ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

27 березня 2023 року Справа № 915/409/23

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

розглянувши матеріали

заяви: Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (01133, м. Київ, б. Лесі Українки, буд. 26, офіс 411; адреса для листування: 02094, м. Київ, а/с 57, пр. Ю. Гагаріна, 23; адреса електронної пошти: , ІНФОРМАЦІЯ_2; ідентифікаційний код 41084239)

про видачу судового наказу

про стягнення з Фізичної особи-підприємця Маффеі Людмили Йосипівни ( АДРЕСА_1 ; адреса електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )

за Договором № 207418-КС-002 від 02.11.2021 про надання кредиту заборгованості, що становить 29 712,50 грн,

В С Т А Н О В И В:

15.03.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося до Господарського суду Миколаївської області з заявою б/н від 15.03.2023 (вх. № 3143/23) про видачу судового наказу, в якій просить суд:

1. Прийняти заяву про видачу судового наказу ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА»;

2. Видати судовий наказ про стягнення із Фізичної особи - підприємець Маффеі Людмила Йосипівна (РНОКПП: НОМЕР_1 ; АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (, Місце знаходження: 01133, м.Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411, 13) заборгованість за Договором № 207418-КС-002 про надання кредиту від 02.11.2021 року, що становить 29 712,50 грн., яка складається з:

Суми прострочених платежів по тілу кредиту - 15 000,00 грн;

Суми прострочених платежів по процентах - 14 712,50 грн;

Суми прострочених платежів за комісією - 0,00 грн.;

та суму сплаченого судового збору за подання заяви на отримання судового наказу в розмірі 268 грн. 40 грн.

Дослідивши матеріали заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу у зв`язку з таким:

Згідно зі ст. 147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

За приписами ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до положень ч.ч. 1-3 ст. 150 ГПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником. У заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо: заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу.

За приписами п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Суд вважає за необхідне зауважити, що за загальним правилом, при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті (п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України). Водночас, підставою для відмови у видачі наказу є, зокрема, встановлення судом обставин, що з поданої заяви про видачу судового наказу не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги. Такі підстави для відмови у видачі судового наказу свідчать про наявність у суду обов`язку здійснити певний аналіз обґрунтованості вимог заявника на предмет наявності/порушення його права.

Таким чином, розглядаючи заяву про видачу судового наказу, суд має встановити обставини виникнення або порушення права грошової вимоги зокрема, й саме в тій сумі, щодо стягнення якої подано відповідну заяву, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів.

Статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до змісту ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В обґрунтування поданої заяви про видачу судового наказу заявник зазначив, що вимоги виникли за договором № 207418-КС-002 про надання кредиту від 02.11.2021, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (Кредитодавець) та Фізичною особою-підприємцем Маффеі Людмилою Йосипівною (Позичальник, боржник) в електронній формі через вебсайт Кредитодавця https://bizpozyka.com/ шляхом введення логіну Особистого кабінету та паролю Особистого кабінету та подання Позичальником заявки на отримання кредиту з Особистого кабінету через Інформаційно-телекомунікаційну систему (ІТС), та подальшого шляхом обміну електронними повідомленнями на сайті Кредитодавця.

На підтвердження наявності господарських правовідносин між сторонами товариство до заяви про видачу судового наказу додало копії таких документів:

- Договір № 207418-КС-002 про надання кредиту від 02.11.2021;

- Пропозиція укласти Договір(оферта) № 207418-КС-002 про надання кредиту від 02.11.2021;

- Прийняття(акцепт) пропозиції(оферти) щодо укладання Договору № 207418-КС-002 про надання кредиту від 02.11.2021;

- Правила про надання грошових коштів у кредит Фізичним особам-підприємцям Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика»;

- оформлена Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» Візуальна форма послідовності дій Клієнта;

- оформлена Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» Анкета клієнта від 15.02.2023 (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи);

- платіжний документ від 02.11.2021.

Суд вважає за необхідне зауважити, що у п.1 Договору № 207418-КС-002 про надання кредиту від 02.11.2021 вказано, що правовідносини сторін регулюються у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям.

В п. 10 Договору № 207418-КС-002 про надання кредиту від 02.11.2021 зазначено, що вказані Правила є невід`ємною частиною договору.

При цьому, суд зазначає, що у п. 12.1 наданих заявником Правил про надання грошових коштів у кредит Фізичним особам-підприємцям Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» 2021 року (надалі - Правила) вказано, що ці Правила затверджуються наказом директора Кредитодавця. Правила набирають чинності з дати, вказаної в наказі про їх затвердження.

Водночас, до заяви б/н від 15.03.2023 (вх. № 3143/23) про видачу судового наказу товариством не додано доказів, що підтверджують затвердження вказаних Правил. Отже, відсутні докази набрання чинності цими Правилами, які є невід`ємною частиною договору.

За змістом статті 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним в письмовій (в тому числі електронній) формі.

Неподання доказів набрання чинності вказаними Правилами, які є невід`ємною частиною договору, не дають можливості однозначно встановити суду, що вказаний договір є укладеним.

Також, суд зазначає, що з наданих заявником Правил вбачається, що позичальник, який бажає отримати від ТОВ «Бізнес позика» кредит, звертається до кредитодавця із заявкою, в якій повідомляє повні, точні та достовірні особисті дані, що необхідні кредитодавцю для прийняття рішення про можливість надання кредиту, та надає згоду на передачу своїх персональних даних та їх подальшу обробку, згоду на перевірку кредитодавцем інформації про фінансовий стан заявника (п. 1.4.5, 2.2, 2.9, 2.10, 2.11, 2.15, 3.1.1 Правил). Рішення про можливість надання кредиту приймається кредитодавцем на підставі автоматизованої обробки заявки заявника на основі інформації, законно отриманої з інших джерел, та інших дій, передбачених цими Правилами (п. 2.19 Правил).

На підтвердження укладення кредитного договору з боку боржника заявник посилається на оформлену одноособово Візуальну форму послідовності дій клієнта та зазначає про укладення договору шляхом введення позичальником ідентифікатора з використанням номеру телефону.

На підтвердження перерахування грошових коштів на рахунок боржника товариство надало суду копію платіжного документа № 45839033 від 02.11.2021.

Проте, на переконання суду, з наданих заявником доказів не вбачається можливості встановити наявність волевиявлення боржника на укладення кредитного договору, оскільки всі додані до заяви документи складені заявником одноособово.

Заявки на укладення кредитного договору, яка має заповнюватись позичальником до моменту направлення кредитором оферти на укладення договору, не надано. Також не надано доказів на підтвердження того, що картковий рахунок, на який перераховано кредитні кошти, належить боржнику.

Таким чином, відсутні докази, які б вірогідно підтверджували укладення вказаного договору боржником та перерахування йому кредитних коштів.

Враховуючи викладене, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, належним чином не підтверджуються доданими до неї документами.

Таким чином, із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» за Договором № 207418-КС-002 про надання кредиту від 02.11.2021, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу про стягнення грошової заборгованості.

З урахуванням викладених вище обставин та норм процесуального права у сукупності, суд відмовляє Товариству з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» у видачі судового наказу на підставі п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Приписами ч. 2 ст. 152 ГПК України визначено, що про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

У відповідності до ч. 1 ст.153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152, ст. ст. 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» у видачі судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Маффеі Людмили Йосипівни за Договором № 207418-КС-002 про надання кредиту від 02.11.2021 заборгованості, що становить 29 712,50 грн, за заявою б/н від 15.03.2023 (вх. № 3143/23) про видачу судового наказу у справі № 915/409/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку, визначеному статтями 255, 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.Г. Смородінова