ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.03.2023м. СумиСправа № 920/1072/22

Господарський суд Сумської області у складі судді Соп`яненко О.Ю., за участі секретаря судового засідання Бардакової О.М., розглянувши матеріали справи № 920/1072/22 в порядку загального позовного провадження

за позовом: Великописарівської селищної ради Охтирського району Сумської області (42800, Сумська область, Охтирський район, смт. Велика Писарівка, вул. Незалежності, буд. 9-А; ),

до відповідача: Фермерського господарства "ДАС" (42807, Сумська область, Охтирський район, с. Ямне, вул. Балкани, буд. 3; ),

про внесення змін до договору оренди земельної ділянки,

за участі представників сторін:

від позивача: Якименко О.І., адвокат, ордер №1030002 від 01.12.2022;

від відповідача: Дереза М.Е., адвокат, ордер №1119540 від 02.01.2023;

УСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 23.12.2022 провадження у справі № 920/1072/22 відкрито за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 23.01.2023, 11:30. Судове засідання 23.01.2023 у справі № 920/1072/22 не відбулось, у зв`язку з відсутністю електроенергії в Господарському суді Сумської області з 10 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв. відповідно до графіку погодинного відключення електроенергії, згідно ухвали суду від 24.01.2023 у справі № 920/1072/22 призначено підготовче засідання на 16.02.2023, 11:30.

Відповідно до ухвали суду від 16.02.2023 продовжено строк підготовчого провадження у справі № 920/1072/22 на 30 днів; відкладено підготовче засідання на 28.02.2023, 12:50.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 28.02.2023 у справі №920/1072/22 підготовче провадження закрито; призначено розгляд справи по суті на 23.03.2023.

Суть спору: позивач у своїй позовній заяві просить суд внести зміни до договору оренди землі від 11.06.2015 року, укладеного між Головним управлінням Держземагенства у Сумській області в особі начальника Відділу Держземагенства у Великописарівському районі Сумської області, орендодавцем та громадянином ОСОБА_1, як орендарем, земельна ділянка загальною площею 17,8492 га, кадастровий номер - :08:002:0071, шляхом визнання укладеною додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі від 11.06.2015 з 02.06.2021 року (моменту прийняття Великописарівською селищною радою Рішення від 02.06.2021 № 641) у редакції, зазначеній позивачем у позові; стягнути з відповідача судові витрати.

23.01.2023 представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. У своєму відзиві зазначає, що договором оренди землі від 11 червня 2015 року, укладеним між Головним управлінням Держземагенства у Сумській області та ОСОБА_1 , не передбачено такої підстави для внесення змін до договору щодо розміру (ставки) орендної плати, як прийняття відповідного рішення орендодавцем, який є органом місцевого самоврядування. Тому прийняття позивачем 02.06.2021 р. рішення «Про оренду землі у Великописарівській селищній раді» та затвердження Положення про оренду земельних ділянок комунальної власності у Великописарівській селищній раді не може слугувати самостійною підставою для перегляду розміру орендної плати за договором оренди землі від 11 червня 2015 року та не відповідає нормам Закону України «Про оренду землі» та Цивільному кодексу України.

24.02.2023 представником позивача подано відповідь на відзив від 23.02.2023, в якій заперечує проти доводів відповідача, вказаних у відзиві .

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача заперечив проти позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, оцінивши та дослідивши докази по справі, суд встановив:

11.06.2015 між Головним управлінням Держземагенства у Сумській області в особі начальника Відділу Держземагенства у Великописарівському районі Сумської області, як Орендодавцем, та громадянином ОСОБА_1 , як Орендарем, укладений Договір оренди землі (далі-Договір).

Підставою укладання Договору є Наказ Головного управління Держземагенства у Сумській області від 23.04.2015 року №18-1213/16-15-СГ.

Згідно з пунктом 1 Договору орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Великописарівської селищної ради Великописарівського району Сумської області.

Пунктом 2.1. Договору закріплено, що в оренду передається земельна ділянка державної власності (рілля) загальною площею 17,8492 га, кадастровий номер -:08:002:0071.

Пунктом 2.3 Договору узгоджено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки буде визначена після її проведення відповідно до Закону України «Про оцінку земель» з урахуванням Податкового кодексу України.

Пунктом 2.5. Договору встановлено, що станом на день укладення договору оренди землі грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнтів індексації (3,2) та 1,756 згідно Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки Відділу Держемагенства у Великописарівському районі Сумської області становить 517861,34 грн.

Відповідно до пункту 3.1. Договору, договір укладено на 14 років.

Згідно з пунктом 4.1. Договору річна орендна плата вноситься «Орендарем» виключно у грошовій формі незалежно від результатів діяльності орендаря та становить 4 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Пунктом 4.3. Договору закріплено, що на дату укладання договору оренди землі орендна плата відповідно до п. 2.5. та 4.1. Договору становить 20714,45 гривень.

Пунктами 4.5. та 4.6. Договору встановлено: сторони дійшли згоди, що у разі якщо розмір орендної плати, визначений за даними затвердженої технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, проведеної відповідно до Закону України «Про оцінку землі», буде меншим за розмір орендної плати, розрахований під час укладання цього договору, то грошова різниця між зазначеними розмірами орендної плати поверненню Орендарю не підлягає; - у разі якщо розмір орендної плати, визначеної за даними затвердженої технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, проведеної відповідно до Закону України «Про оцінку землі», буде більшим за розмір орендної плати, розрахований під час укладання цього договору, то грошова сума різниці між зазначеними розмірами підлягають сплаті орендарем на розподільчий рахунок Великописарівської селищної ради, відкритий у Головному управлінні Державної казначейської служби України у Великописарівському районі Сумської області у 10-ти денний строк з дня набрання чинності додатковою угодою до Договору.

Розмір орендної плати переглядається щорічно у разі: - зміни умов господарювання, передбачених договором; - зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; - погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; - в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до Указу Президента України від 15.10.2020 № 449/2020 «Про деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин» та постанови Кабінету міністрів України від 16.11.2020 № 1113 «Деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин», Головне управління Держгеокадастру у Сумській області Наказом «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» від 05.02.2021 № 12-ОТГ та на підставі акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 05.02.2021 передало у комунальну власність Великописарівської селищної ради земельні ділянки, у тому числі вищевказану земельну ділянку.

Великописарівська селищна рада Охтирського району Сумської області (Позивач) є власником земельної ділянки з кадастровим номером :08:002:0071.

02.06.2021 рішенням сьомої сесії восьмого скликання Великописарівської селищної ради «Про оренду землі у Великописарівській селишній раді» затверджено Положення про оренду земельних ділянок комунальної власності у Великописарівській селищній раді та встановлено оренду плату в розмірі 12,0 % від нормативної грошової оцінки для земельних ділянок з цільовим призначенням 01.01 - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 01.02 - для ведення фермерського господарства (укладені договори оренди), 01.13 - для іншого сільськогосподарського призначення.

Також, відповідно до Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :08:002:0071, цільове призначення земельної ділянки 01.02 для ведення фермерського господарства площею 17.8492 га, нармативна грошова оцінка земельної ділянки становить 637856,57 грн.

Позивачем у справі був розроблений та надісланий відповідачу для підписання Проект Додаткової угоди № 57 про внесення змін до Договору оренди землі від 11.06.2015, однак останній ухиляється від її підписання. Листами вих. № 2022 від 07.07.2021, вих. № 284 від 14.02.2022 та вих. № 776 від 04.08.2022 відповідачу направлялися Додаткові угоди до Договору оренди землі від 11.06.2015. Вказаними листами позивач просив відповідача: «у тижневий строк з моменту отримання, підписати Додаткову угоду до договору оренди, укладеного з Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області, а саме договір від 11.06.2015 року на земельну ділянку з кадастровим номером :08:002:0071 (17,8492 га).

За змістом статей 632, 651 ЦК України та статті 30 Закону України «Про оренду землі», зміна умов договору, в тому числі у частині розміру орендної плати, здійснюється за взаємною згодою сторін, а за відсутності такої згоди договір може бути змінено за рішенням суду лише у випадках, передбачених за умовами договору або в силу закону.

Відповідно до пункту 12.1 договору оренди землі від 11.06.2015, укладеного між Головним управлінням Держземагенства у Сумській області та громадянином ОСОБА_1 , зміна умов договору здійснюється в письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується в судовому порядку.

В силу змін, що відбулися, зокрема, у зв`язку з прийняттям Указу Президента України від 15.10.2020 № 449/2020 «Про деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин», постанови Кабінету міністрів України від 16.11.2020 № 1113 «Деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин», власником земельної ділянки з кадастровим номером :08:002:0071 площею 17,8492 га є Великописарівська селищна рада.

Великописарівська селищна рада (позивач) запропонувала ОСОБА_1 , як орендарю, укласти Додаткову угоду про внесення змін до Договору оренди землі від 11.06.2015. Внесення змін до Договору оренди землі від 11.06.2015 шляхом визнання укладеною Додаткової угоди є предметом позову у даній справі.

З матеріалів справи вбачається, що 22.09.2014 ОСОБА_1 (орендар за договором оренди землі від 11.06.2015) було створене та зареєстроване Фермерське господарство "ДАС".

Відповідно до п. 5.2 договору оренди землі від 11.06.2015 цільове призначення земельної ділянки - для ведення фермерського господарства.

Визначаючи підсудність даного спору Господарському суду Сумської області та вказуючи відповідачем у справі Фермерське господарство "ДАС" позивач послався на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 628/775/18, відповідно до якої можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов`язана з наданням (передачею) йому земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що є обов`язковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства. З аналізу положень статей 1, 5, 7, 8, 12 Закону № 973-ІУ слід дійти висновку про те, що після укладення договору тимчасового користування землею, у тому числі на умовах оренди, фермерське господарство має бути зареєстроване в установленому законом порядку і з дати реєстрації набуває статусу юридичної особи. З цього часу обов`язки землекористувача земельної ділянки здійснює фермерське господарство, а не громадянин, якому вона надавалась.

Договір оренди земельної ділянки площею 17,8492 га з кадастровим номером :08:002:0071 укладений 11.06.2015 з фізичною особою ОСОБА_1 з цільовим призначенням земельної ділянки - для ведення фермерського господарства, в той час як з 22.09.2014 вже зареєстроване Фермерське господарство "ДАС".

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 626/1055/17 викладена правова позиція, що " що відповідно до ст. 12 Закону України "Про фермерське господарство" земельні ділянки, які використовуються фермерським господарством на умовах оренди, входять до складу земель фермерського господарства. Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала на те, що оскільки фермерські господарства є юридичними особами, їхні спори щодо права власності чи іншого речового права на землю з іншими юридичними особами, органами, уповноваженими здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, і прокурором, який обгрунтовує позовні вимоги порушенням інтересів держави у сфері розпорядження ділянками державної та комунальної власності, треба розглядати за правилами господарського судочинства (постанови від 22 серпня 2018 у справі № 606/2032/16-ц, від 12 грудня 2018 у справі № 704/29/17-ц, від 12 грудня 2018 у справі № 388/1103/16-ц)".

Отже, позивач, визнаючи, що землекористувачем земельної ділянки площею 17,8492 га з кадастровим номером :08:002:0071 на даний час є Фермерське господарство "ДАС", просить внести зміни до Договору оренди землі від 11.06.2015 шляхом визнання укладеною Додаткової угоди між Великописарівською селищною радою та фізичною особою ОСОБА_1 .

Частиною 1 статті 632 ЦК визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки, тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України (частини 1 та 2 статті 21 Закону України "Про оренду землі").

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 15 Закону України "Про оренду землі" істотною умовою договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення, перегляду та відповідальності за її несплату.

Таким чином, з урахуванням положень статті 632 ЦК, статті 288 ПК і статей 15, 21 Закону України "Про оренду землі" нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

З огляду на те, що за змістом пункту 288.5 статті 288 ПК України та статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то з урахуванням умов договору оренди, укладеного сторонами спору, підставою для перегляду розміру (ставки) орендної плати має бути саме законодавча зміна граничного (мінімального чи максимального) розміру такої плати або зміна розміру земельного податку, а не рішення органів місцевого самоврядування.

Згідно з пунктом 288.5 статті 288 ПК розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Статтею 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Згідно із частиною першою статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон № 280/97-ВР) рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

За змістом пункту 34 частини першої статті 26 Закону № 280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Підпунктом 1 пункту а) частини першої статті 33 Закону № 280/97-ВР визначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема, щодо підготовки і внесення на розгляд ради пропозицій щодо встановлення ставки земельного податку, розмірів плати за користування природними ресурсами, вилучення (викупу), а також надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад; визначення в установленому порядку розмірів відшкодувань підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності за забруднення довкілля та інші екологічні збитки; встановлення платежів за користування комунальними та санітарними мережами відповідних населених пунктів.

До переліку повноважень селищних рад у галузі земельних відносин, визначеного у статті 12 ЗК України, не належить законодавче встановлення або зміна граничного (мінімального та максимального) розміру орендної плати за земельні ділянки комунальної власності, оскільки такі повноваження з огляду на положення статті 288 ПК України належать Верховній Раді України - єдиному органу законодавчої влади в Україні.

Тобто орган місцевого самоврядування має діяти відповідно до закону при вирішенні питань регулювання земельних відносин, у тому числі і щодо встановлення ставки земельного податку, мінімальний та максимальний розмір якого встановлюється у ПК України. А порядок зміни умов договору врегульовано як у законах України, так і в конкретному договорі, укладеному між сторонами спору.

Згідно з підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності - обов`язковий платіж, що його орендар вносить орендодавцю за користування земельною ділянкою.

Відповідно до підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку й орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Отже, орендна плата за користування землею комунальної власності за своїм правовим статусом є обов`язковим платежем, який орендар вносить орендодавцю, а також це і загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку.

За правилами частини п`ятої статті 5 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується, зокрема, для визначення розміру земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

02.06.2021р. позивачем прийнято рішення № 641 «Про оренду землі у Великописарівській селищній раді», яким затверджено Положення про оренду земельних ділянок комунальної власності по Великописарівській селищній раді (п. 1) та вирішено вжити заходів щодо укладення додаткових угод до договорів оренди землі, які укладені до набрання чинності цього рішення та умови яких не передбачають розрахунок орендної плати із застосуванням ставки (12.0%) від суми нормативної грошової оцінки для земельної ділянки (п. 2.2.4).

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 16.04.2018 у справі № 910/7905/17 "зміна розміру орендної плати (у відсотках від нормативно-грошової оцінки), оформлена додатками до рішень Київської міської ради про бюджет міста Києва на певний рік, не може вважатися законодавчою підставою для внесення змін до договору оренди землі в частині розміру орендної плати, оскільки цими рішеннями законодавчо не встановлюються граничні (мінімальний та максимальний) розміри орендної плати за земельні ділянки комунальної власності. Водночас зазначені рішення Київської міської ради можуть бути підставою для внесення змін до договору оренди землі, якщо сторони договору оренди визначили безпосередньо в самому договорі таку підставу для перегляду розміру орендної плати, що узгоджується з принципом свободи договору, встановленим статтями 3, 6, 627 Цивільного кодексу України".

У постанові від 09.11.2021 р. по справі № 635/4233/19 Великої Палати Верховного Суду зазначено, що рішення органу місцевого самоврядування не може вважатися законодавчою підставою для внесення змін до договору оренди землі в частині зміни розміру (ставки) орендної плати, оскільки орган місцевого самоврядування не наділений повноваженнями встановлювати граничні (мінімальний та максимальний) розмір орендної плати за земельні ділянки комунальної власності, бо такі ставки встановлюються, з урахуванням правової природи орендної плати як загальнодержавного податку, у ПК України.

Отже, з огляду на встановлені обставини, досліджені докази та вказані правові висновки, суд дійшов висновку, що фактичним користувачем та орендарем земельної ділянки загальною площею 17,8492 га, кадастровий номер - :08:002:0071, а відповідно і стороною додаткової угоди, має бути Фермерське господарство "ДАС", а не громадянин ОСОБА_1. Прийняття Великописарівською селищною радою 02.06.2021 р. рішення «Про оренду землі у Великописарівській селищній раді» не може слугувати самостійною підставою для перегляду розміру орендної плати за договором оренди землі від 11 червня 2015 року. Виходячи з викладеного підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Судом були досліджені всі документи, які надані сторонами по справі, аргументи сторін та надана їм правова оцінка. Стосовно інших доводів сторін, які детально не зазначені в рішенні, то вони не підлягають врахуванню, оскільки суперечать встановленим судом фактичним обставинам справи та не стосуються предмета доказування по даній справі.

Згідно ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що судом в позові відмовлено, то витрати із сплати судового збору в розмірі 2481,00 грн покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 129, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову Великописарівської селищної ради Охтирського району Сумської області до Фермерського господарства "ДАС" про внесення змін до договору оренди земельної ділянки - відмовити.

2. Судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481,00 грн покласти на позивача.

3. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписаний 03.04.2023.

Суддя О.Ю. Соп`яненко