ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2023 Справа № 5015/118/11(914/2863/22)

Господарський суд Львівської області у складі судді Чорній Л.З., за участю секретаря судового засідання Гусак Х.Р., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Львівські заводи автомобілебудування, м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІБЕТ», м.Львів

про витребування майна із чужого незаконного володіння

у межах справи за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю Укравтозапчастина, м. Київ

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Управляюча компанія Львівський Автонавантажувач, с. Коростів Сколівського району Львівської області

Представники сторін:

від позивача: Демідонт Б.О. - адвокат

від відповідача: Байло І.С.

ліквідатор: Козій В.Ю.

ПрАТ ВНК Розточчя СТ: не з`явився

ТОВ Укравтозапчастина: Гаврилюк О.Р.

ПАТ ЛЗА: Гаврилюк О.Р.

Суть спору: 15.09.2010 ухвалою Господарського суду Львівської області (с.Морозюк А.Я.) провадження у справі про банкрутство ТзОВ Управляюча компанія Львівський Автонавантажувач припинено у зв`язку із недотриманням кредитором вимог ст.6 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 29.11.2010 апеляційну скаргу ТзОВ Укравтозапчастина задоволено повністю, ухвалу Господарського суду Львівської області від 15.09.2010 року у справі №28/45 скасовано та матеріали справи скеровано на розгляд до Господарського суду Львівської області в іншому складі суду.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 12.01.2011 прийнято справу №28/45 до розгляду та присвоєно справі №5015/118/11.

Ухвалою від 08.02.2011 введено процедуру розпорядження майном боржника і призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Скочка І.Я.

Постановою господарського суду від 15.07.2011 ТзОВ Управляюча компанія Львівський автонавантажувач визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. 06.08.2011 в газеті Голос України №143 (5143) опубліковано оголошення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Хід розгляду справи викладено у відповідних ухвалах суду.

Справа №5015/118/11 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Управляюча компанія Львівський Автонавантажувач перебуває на стадії ліквідаційної процедури.

28.10.2022 на розгляд Господарського суду Львівської області уповноваженою особою боржника Товариством з обмеженою відповідальністю Львівські заводи автомобілебудування подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви в межах справи №5015/118/11 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Управляюча компанія Львівський Автонавантажувач.

02.11.2022 на електронну адресу суду надійшло уточнення до заяви про забезпечення позову, в якому заявник просить вжити наступні заходи забезпечення позову: - заборонити Товариству із обмеженою відповідальністю ТІБЕТ (Ідентифікаційний код 20854767, Адреса: 79060, Львівська обл., місто Львів, вул. Наукова, будинок 58, квартира 27) до набрання у цьому спорі рішенням суду законної сили вчиняти дії, що спрямовані на перехід права власності, на передачу в заставу, поділ/об`єднання, перепланування/зміну фактичних параметрів будівлі та назви щодо будівлі адміністративного корпусу під літ. Ж-4, загальною площею:10168.7 м2 (опис: площа змінилася згідно довідки ДП "Західний ЕТЦ" від 25.05.2017), реєстраційним номером ОНМ -01, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Шевченка Т., буд. 321; - заборонити державним реєстраторам та/або нотаріусам здійснювати реєстрації дії щодо переходу права власності, передачу в заставу, поділу/об`єднання, перепланування/зміну фактичних параметрів будівлі та назви щодо будівлі адміністративного корпусу під літ. Ж-4, загальною площею:10168.7 м2 (опис: площа змінилася згідно довідки ДП "Західний ЕТЦ" від 25.05.2017), реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна - 01, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Шевченка Т., буд. 321; - накласти арешт на будівлю адміністративного корпусу під літ. Ж-4, загальною площею:10168.7 м2 (опис: площа змінилася згідно довідки ДП "Західний ЕТЦ" від 25.05.2017), реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна - 01, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Шевченка Т., буд. 321.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10.11.2022 заяву про забезпечення позову передано головуючій судді Чорній Л.З., в провадженні якої перебуває справа про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Управляюча компанія Львівський Автонавантажувач.

Ухвалою суду від 02.11.2022 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Львівські заводи автомобілебудування про забезпечення позову за вх. №3515/22 від 28.10.2022, з врахуванням уточнення, задоволено. Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на будівлю адміністративного корпусу під літ. Ж-4, загальною площею: 10168.7 м2 (опис: площа змінилася згідно довідки ДП Західний ЕТЦ від 25.05.2017), за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 01, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Шевченка Т., буд. 321. Заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю ТІБЕТ (Ідентифікаційний код 20854767, Адреса: 79060, Львівська обл., місто Львів, вул. Наукова, будинок 58, квартира 27) до набрання у цьому спорі рішенням суду законної сили вчиняти дії, що спрямовані на перехід права власності, на передачу в заставу, поділ/об`єднання, перепланування/зміну фактичних параметрів будівлі та назви щодо будівлі адміністративного корпусу під літ. Ж-4, загальною площею:10168.7 м2 (опис: площа змінилася згідно довідки ДП Західний ЕТЦ від 25.05.2017), за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна - 01, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Шевченка Т., буд. 321. Заборонено державним реєстраторам та/або нотаріусам здійснювати реєстрації дії щодо переходу права власності, передачу в заставу, поділу/об`єднання, перепланування/зміну фактичних параметрів будівлі та назви щодо будівлі адміністративного корпусу під літ. Ж-4, загальною площею: 10168.7 м2 (опис: площа змінилася згідно довідки ДП Західний ЕТЦ від 25.05.2017), за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 01, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Шевченка Т., буд. 321.

10 листопада 2022 на адресу суду Товариством з обмеженою відповідальністю Львівські заводи автомобілебудування подано позов до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю ТІБЕТ про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Відповідно до Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10.11.2022 справу №5015/118/11(914/2863/22) передано на розгляд судді Чорній Л.З. на підставі статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, в провадженні якої перебуває справа №5015/118/11 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Управляюча компанія Львівський Автонавантажувач.

Ухвалою суду від 14.11.2022 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Львівські заводи автомобілебудування до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю ТІБЕТ про витребування майна із чужого незаконного володіння прийнято до розгляду в межах провадження справи №5015/118/11 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Управляюча компанія Львівський Автонавантажувач.

Справу призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 30.11.2022.

В судове засідання призначене на 30.11.2022 року сторони не з`явилися. На адресу суду заяв, клопотань чи пояснень не надходило. Підготовче засідання відкладено на 11.01.2023.

В судове засідання від 11.01.2023 представники сторін з`явились.

В судовому засіданні представник позивача усно заявив клопотання про проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою ресурсу EasyCon. Суд в порядку статті 197 ГПК України задовольнив дане клопотання.

В судове засідання 01.02.2023 представники сторін з`явились.

На електронну адресу суду позивачем подано письмові пояснення, якими просять позов ТОВ Львівські заводи автомобілебудування до ТОВ ТІБЕТ про витребування майна із чужого незаконного володіння задовольнити в повному обсязі.

Відповідачем на адресу суду подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із неможливістю прибуття в судове засідання та клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

На електронну адресу суду ліквідатором подано письмові пояснення, якими просить суд задовольнити позов в частині витребування майна з чужого незаконного володіння будівлю адміністративного корпусу під літ. Ж-4 (79000, м.Львів, вул.Т.Шевченка 321) на користь ТОВ Управляюча компанія Львівський Автонавантажувач.

В судове засідання від 22.02.2023 сторони з`явилися.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Просив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду.

Представник відповідача через канцелярію суду подав додаткові пояснення, просить застосувати строк позовної давності та відмовити позивачу.

В судовому засіданні представник позивача усно заявив клопотання про проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою ресурсу EasyCon. Суд в порядку статті 197 ГПК України задовольнив дане клопотання.

Ухвалою суду від 22.02.2023 у справі №5015/118/11(914/2863/22) підготовче засідання суду по справі №5015/118/11 (914/2863/22) закрито та призначено розгляд справи по суті на 22.03.2023.

У судове засідання 22.03.2023 представник позивача з`явився, позовні вимоги просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, письмових поясненнях, поясненнях, наданих у судовому засіданні.

Представник відповідача у судове засідання з`явилася, просила відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві, письмових поясненнях, поясненнях, наданих у судовому засіданні.

Ліквідатор ТОВ «Управляюча компанія «Львівський автонавантажувач» у судове засідання з`явився, просив задовольнити позов та витребувати будівлю адміністративного корпусу під літ. «Ж-4», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Шевченка Т., буд. 321 з чужого незаконного володіння на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Львівський автонавантажувач». У письмових поясненнях від 01.02.2023 ліквідатор зазначає, що оскільки на розгляді суду перебуває справа про витребування майна, яке реалізовано за правочином, який суд визнав недійсним, ТОВ «Управляюча компанія «Львівський автонавантажувач» згідно з вимог ст.ст. 162, 174 ГПК України не може подати аналогічного позову.

Позиції сторін та обставини справи.

У позовній заяві позивач просить витребувати будівлю адміністративного корпусу під літ. «Ж-4», загальною площею: 10168.7 м2 (опис: площа змінилася згідно довідки ДП «Західний ЕТЦ» від 25.05.2017), реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна - 01, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Шевченка Т., буд. 321 з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІБЕТ» (ідентифікаційний код - 20854767, місцезнаходження: 79060, Львівська область, місто Львів, вул. Наукова, будинок 58, квартира 27) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Львівський автонавантажувач» (ідентифікаційний код - 31148163, місцезнаходження: 82630, Львівська область, Сколівський район, село Коростів, вул. Гірська, будинок 3).

У позовній заяві позивач зазначає, що 06 травня 2014 ТОВ «Управляюча компанія Львівський автонавантажувач» в особі ліквідатора Хомишина Ігоря Григоровича і ТБ «Наша» в особі Філатова Леоніда Васильовича уклали договір №4-13 про проведення аукціону. 03 вересня 2015 заплановано проведення торгів з реалізації об`єкта нерухомості будівлі адміністративного корпусу під літ. «Ж-4» (м. Львів, вул. Шевченка, 321), початкова вартість лоту - 4 049 300,00 грн, аукціон визнано таким, що не відбувся у зв`язку з відсутністю учасників. 05 листопада 2015 проведено повторні торги з реалізації об`єкта нерухомості будівлі адміністративного корпусу під літ. «Ж-4» (м. Львів, вул. Шевченка, 321), початкова вартість лоту - 3 239 440,00 грн, аукціон відбувся, запропонована переможцем аукціону ціна -14 091 564,00 грн. Проте, аукціон від 05.11.2015 визнано таким, що не відбувся, у зв`язку із несплатою в установлений строк переможцем ТОВ «Львівбудкомплектація» належної суми за придбане майно та анульовано результати такого аукціону.

17 березня 2016 проведено другі повторні торги з реалізації об`єкта нерухомості будівлі адміністративного корпусу під літ. «Ж-4» (м. Львів, вул. Шевченка, 321) з можливістю зниження початкової вартості на тому ж аукціоні, але не нижче граничної вартості, яка становить 50% початкової вартості, початкова ж вартість лоту - 3 239 440,00 грн. 24 березня 2016 між ТОВ «УК «ЛА» в особі Хомишина Ігоря Григоровича та ТОВ «Укр-Алюміній» в особі Шая Андрія Ярославовича укладено незаконний договір купівлі-продажу, предметом якого було виведення з власності боржника за неконкурентною ціною будівлі адміністративного корпусу під літ. «Ж-4» (м. Львів, вул. Шевченка, 321).

Рішенням Господарського суду Львівської області від 10.02.2022 у справі № 5015/118/11 заяву Приватного акціонерного товариства Виробничо-наукова компанія Розточчя СТ від 21.03.2016 з врахуванням заяв про уточнення від 18.05.16 та від 14.06.16 про визнання недійсними результатів аукціону від 17.03.16 з продажу корпусу Ж-4, заг. пл. 10369,6 кв. м., що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Шевченка, 321, та про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 23.03.2016, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю Управляюча компанія Львівський автонавантажувач та Товариством з обмеженою відповідальністю УКР-Алюміній, задовольнити. Визнано недійсними результати аукціону від 17.03.16 з продажу корпусу Ж-4, заг. пл. 10369,6 кв. м., що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Шевченка, 321. Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 23.03.2016, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю УК Львівський Автонавантажувач і переможцем аукціону Товариством з обмеженою відповідальністю УКР-Алюміній. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Львівські заводи автомобілебудування про визнання недійсним аукціону із продажу нерухомого майна банкрута Товариства з обмеженою відповідальністю УК Львівський Автонавантажувач від 17.03.2016, а саме: будівлі адміністративного корпусу під літ. Ж-4, і застосування наслідків визнання аукціону недійсним, та про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного із переможцем аукціону Товариством з обмеженою відповідальністю Укр-Алюміній, і застосування наслідків недійсності правочину, задоволено частково. Визнано недійсним аукціон із продажу нерухомого майна банкрута Товариства з обмеженою відповідальністю Управляюча компанія Львівський автонавантажувач від 17.03.2016, а саме будівлі адміністративного корпусу під літ. Ж-4, об`єкт житлової нерухомості: НІ. Загальна площа (кв.м) : 10369.6 м.кв. РПВН 130885. Застосовано наслідки визнання аукціону недійсним і визнано недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений із переможцем аукціону Товариством з обмеженою відповідальністю Укр-Алюміній (, країна реєстрації: Україна, адреса: Україна, 79040, Львівська обл., м. Львів, вулиця Конюшинна, буд. 14) про придбання майна з прилюдних торгів серія та номер: 714, виданий 24.03.2016, видавник: Юзва Н.Б., приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу. У частині вимог про застосування наслідків недійсності правочину відмовлено. Стягнуто з Товарної біржі Наша (ідентифікаційний код юридичної особи 32484157, 79035, Львівська обл., місто Львів, вулиця Зелена, будинок 251) на користь Приватного акціонерного товариства Виробничо-наукова компанія Розточчя СТ (ідентифікаційний код юридичної особи 30909784, 81050, Львівська обл., Яворівський р-н, селище міського типу Шкло, провулок Новий, будинок 1) 1 378,00 грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору. Стягнуто з Товарної біржі Наша (ідентифікаційний код юридичної особи 32484157, 79035, Львівська обл., місто Львів, вулиця Зелена, будинок 251) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Львівські заводи автомобілебудування (ідентифікаційний код юридичної особи 38369750, 79057, Львівська обл., місто Львів, вулиця Антоновича, будинок 138 Б) 4 540,00 грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 27.10.2022 у справі №5015/118/11 рішення Господарського суду Львівської області від 10 лютого 2022 року у справі №5015/118/11 залишено без змін, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Львівський завод Автонавантажувач» без задоволення.

На думку ТОВ «Львівські заводи автомобілебудування», ліквідатор Козій В.Ю. всупереч КУзПБ не вчиняє дій, які він прямо зобов`язаний вчиняти, а уповноважена особа учасників ТОВ «ЛЗА» діє в інтересах власників майна і подавала позов для захисту прав власників майна. Позивач зазначає, що даний позов подається з метою ефективного захисту порушених прав боржника ТОВ «УК «ЛА» та усіх його кредиторів, оскільки рішенням Господарського суду Львівської області від 10.02.2022 у справі №5015/118/11 встановлено, що аукціон від 17.03.2016 із продажу будівлі адміністративного корпусу під літ. «Ж-4», заг.пл. 10369,6 кв.м, був проведений із порушенням чинного на той час законодавства про банкрутство, що призвело до продажу майна боржника із значно заниженою ціною (за 1 781 692,00 грн, що дорівнює 172 грн за 1 м.кв.).

У позовній заяві ТОВ «Львівські заводи автомобілебудування» зазначає, що ТОВ «Управляюча компанія «Львівський автонавантажувач» залишається власником будівлі адміністративного корпусу під літ. «Ж-4», що розташована за адресою: м. Львів, вул. Шевченка. 321, оскільки перехід права власності не відбувся.

Як стверджує позивач, даний позов подається з метою ефективного захисту порушених прав боржника ТОВ «Управляюча компанія «Львівський автонавантажувач» та усіх його кредиторів, оскільки рішенням Господарського суду Львівської області від 10.02.2022 у справі № 5015/118/11 встановлено, що аукціон від 17.03.2016 із продажу будівлі адміністративного корпусу під літ. «Ж-4», заг.пл. 10369,6 кв.м., був проведений із порушенням чинного на той час законодавства про банкрутство, що призвело до продажу майна боржника із значно заниженою ціною (за 1 781 692,00 грн, що дорівнює 172 грн за 1 м.кв.).

До позовної заяви долучено Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 313513585 від 27.10.2022, на сторінці 126 вказаної довідки зазначено, що теперішнім володільцем будівлі адміністративного корпусу під літ. «Ж-4» є ТОВ «ТІБЕТ».

Позивач посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 у справі № 359/3373/16-ц, у якій зазначено, що власник з дотриманням вимог статті 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Також, посилається на постанову Касаційного господарського суду від 10 червня 2020 у справі № 922/2435/13 у якій зазначається, що віндикація застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна відсутні договірні відносини і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову.

На думку ТОВ «Львівські заводи автомобілебудування», ТОВ «ТІБЕТ» є недобросовісним володільцем зважаючи на таке. Переможцем аукціону від 17.03.2016 стало ТОВ «УКР-Алюміній», яке було недобросовісним набувачем. У рішенні Господарського суду Львівської області від 10.02.2022 у справі 5025/118/11 вказано, що 28.03.2016 щодо будівлі адміністративного корпусу (літ. «Ж-4»), загальною площею 10369,6 кв.м. зареєстровано право спільної часткової власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу за номером 785.

Також, на сторінках 129-130 Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 313513585 від 27.10.2022 вбачається, що на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 29047194 від 31.03.2016 17:42:03, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Юзва Назарій Богданови вніс відомості до Державного реєстру прав на нерухоме майно про ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як співвласників майна ТОВ «УК «ЛА» будівлі адміністративного корпусу під літ. «Ж-4». Продаж майна ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відбувся лише через 4 дні після його придбання ТОВ «УКР-Алюміній» за результатом аукціону від 17.03.2016 та укладення з ТОВ «УК «ЛА» договору купівлі-продажу від 24.03.2016. На думку позивача, такий швидкий перехід права власності свідчить про обізнаність Доскічів про незаконність перебування майна в ТОВ «УКР-Алюміній» та бажання якнайшвидшого переходу будівлі адміністративного корпусу під літ. «Ж-4» до третіх осіб. Теперішнім володільцем майна ТОВ «УК «ЛА» є ТОВ «ТІБЕТ», засновниками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується витягом із сайту «YOU CONTROL», який долучено до позовної заяви.

ТОВ «Львівські заводи автомобілебудування» вважає, що засновники ТОВ «ТІБЕТ» ОСОБА_1 та ОСОБА_2 достовірно знали, що продаж майна ТОВ «УК «ЛА» на аукціоні від 17.03.2016 відбувався із порушенням законодавства про банкрутство, що призведе до визнання його недійсним та як наслідком, недійсним договору купівлі-продажу від 24.03.2016.

Позивач посилається на постанову Касаційного господарського суду від 26 жовтня 2021 у справі № 911/2581/14 (911/2410/20), у якій зазначено, що сама по собі недійсність торгів вказує на незаконність володіння набувача й немає жодного відношення до його добросовісності.

У позовній заяві ТОВ «Львівські заводи автомобілебудування» вказує на те, що оскільки ТОВ «ТІБЕТ» є недобросовісним володільцем майна ТОВ «УК «ЛА» актуальною є правова позиція Касаційного господарського суду, викладена у постанові від 14 грудня 2021 у справі № 904/3214/18, в якій зазначено, незаконним володільцем може бути і добросовісний, і недобросовісний набувач. Добросовісним набувачем є особа, яка не знала і не могла знати про те, що майно придбане в особи, яка не мала права його відчужувати. Недобросовісний набувач, навпаки, на момент здійснення угоди про відчуження спірного майна знав або міг знати, що річ відчужується особою, якій вона не належить і яка на її відчуження не має права. Слід зазначити, що від недобросовісного набувача майно може бути витребувано в будь-якому випадку. Від добросовісного - лише в передбачених законом випадках, а саме відповідно до статті 388 ЦК України.

Позивач вважає, що витребування будівлі адміністративного корпусу «Ж-4» від недобросовісного володільця ТОВ «ТІБЕТ» на користь ТОВ «УК «ЛА» є законним та необхідним задля забезпечення ефективного захисту порушених прав законного власника майна.

Також, у позовні заяві позивач мотивує позовні вимоги тим, що ліквідатор Козій В.Ю. повинен був виконувати свої повноваження відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та Кодексу України з процедур банкрутства. Повноваження з повернення майна боржника арбітражний керуючий Козій В.Ю. зобов`язаний виконувати протягом усієї ліквідаційної процедури, однак ліквідатор Козій В.Ю. не вчинив жодних дій, спрямованих на повернення будівлі адміністративного корпусу «Ж-4» законному власнику -ТОВ «УК «ЛА», а аукціон від 17.03.2016 та Договір купівлі-продажу від 24.03.2016, укладений між ТОВ «УК «ЛА» і ТОВ «УКР-Алюміній» визнані недійсними лише за заявами кредитора ПрАТ «ВНК «Розточчя СТ» і Уповноваженої особи учасників ТОВ «ЛЗА». Тому, така бездіяльність ліквідатора, на думку позивача, суперечить вимогам законодавства про банкрутство, тобто, є незаконною.

ТОВ «Львівські заводи автомобілебудування» зазначає, що як уповноважена особа учасників ТОВ «Управляюча компанія «Львівський автонавантажувач», звертається до Господарського суду Львівської області з метою захисту прав боржника, що не здійснюється ліквідатором Козієм В.Ю. відповідно до вимог законодавства про банкрутство, та усіх кредиторів і учасників ТОВ «Управляюча компанія «Львівський автонавантажувач».

06.02.2023 ТОВ «ТІБЕТ» подало відзив на позов, в якому просить в задоволенні позову про витребування майна відмовити. У відзиві посилається на те, що позивачем за віндикаційним позовом є неволодіючий власник, якщо виходити з тексту позовної заяви, власником майна (будівлі корпусу під літ. «Ж-4») є ТОВ «Управляюча компанія «Львівський автонавантажувач», водночас позов про витребування майна подано ТОВ «Львівські заводи Автомобілебудування», яке не тільки не є власником спірного майна, але й не є учасником (власником частки в статутному капіталі) ТОВ «Управляюча компанія «Львівський автонавантажувач». Відповідач зазначає, що ТОВ «ЛЗА» подало позовну заяву, що є виключним правом сторони справи, а не учасника, що передбачено ст. 45 ГПК України. ТОВ «ТІБЕТ» вважає, що ТОВ «ЛЗА» є неналежним позивачем у даній справі внаслідок відсутності процесуальної правоздатність позивача (сторони справи), а саме: неможливість ТОВ «ЛЗА» мати права позивача (сторони) у даному конкретному випадку та звертатись до суду з позовною заявою.

Також, ТОВ «ТІБЕТ» посилається на те, що є добросовісним власником спірного майна ТОВ «УКР-Алюміній» повністю сплатило вартість придбаного майна у ТОВ «Управляюча компанія «Львівський автонавантажувач». У рішенні Господарського суду Львівської області від 10.02.2022 у справі №5015/118/11 судом встановлено, що станом на 22.03.2016 ТОВ «УКР-АЛЮМІНІЙ» (переможець аукціону) здійснено часткову оплату згідно з протоколом аукціону №6-011 від 17.03.2016 на суму 750 000,00 грн, а 23.03.2016 на суму 743 381,84 грн. 24.03.2016 Товарною біржею «НАША» сплачено боржнику ТОВ «Управляюча компанія «Львівський автонавантажувач» 1 710 425,00 грн. з призначенням «Оплата за майно згідно прот. аукц. №6-011 від 17.03.2016 року.». 24.03.2016 сторонами договору підписано акт про передання права власності на будівлю відповідно до протоколу №6-011 від 17.03.2016, за наслідками сплати покупцем грошових коштів 1 781 692,00 грн. Вказане підтверджується платіжним дорученням та випискою по рахунку.

ТОВ «ТІБЕТ» вказує на те, що набуло право власності на будівлю адміністративного корпусу під літ. «Ж-4», загальною площею: 10168.7 м. кв., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 321, в результаті внесення 11.02.2021 учасником товариства ТОВ «ВОЛИНЬ-МЕТ», вказаного об`єкта нерухомого майна до статутного капіталу. Внесення ТОВ «ВОЛИНЬ-МЕТ» майна до статутного капіталу відповідача ТОВ «ТІБЕТ» є правочином та господарською операцією (прямою фінансовою інвестицією), що передбачає внесення коштів або майна в обмін на корпоративні права. Внаслідок передання майна до статутного капіталу ТОВ «ТІБЕТ» отримало право власності на будівлю адміністративного корпусу під літ. «Ж-4», загальною площею: 10168.7 м. кв., а ТОВ «ВОЛИНЬ-МЕТ» збільшило корпоративні права (інвестиційний актив) - частку розміром 100% статутного капіталу товариства.

16.02.2023 на електронну адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач стверджує, що учасники ТОВ «УК «ЛА», яких представляє ТОВ «ЛЗА» у справі про банкрутство, є не лише власниками часток Товариства, а й опосередковано власниками майна ТОВ «УК «ЛА», тому звернення із цим позов захищає права опосередкованих власників майна ТОВ «УК «ЛА» та забезпечуватиме їх належний захист. Дане твердження, на думку позивача, підтверджується рішенням ЄСПЛ у справі LEKIC проти Словенії 14 лютого 2017, у якому зазначається, що немає сумніву, що частка компанії з економічною цінністю може вважатись власністю. Суд також вирішив, що частки компанії, яка перебувала в примусовому управлінні через неплатоспроможність, не могла виконати свої зобов`язання, і це мало вплив економічну цінність та було власністю в розумінні ст. 1 Протоколу 1. Суд вирішував в багатьох випадках, що частка в компанії є комплексним об`єктом. Право власності частки передбачає, що власник має ряд відповідних прав. Це включає право на частку в майні компанії на випадок її припинення. А також інші безспірні права, особливо право голосувати і впливати на дії компанії. Відтак, Суд погоджується із заявником, що хоча за чотири роки між припиненням діяльності компанії L.Е. і ліквідацією, він не міг мати жодних переваг у компанії, він все рівно мав право здійснювати ряд прав, які походять з власності частки компанії. Ці права дозволяли заявнику і іншим учасникам компанії L.Е. залучатися в господарську діяльність і були безспірними. її відсутність не означає, що на частку заявника не поширюється ст. 1 Протоколу 1. Відтак, ст. 1 Протоколу 1 поширюється на частку заявника в компанії. Ст. 1 Протоколу 1 передбачає три правила: перше - це те, що кожен має право на мирне володіння власністю; друге, що міститься у другому реченні першого абзацу, поширюється на позбавлення власності за певних умов; третє, що зазначене в другому абзаці, визнає, що держави мають право контролювати використання власності згідно загальних інтересів. Друге і третє правило мають розглядатись в світлі загального принципу в першому правилі.

ТОВ «Львівські заводи автомобілебудування» вважає, що як уповноважена особа учасників ТОВ «УК «ЛА» вправі звернутися до суду із відповідним позовом.

Позивач стверджує, що визнання аукціону від 17.03.2016 недійсним вказує на те, що торги були проведенні незаконно і, як наслідок, перехід права власності на майно ТОВ «УК «ЛА» до інших осіб є незаконним та не має жодного відношення до добросовісності набувача будівлі адміністративного корпусу під літ. «Ж-4», крім того, перехід права власності на будівлю під літ. «Ж-4» відбувався постійно між пов`язаними особами.

22.02.2023 ТОВ «ТІБЕТ» подало додаткові пояснення, в яких вказує на те, що позовна заява ТОВ «ЛЗА», подана з пропущенням строку позовної давності, а відтак, не підлягає до задоволення.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 14.12.2016 ТОВ «Львівські заводи автомобілебудування» залучено до участі у справі № 5015/118/11 в якості уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів) у справі про банкрутство ТОВ «УК ЛА». Відповідач вважає, що позивач, дізнався або міг дізнатися про укладення вищезазначеного договору з моменту вступу в справу про банкрутство в якості уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів), тобто з моменту постановлення ухвали Господарського суду Львівської області від 14.12.2016. Відтак, розпочав свій перебіг строк позовної давності з 14.12.2016 по 14.12.2019, в межах якого ТОВ «ЛЗА» могло звернутися до суду за захистом порушеного права. Позивач звернувся з позовною заявою про витребування майна, яке було предметом договору купівлі-продажу від 24 березня 2016, укладеного між ТОВ «УК ЛА» в особі Хомишина Ігоря Григоровича та ТОВ «Укр-Алюміній» в особі Шая Андрія Ярославовича 09 листопада 2022.

01.02.2023 на електронну адресу суду надійшли письмові пояснення ПрАТ «ВНК «Розточчя СТ», в яких просить повністю задовольнити позов ТОВ «Львівські заводи автомобілебудування» до відповідача ТОВ «ТІБЕТ» про витребування майна із чужого незаконного володіння. У пояснення посилається на те, що заява ПрАТ «ВНК «Розточчя СТ» про визнання недійсними результатів аукціону від 17.03.2016 та визнання недійсним договору купівлі-продажу об`єкту аукціону, укладеного з переможцем торгів, надійшла до суду 21.03.2016 і Господарський суд Львівської області відклав розгляд даної заяви, ухвалою від 22.03.2016, яка опублікована в Єдиному державному реєстрі судових рішень 26.03.2016. Тому усі заінтересовані особи, починаючи з 26.03.2016 знали або могли знати, що аукціон із продажу будівлі корпусу «Ж-4» та договори купівлі-продажу, які укладені на такому аукціоні, оскаржуються.

Оцінка суду.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом частини першої статті 388 Цивільного кодексу України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Згідно статті 400 Цивільного кодексу України недобросовісний володілець зобов`язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов`язку заінтересована особа має право пред`явити позов про витребування цього майна.

При цьому, зі змісту статей 388 і 400 Цивільного кодексу України убачається, що від недобросовісного набувача майно може бути витребувано в будь-якому випадку, а від добросовісного - лише у випадках передбачених законом.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Частиною першою статті 4 ГПК України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 4 ГПК України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Водночас зазначені норми не означають, що кожний позов, поданий до суду, має бути задоволений. Якщо позивач не довів порушення його права чи безпосереднього інтересу, в позові слід відмовити. Близький за змістом правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2021 у справі № 761/45721/16-ц.

Підставою для звернення до суду є наявність порушеного права та звернення про здійснення його захисту особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову, про що правильно зазначив суд апеляційної інстанції.

Тобто існує певний порядок реалізації прав суб`єктів господарювання стосовно захисту порушених прав за змістом якого підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту.

Тому вирішуючи переданий на розгляд господарського суду спір по суті, суд у першу чергу повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити, чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) відкрито провадження у справі, належним позивачем.

Звертаючись з позовом у цій справі, ТОВ «Львівські заводи автомобілебудування» зазначає, що є уповноваженою особою учасників ТОВ «Управляюча компанія «Львівський автонавантажувач» у справі про банкрутство ТОВ «Управляюча компанія «Львівський автонавантажувач».

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновниками ТзОВ «Управляюча компанія «Львівський автонавантажувач» є ЗАТ «Автонавантажувач» та ВАТ «Виробничо-наукова компанія «Розточчя».

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням зборів учасників ТзОВ «Управляюча компанія «Львівський автонавантажувач» від 16.05.2016, за участю учасника ЗАТ «Автонавантажувач» - 49,3750% статутного фонду та учасника ПрАТ ВНК «Розточчя СТ» - 25,3125% статутного фонду, визначено ТОВ «Львівські заводи Автомобілебудування» уповноваженою особою учасників ТзОВ «Управляюча компанія «Львівський автонавантажувач» у справі № 5015/118/11 та наділено усіма повноваженнями передбаченими законодавством у справі про банкрутство, надано повноваження директору ТОВ «Львівські заводи Автомобілебудування» Громовій Н.О. самостійно визначати представників ТзОВ «Львівські заводи Автомобілебудування» для участі в судових засіданнях у даній справі та/або в засіданнях зборів комітету кредиторів та визначати їх повноваження відповідно до наданого доручення.

15.11.2016 Господарському суду Львівської області подано спільне клопотання про залучення у справу уповноважену особу учасників ТОВ «Управляюча компанія «Львівський автонавантажувач», підписане ліквідатором ЗАТ «Автонавантажувач» Генташ О.А. і Головою правління ПрАТ ВНК «Розточчя СТ».

Відповідно до норм ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) суб`єкта підприємницької діяльності боржника - особа, уповноважена загальними зборами учасників (засновників, акціонерів), що володіють більш як половиною статутного капіталу боржника, представляти їхні інтереси під час провадження у справі про банкрутство з правом дорадчого голосу.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 14.12.2016 залучено до участі у справі №5015/118/11 в якості уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів) провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Львівський Автонавантажувач» - Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівські заводи автомобілебудування».

Підставою для залучення ТзОВ «Львівські заводи автомобілебудування», як уповноваженої особи засновників слугувало рішення загальних зборів учасників у проведенні яких прийняли участь учасники, що володіють на час проведення зборів понад 50% часток в статутному фонді. Повноваження обирати представника та відкликати представника належать учасникам юридичної особи, що реалізуються шляхом прийняття рішення про вчинення відповідних дій на загальних зборах.

ТОВ «Львівські заводи автомобілебудування» посилається на те, що як уповноважена особа учасників ТОВ «Управляюча компанія «Львівський автонавантажувач», звертається до суду з метою захисту прав боржника, що не здійснюється ліквідатором Козієм В.Ю. відповідно до вимог законодавства про банкрутство, та усіх кредиторів і учасників ТОВ «Управляюча компанія «Львівський автонавантажувач».

Також, ТОВ «Львівські заводи автомобілебудування» стверджує, що є не лише власниками часток банкрута, а й опосередковано власниками майна ТОВ «Управляюча компанія «Львівський автонавантажувач», тому звернення із цим позов захищає права опосередкованих власників майна банкрута та забезпечуватиме їх належний захист.

Позов у цій справі поданий уповноваженою особою учасників ТОВ «Управляюча компанія «Львівський автонавантажувач» фактично на захист інтересів боржника ТОВ «Управляюча компанія «Львівський автонавантажувач» шляхом звернення до суду з вимогою про витребування будівлі адміністративного корпусу під літ. «Ж-4», загальною площею: 10168.7 м2, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Шевченка Т., буд. 321 з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІБЕТ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Львівський автонавантажувач».

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.10.2022 у справі №925/593/21, суд звертає увагу, що процедура банкрутства є унікальним процесом, який характеризуються специфічним складом учасників, кожен з яких вступаючи в провадження у справі наділяється особливими процесуальними правами та обов`язками, зумовленими характером відносин неспроможності. Передусім це спричинено особливістю провадження у справах про банкрутство, яка полягає у застосуванні специфічних способів захисту її суб`єктів, особливостях процедури, учасників, стадій та інших елементів, які відрізняють це провадження від позовного.

У силу приписів частини першої статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства саме ліквідатор з дня свого призначення, зокрема, приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; формує ліквідаційну масу; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

Отже, саме ліквідатор вправі і зобов`язаний вчиняти дії щодо повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб у його ліквідаційну масу, тоді як кредитор відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства не наділений таким правом повернення майна у ліквідаційну масу банкрута.

Уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника може мати похідний інтерес у поверненні майна до ліквідаційної маси банкрута, який може реалізовуватися в межах процедури банкрутства боржника, де ліквідація боржника здійснюється під контролем, зокрема контролем за вжитими ліквідатором заходами у ліквідаційній процедурі.

Повноваженнями звертатися з відповідним позовом має наділятися той, хто не тільки має похідний інтерес у позові, а й при цьому має можливість ефективно захищати права позивача. Таким суб`єктом в цьому разі є ліквідатор банкрута.

У разі невиконання чи неналежного виконання обов`язків ліквідатором, відповідно до частини шостої статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства, дії (бездіяльність) ліквідатора можуть бути оскаржені до господарського суду учасниками справи про банкрутство, права яких порушено такими діями (бездіяльністю).

У справі №5015/118/11(914/2863/22) уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника звернулася до суду з позовом, який (позов) фактично поданий на захист інтересів боржника, оскільки внаслідок визнання недійсним аукціону від 17.03.2016 з продажу майна банкрута, а саме: будівлі адміністративного корпусу під літ. «Ж-4», загальною площею: 10168.7 м2, за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 01, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Шевченка Т., буд. 321, вказане майно підлягає витребуванню від останнього власника та підлягає поверненню до ліквідаційної маси.

Згідно з правовим висновком, викладеним у абзаці 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 8 вересня 2021 у справі № 761/45721/16-ц за похідним позовом учасник, член, акціонер набуває статусу процесуального представника юридичної особи, якій завдано збитків, але не має власного права на позов (у матеріальному значенні) до порушника. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини акціонер (учасник) юридичної особи, навіть мажоритарний, не може розглядатись як належний заявник, якщо йдеться про порушення прав юридичної особи (див., зокрема, рішення у справі "Кредитний та індустріальний банк проти Чеської Республіки" (Credit and Industrial Bank v. the Czech Republic), заява N 29010/95 від 20 травня 1998 року; рішення у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" (Case of Terem LTD, Chechetkin and Olius v. Ukraine), заява N 70297/01, пункти 28-30, від 18 жовтня 2005 року; рішення у справі "Фельдман та банк "Слов`янський" проти України", заява N 42758/05, пункт 30, від 21 грудня 2017 року). Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала на це увагу, зокрема в постановах від 08 жовтня 2019 року у справі N 916/2084/17 (провадження N 12-77гс19), від 15 жовтня 2019 року у справі N 905/2559/17 (провадження N 12-264гс18), від 07 квітня 2020 року у справі N 904/3657/18 (провадження N 12-159гс19).

Відповідно до частини першої статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Водночас не підлягає судовому захисту похідний інтерес позивача у захисті порушеного права іншої особи (постраждалого), оскільки судовому захисту підлягає саме порушене право останнього. Такий захист за участі позивача можливий лише за умови здійснення ним процесуального представництва постраждалого, у цьому разі, боржника. Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2021 у справі № 761/45721/16-ц, у постанові Верховного Суду від 26.05.2022 у справі № 1-23-32/135-08-4825.

Враховуючи наведене, позивач не довів порушення його права чи безпосереднього законного інтересу, а тому він є неналежним позивачем у цій справі, що є самостійною підставою для відмови в позові. Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 910/10647/18 (провадження № 12-175гс19), від 08.10.2019 у справі № 916/2084/17 (провадження № 12-77гс19).

Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівські заводи автомобілебудування» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІБЕТ» про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Відповідно до п.87, п.88 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2018 у справі № 369/6892/15-ц (14-96цс18) за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушені право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом яких той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Стосовно заяви відповідача про застосування наслідків спливу строків позовної давності до спірних правовідносин, суд зазначає, що з огляду на відмову в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівські заводи автомобілебудування» про витребування майна із чужого незаконного володіння, відсутні підстави для розгляду заяви про застосування наслідків спливу строків позовної давності.

Судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судові витрати, які поніс позивач у зв`язку з розглядом справи, відповідно до приписів статті 129 ГПК України, відносяться на нього.

Інших судових витрат, пов`язаних з розглядом справи сторонами не було заявлено та понесено.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.11.2022 у справі №5015/118/11 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівські заводи автомобілебудування» про забезпечення позову за вх. №3515/22 від 28.10.2022, з врахуванням уточнення, задоволено. Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на будівлю адміністративного корпусу під літ. «Ж-4», загальною площею: 10168.7 м2 (опис: площа змінилася згідно довідки ДП «Західний ЕТЦ» від 25.05.2017), за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 01, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Шевченка Т., буд. 321. Заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю «ТІБЕТ» (Ідентифікаційний код 20854767, Адреса: 79060, Львівська обл., місто Львів, вул. Наукова, будинок 58, квартира 27) до набрання у цьому спорі рішенням суду законної сили вчиняти дії, що спрямовані на перехід права власності, на передачу в заставу, поділ/об`єднання, перепланування/зміну фактичних параметрів будівлі та назви щодо будівлі адміністративного корпусу під літ. «Ж-4», загальною площею:10168.7 м2 (опис: площа змінилася згідно довідки ДП «Західний ЕТЦ» від 25.05.2017), за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна - 01, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Шевченка Т., буд. 321. Заборонено державним реєстраторам та/або нотаріусам здійснювати реєстрації дії щодо переходу права власності, передачу в заставу, поділу/об`єднання, перепланування/зміну фактичних параметрів будівлі та назви щодо будівлі адміністративного корпусу під літ. «Ж-4», загальною площею: 10168.7 м2 (опис: площа змінилася згідно довідки ДП «Західний ЕТЦ» від 25.05.2017), за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 01, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Шевченка Т., буд. 321.

Відповідно ч. 9 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Відтак, суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову, що вжиті ухвалою Господарського суду Львівської області від 02.11.2022 у справі №5015/118/11.

Керуючись ст.ст. 129, 145, 232, 233, 236-238 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівські заводи автомобілебудування» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІБЕТ» про витребування майна із чужого незаконного володіння відмовити.

2. Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Львівської області від 02.11.2022 у справі №5015/118/11.

3. Судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складений 28.03.2023.

Суддя Чорній Л.З.