автомобіля згідно платіжного доручення № 4362 від 01.09.2021.

В подальшому Страхувальник звернувся до Позивача із повідомленням про те, що під час відновлювального ремонту транспортного засобу Renault Kangoo, державний номер НОМЕР_1 на підставі рахунку № 0050580 від 10.08.2021 спеціалістами СТО виявлено приховані дефекти, які не були враховані раніше, на підтвердження чого надано рахунок та зазначено про необхідність проведення додаткового огляду автомобіля.

07.10.2021 ТОВ «Екоорганік» звернувся до Позивача із заявою про виплату суми страхового відшкодування (додаткового) згідно рахунків СТО наявних у страховій справі.

Згідно платіжного доручення № 5211 від 12.10.2021 Позивачем виплачено на користь СТО за відновлення пошкодженого транспортного засобу суму страхового відшкодування в розмірі 5 512, 50 грн.

З матеріалів справи вбачається, що Позивач двічі звертався до Відповідача із заявами про страхове відшкодування № 15/04/8/2/2091-21 від 06.09.2021 та № 15/04/8/2/2453-21 від 21.10.2021 щодо виплати спірної суми, однак станом на дату звернення до суду з даним позовом коштів Відповідачем не сплачено.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів сплати Відповідачем заявленої до стягнення суми або ж інших доказів задля спростування заявлених позовних вимог.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

За приписами статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у встановлених судом правовідносинах Позивача та його страхувальника відбулася передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

Вина водія автомобіля Toyota, державний номер НОМЕР_2 - ОСОБА_2 встановлена у судовому порядку та підтверджується постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.07.2021 у справі № 369/9526/21.

Відповідно до частини 6 статті 75 ГПК України обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України Про обов`язкове страхування страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

З огляду на викладене вище, виходячи із доказів, які наявні в матеріалах справи, судом встановлено, що до Позивача перейшло право вимоги до страховика винної особи (Відповідача) за полісом № 200951075 в розмірі 58 101, 74 грн із вирахування суми франшизи, а відтак вимоги Позивача є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Суд звертає увагу сторін, що реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.07.2018 у справі № 922/4013/17.

Частинами 1-2 статті 74 ГПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Підсумовуючи викладене вище, з огляду на виплату Позивачем суми страхового відшкодування та перехід до Позивача права вимоги в межах виплаченої суми, а також враховуючи відсутність заперечень Відповідача щодо заявлених вимог та доказів належної сплати коштів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на Відповідача.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» (пр.-т. Героїв Сталінграда, буд. 4, корп. 6а, 04210; ідентифікаційний код 32404600) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» (вул. Велика Кільцева, буд. 56, с. Софіївська Борщагівка, Київська обл., 08131; ідентифікаційний код 35429675) суму страхового відшкодування в розмірі 58 101 (п`ятдесят вісім тисяч сто одна) грн 74 коп та судовий збір в розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 30.03.2023

Суддя Антон ПУКАС