номер провадження справи 17/196/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2023 Справа № 908/403/22

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді Корсуна В.Л., при секретарі судового засідання Сиротенко В.К., розглянувши матеріали справи №908/403/22

за позовною заявою: товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Доноват", 69123, м. Запоріжжя, вул. Василя Стуса, буд. 8А

до відповідача: державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3) в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", 71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133

про стягнення коштів

У судовому засіданні приймали участь:

від позивача: Хілько А.В., ордер АР №1083581 від 14.12.21

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

14.02.22 до Господарського суду Запорізької області в системі "Електронний суд" надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Доноват" (далі ТОВ "ТД "Доноват") за вих. від 13.02.22 до державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (надалі ДП "НАЕК "Енергоатом", відповідач 1) та до відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі ВП "ЗАЕС" ДП "НАЕК "Енергоатом", відповідач 2) про стягнення з ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі ВП "ЗАЕС" ДП "НАЕК "Енергоатом" основної заборгованості за договором поставки від 20.11.20 № 429(1)20УК/53-121-01-20-09932 в розмірі 4 429 900,42 грн, інфляційних збитків за несвоєчасне виконання зобов`язань в розмірі 361 384,36 грн, 3 % річних від простроченої суми в розмірі 133 360,02 грн.

Автоматизованою системою документообігу Господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу передано 14.02.22 на розгляд судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 21.02.22 судом залишено без руху вказану позовну заяву за позовом ТОВ "ТД "Доноват" за вих. від 13.02.22. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 5 днів від дня одержання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху. Встановлено позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про усунення недоліків, в якій потрібно:

- зазначити та обґрунтувати позовні вимог до державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (відповідача 1);

- надати належні докази відправлення копії позовної заяви за вих. від 13.02.22 і доданих до неї документів листом з описом вкладення на ім`я та юридичну адресу відповідача (ів);

- направити вказану заяву про усунення недоліків відповідачу, докази такого направлення надати суду.

Відповідно до п. 1 Указу Президента України від 24.02.22 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року …

Рішенням Ради суддів України від 24.02.22 № 9, з урахуванням положень ст. 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність,недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю рекомендовано зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Рішенням Торгово-промислової палати України від 28.02.22 № 2024/02.0-7.1 на підставі ст.ст. 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.97 № 671/97-ВР, Статуту ТПП України:

- засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року … відповідно до Указу Президента України від 24.02.22 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні";

- підтверджено, що зазначені обставини з 24.02.22 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи ін. зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи ін. нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

01.04.22 на електронну адресу суду надійшла заява представника ТОВ "Торговий дім "Доноват" Хілько А.В. за вих. від 01.04.22 про усунення недоліків по справі № 908/403/22 (зареєстрована в канцелярії суду 04.04.22).

Ухвалою від 05.04.22 судом відкладено вирішення питання щодо розгляду заяви представника ТОВ "Торговий дім "Доноват" Хілько А.В. за вих. від 01.04.22 про усунення недоліків по справі № 908/403/22 до завершення періоду дії правового режиму воєнного стану в Україні.

08.12.22 до суду в системі "Електронний суд" надійшло клопотання представника ТОВ "Торговий дім "Доноват" за вих. від 07.12.22 про відновлення провадження у справі, в якому останній просить суд відновити розгляд справи № 908/403/22 та розглянути заяву про усунення недоліків.

Ухвалою від 20.12.22 судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/403/22 у порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 18.01.23 о 10 год. 00 хв.

05.01.23 через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшло клопотання про повернення надмірно сплаченої суми судового збору.

05.01.23 через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшло клопотання/заява, в якому останній просить закрити провадження у справі в частині сплачених позовних вимог основного боргу, а також просить стягнути з відповідача інфляційні збитки у сумі 567 057,38 грн., 3% річних у сумі 143 215,75 грн. та судові витрати.

10.01.23 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшла заява, в якій просить визнати причину неявки представника у судове засідання (через дію на території України воєнного стану, приїзд до суду представника небезпечний для життя і здоров`я) поважною, розглянути справу № 908/403/22 без участі представника відповідача та ухвали рішення у справі з урахуванням позиції відповідача, викладеної у відзиві на позовну заяву.

10.01.23 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

18.01.23 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

В судовому засідання 18.01.23 відзив на позовну заяву та відповідь на відзив прийнято до розгляду.

Крім того, в судовому засіданні 18.01.23 представником позивача заявлено клопотання про залишення без розгляду клопотання про повернення надмірно сплаченого судового збору та клопотання про закриття провадження у справі і уточнення позовних вимог, які надійшли до суду 05.01.23 через систему "Електронний суд".

Судом клопотання задоволено, вищезазначені клопотання позивача судом не розглядаються.

Ухвалою від 18.01.23 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів - до 20.02.23 включно, відкладено підготовче засідання у справі на 14.02.23 о 10 год. 30 хв.

27.01.23 через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява про закриття провадження у справі в частині сплачених позовних вимог у сумі 4 429 900,42 грн. Сплата відповідачем заборгованості підтверджується відповідними банківськими виписками.

Також, 27.01.23 через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог в частині нарахованих інфляційних втрат та відсотків річних. Просить стягнути з відповідача на користь позивача інфляційні втрати в розмірі 567 057,38 грн. та 3% річних у розмірі 143 215,75 грн.

08.02.23 через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи, в якій просить визнати причину неявки представника відповідача (необхідність прийняти участь у судовому засіданні в Господарському суді міста Києва у справі № 910/9723/22) поважною та відкласти розгляд справи на іншу дату.

Розглянувши матеріали справи в судовому засіданні 14.02.23, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України з огляду на наступне.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Як свідчить зміст позовних вимог, позивач просить суд стягнути з ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі ВП "ЗАЕС", зокрема, основний борг за договором поставки №429(1)20УК/53-121-01-20-09932 від 20.11.20 у розмірі 4 429 900,42 грн.

Судом встановлено, що відповідачем після відкриття провадження у справі сплачена вся сума основного боргу по справі № 908/403/22 у розмірі 4 429 900,42 грн, що підтверджується відповідними банківськими виписками.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про відсутність спірного матеріального правовідношення між сторонами та, як наслідок, про наявність правових підстав для закриття провадження у справі № 908/403/22 в частині стягнення суми основного боргу з підстав, визначених п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, через відсутність предмету спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 231 ГПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається

Також судом прийнято до розгляду заяву про збільшення позовних вимог в частині нарахованих інфляційних втрат та відсотків річних, а тому, як наслідок, судом розглядаються позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат в розмірі 567 057,38 грн та 3 % річних у розмірі 143 215,75 грн.

Ухвалою від 14.02.23 закрито провадження у справі №908/403/22 в частині стягнення основного боргу за договором поставки №429(1)20УК/53-121-01-20-09932 від 20.11.20 у розмірі 4 429 900,42 грн, закрито підготовче провадження у справі № 908/403/22 та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.03.23 о/об 12 год. 00 хв.

Ухвалою від 14.03.23 в судовому засіданні оголошено перерву у розгляді справи по суті до 23.03.23 об 11 год. 00 хв.

В судове засідання 23.03.23 представник відповідача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

У судовому засіданні 23.03.23, на підставі ч. 4 ст. 240 ГПК України, судом винесено рішення по суті спору.

В обґрунтування своєї правової позиції позивач у позовній заяві зазначив, що на виконання умов договору поставки №429(1)20УК/53-121-01-20-09932 від 20.11.20 відповідачеві було постановлено товар. В порушення умов договору відповідачем отриманий товар оплачено частково, заборгованість становить 4 429 900,42 грн. На підставі ст. 625 ЦК України позивачем нараховано 3% річних у розмірі 133 360,02 грн та 361 384,36 грн інфляційних втрат.

Як вже зазначалося, ухвалою від 14.02.23 закрито провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу у зв`язку з погашенням відповідачем заборгованості та прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення позовних вимог в частині 3% річних та інфляційних втрат.

В судовому засіданні 23.03.23 представник позивача підтримав позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційні втрати в розмірі 567 057,38 грн та 3 % річних у розмірі 143 215,75 грн.

10.01.23 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, зокрема, що в лютому і березні 2022 року відповідачем заборгованість у сумі 4 429 900,42 грн сплачена, у зв`язку з чим станом на момент звернення позивача з заявою про поновлення провадження у справі та на момент відкриття провадження у даній справі предмет спору відсутній. Також відповідач зазначає, що до розрахунку інфляційних нарахувань, відсотків річних та пені не включається день фактичної оплати заборгованості. При здійсненні нарахувань 3% річних та інфляційних втрат позивач не врахував, що строк виконання грошового зобов`язання з оплати частини вартості товару в розмірі суми ПДВ не визначений, відповідно, необґрунтовано здійснив нарахування на цю суму. Крім того, вважає суму витрат на надання правової допомоги не співмірною, а «гонорар успіху» таким, що не є адвокатськими послугами в прямому розумінні, оскільки він не встановлює плату за надані адвокатські послуги і, відповідно, не може бути включений до ціни договору про надання правових послуг. На підставі викладеного, просить: закрити провадження у справі в частині стягнення заборгованості у розмірі 4 429 900,42 грн; відмовити позивачу у задоволенні позову, за яким ухвалою від 20.12.22 відкрито провадження у справі №908/403/22, в повному обсязі; покласти на позивача судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 50000,00 грн та витрати з оплати «гонорару успіху» в розмірі 5% від суми задоволених вимог; рішення у справі ухвалити враховуючи клопотання відповідача зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката до 1000,00 грн відповідно до п. 5 ст. 126 ГПК України.

У відповіді на відзив на позовну заяву, яка надійшла від позивача через систему «Електронний суд» 18.01.23, позивач заперечує доводи відповідача щодо оплати покупцем частини вартості товару у розмірі суми ПДВ після реєстрації та отримання покупцем від постачальника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановлених ПК України випадках та порядку, не змінює строку щодо оплати повної вартості продукції, в тому числі і суми ПДВ, оскільки згідно ч. 1 ст. 188 Податкового кодексу України сума ПДВ є складовою бази оподаткування, а тому входить до ціни товару і не підлягає відокремленню. В даному випадку має значення сам факт здійснення реєстрації податкових накладних, на підставі якої покупець (відповідач) має право включити суму ПДВ до податкового кредиту та здійснювати розрахунки з бюджетом. Проте, здійснити повну оплату отриманої продукції з урахуванням ПДВ він має в межах визначеного договором строку. Строк оплати за товар закінчується 19.02.21, отже з 22.02.21 відповідач вважається таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання. Щодо стягнення витрат на правову допомогу зазначає, що доводи відповідача ґрунтуються виключно на припущеннях відповідача, поряд з цим, відповідачем не наведено контррозрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката. Між тим, представником Позивача, до теперішнього часу не надавалось клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу, а лише було подано попередній орієнтовний розрахунок, тому твердження відповідача про те, що представником позивача, не надано до суду достатніх доказів на підтвердження виконаних послуг, перелік складових наданих послуг, розрахунок вартості складових наданих відповідних послуг є необґрунтованим та передчасним.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

20.11.20 між ТОВ «Торговий дім «Доноват» (Постачальник) та Відокремленим підрозділом "Запорізька АЕС" державного підприємства "НАЕК "Енергоатом" (Покупець) укладено договір поставки № 429(1)20УК/53-121-01-20-09932 (від 02.12.20), за умовами якого (п. 1.1 договору) Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець прийняти і сплатити товар визначений у таблиці п. 1.1 вказаного договору на загальну суму 4 549 879,20 грн з ПДВ.

Згідно із п. 1.2 договору, строк поставки товару: грудень 2020р.

Пунктом 3.1. договору визначено, що ціна товару за договором складає 4 549 879,20 грн з врахуванням ПДВ 758 313,20 грн.

Відповідно до п. 3.2 договору, оплата за поставлений товар здійснюється протягом 60-ти календарних днів з дати поставки всього товару, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

Оплата покупцем частини вартості товару у розмірі суми ПДВ здійснюється після реєстрації постачальником належним чином оформленої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (п. 3.3. договору).

Поставка товару відбувається в строк зазначений у п. 1.2 договору (п. 4.2 договору).

Згідно із п. 4.4 договору, постачальник зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в ЄРПН у строки, визначені для реєстрації податкової накладної чинним законодавством з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги». Електронна адреса замовника для листування в рамках адміністрування ПДВ: .

У відповідності до п. 12.1 договору, договір вважається укладеним з моменту підписання сторонами і діє протягом року з дати укладання.

Позивачем виконано зобов`язання за договором та поставлено відповідачеві обумовлений договором товар на загальну суму 4 549 879,20 грн, що підтверджується видатковими накладними:

- №73 від 21.12.20 на суму 762 831,60 грн,

- №72 від 18.12.20 на суму 762 831,60 грн,

- №71 від 17.12.20 на суму 801 840,00 грн,

- №69 від 16.12.20 на суму 2 222 376,00 грн.

Про отримання відповідачем товару свідчить підпис уповноваженої особи відповідача, скріплений печаткою підприємства, на видаткових накладних.

Для оплати поставленого товару позивачем виставлено відповідні рахунки.

На виконання вимог договору та законодавства позивачем складено податкові накладні №7 від 16.12.20, №8 від 17.12.20, №10 від 18.12.20, №11 від 21.12.20 та зареєстровано їх в ЄРПН 11.11.21, про що свідчать відповідні квитанції.

У зв`язку з несплатою відповідачем вартості поставленого товару позивач звернувся до відповідача з претензією від 13.12.21 №1/429 щодо погашення заборгованості.

У відповіді на претензію вих. №28-23/1430 від 21.01.22 відповідач послався на свій скрутний фінансовий стан та відсутність у зв`язку з цим можливості виконати зобов`язання у строк, встановлений договором.

Платіжними дорученнями №22335 від 21.12.21 на суму 10000,00 грн, №1285 від 13.01.22 на суму 100 000,00 грн, 31486 від 18.01.22 на суму 9 977,58 грн відповідач здійснив часткове погашення заборгованості на суму 119 977,58 грн.

Несплата відповідачем заборгованості за отриманий товар у сумі 4 429 900,42 грн стала підставою для звернення позивача до суду з даним позовом про стягнення суми заборгованості в примусовому порядку.

Відповідно до платіжних доручень №3898 від 18.02.22 на суму 48 024,60 грн, №5686 від 22.03.22 на суму 762 831,60 грн, №5600 від 17.03.22 на суму 619 045,42 грн, №5147 від 01.03.22 на суму 143 786,18 грн, №5157 від 01.03.22 на суму 633 837,82 грн, №5149 від 01.03.22 на суму 2 222 376,00 грн відповідачем сплачена сума заборгованості у розмірі 4 429 900,42 грн (після звернення позивача до суду з даним позовом).

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

На підставі викладеного, ухвалою суду від 14.02.23 було закрито провадження у справі в частині стягнення осново боргу у розмірі 4 429 900,42 грн на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

На підставі ст. 625 ЦК України позивачем було нараховано інфляційні втрати в розмірі 567 057,38 грн та 3 % річних у розмірі 143 215,75 грн на суму простроченої заборгованості.

Судом прийнято до уваги, що вказаний договір в установленому законом порядку не оспорювався, не визнавався недійсним та його дія не припинена. Доказів зворотнього жодною із сторін суду не надано.

Оцінивши наявні у матеріалах справи документи (докази) суд дійшов висновку про наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (ГК України), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватись від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить ГК України, частинами 1, 7 ст. 193 якого встановлено, що суб`єкти господарювання та ін. учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1). ... Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом (ч. 7).

Згідно із ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ч. 1 ст. 664 ЦК України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Факт здійснення поставки товару підтверджується належним чином засвідченими копіями видаткових накладних.

Як зазначалось вище у тексті цього рішення, за п. 3.2 договору, розрахунок за поставлений товар здійснюється протягом 60-ти календарних днів з дати поставки всього товару, передбаченого п. 1.1. договору, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

Оплата покупцем частини вартості товару у розмірі суми ПДВ здійснюється після реєстрації постачальником належним чином оформленої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (п. 3.3. договору).

При цьому, судом враховано, що відповідно до абз. 6 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, з метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

За фактом поставки товару постачальник виписав податкові накладні, які зареєстровані постачальником у Єдиному реєстрі податкових накладних в межах строку оплати вартості товару, про що свідчать відповідні квитанції.

Враховуючи викладене, строк оплати частини вартості послуг у розмірі суми ПДВ слід визначати так само, як і для оплати вартості товару, оскільки на дату настання строків оплати товару податкова накладна вже була виписана та зареєстрована постачальником.

Таким чином, зазначеним вище спростовуються заперечення відповідача щодо невизначеності умовами договору строку оплати вартості товару у розмірі суми ПДВ.

Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Факт прострочення здійснення оплати підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також 3 % річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлено інший розмір відсотків.

Доводи відповідача про неправомірне нарахування позивачем 3% річних та інфляційних втрат на суму ПДВ судом відхилені з огляду на те, що частина вартості товару в розмірі суми ПДВ входить до складу ціни товару, строк оплати вартості товару в частині сум ПДВ настав одночасно зі строком оплати вартості поставленого товару.

Згідно з розрахунком суду (проведеним за допомогою комп`ютерної юридичної інформаційно-пошукової системи "ЗАКОНОДАВСТВО"), розмір 3 % річних та індексу інфляції становлять 143 215,75 грн та 566 750,06 грн відповідно.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

При цьому, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Враховуючи, що провадження у справі в частині стягнення 4 429 900,42 грн заборгованості закрито у зв`язку з відсутністю предмету спору, відповідно сплачена сума судового збору у розмірі 66 448,51 грн (4 429 900,42 х 1,5% = 66 448,51 грн) підлягає поверненню позивачеві з Державного бюджету України після звернення позивача до суду з відповідною заявою.

Розподіл судових витрат на правову допомогу у вказаному рішенні суд не здійснює (296 232,24 грн). Представником позивача у відповіді на відзив зазначено про те, що «до теперішнього часу не надавалось клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу, а лише було подано попередній орієнтовний розрахунок» (станом на 10.01.23). Тому суд не надає оцінку запереченням відповідача проти розміру витрат позивача на правову допомогу.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 14, 15, 24, 126, 129, 130, п. 2 ч. 1 ст. 231, ст.ст. 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ) в особі відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Доноват" (69123, м. Запоріжжя, вул. Василя Стуса, буд. 8А, ) - 143 215 (сто сорок три тисячі двісті п`ятнадцять) грн 75 коп. 3 % річних, 566 750 (п`ятсот шістдесят шість тисяч сімсот п`ятдесят) грн 06 коп. інфляційних втрат та 10 649 (десять тисяч шістсот сорок дев`ять) грн 49 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України та п.п. 17.5. п. 1 Розділ ХІ «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» ГПК України.

Повний текст рішення складено 30.03.23.

Суддя В.Л. Корсун