УХВАЛА

27 березня 2023 року

м. Київ

cправа № 914/4092/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Губенко Н. М. - головуючий, Вронська Г. О., Кондратова І. Д.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Фізичної особи - підприємця Баличик Галини Михайлівни та ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Львівської області

у складі судді Петрашка М. М.

від 16.06.2022 та

на постанову Західного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Зварич О. В., Бойко С. М., Гриців В. М.

від 30.01.2023

за позовом Фізичної особи - підприємця Баличик Галини Михайлівни

до Товариства з обмеженої відповідальністю "Латориця", Фізичної особи - підприємця Ходак Марії Володимирівни

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

про визнання недійсними договору про спільну сумісну діяльність № 27/08 від 03.09.2011 та договору оренди № 7 від 15.09.2011,

ВСТАНОВИВ:

30 грудня 2021 року Фізична особа - підприємець Баличик Галина Михайлівна звернулась до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженої відповідальністю "Латориця", Фізичної особи - підприємця Ходак Марії Володимирівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визнання недійсними договору про спільну сумісну діяльність № 27/08 від 03.09.2011 (зі змінами та доповненнями), укладеного між Товариством з обмеженої відповідальністю "Латориця" та Фізичною особою - підприємцем Ходак Марією Володимирівною та договору оренди № 7 від 15.09.2011 (зі змінами та доповненнями), укладеного між Фізичною особою - підприємцем Баличик Галиною Михайлівною та Фізичною особою - підприємцем Ходак Марією Володимирівною.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 16.06.2022 у справі № 914/4092/21 в задоволенні позову відмовлено.

Постановою від 30.01.2023 Західний апеляційний господарський суд залишив без змін рішення Господарського суду Львівської області від 16.06.2022 у справі № 914/4092/21.

05 березня 2023 року Фізична особа - підприємець Баличик Галина Михайлівна та ОСОБА_1 звернулися до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Львівської області від 16.06.2022 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 30.01.2023 у справі № 914/4092/21.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Фізичної особи - підприємця Баличик Галини Михайлівни та ОСОБА_1 , Судом встановлено, що її слід залишити без руху з наступних підстав.

За приписами частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, вона залишається без руху.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині 3 цієї статті.

Поряд з цим, за приписами частини 2 зазначеної статті підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

При цьому пунктом 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Зі змісту касаційної скарги Фізичної особи - підприємця Баличик Галини Михайлівни та ОСОБА_1 вбачається, що підставами касаційного оскарження рішення Господарського суду Львівської області від 16.06.2022 та постанови Західного апеляційного господарського суду від 30.01.2023 у справі № 914/4092/21 є неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права за наявності виключного випадку, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, оскільки зазначається, що судами не враховано та не застосовано правові висновки Верховного Суду. При цьому, скаржницями наведено низку постанов Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду, процитовано певні їх абзаци, проте не вказано стосовно саме якої/яких норми/норм права у подібних правовідносинах Великою Палатою Верховного Суду та Верховним Судом викладені висновки у цих постановах, та які не були враховані судами першої та/або апеляційної інстанцій.

Суд звертає увагу на те що, якщо підставою для відкриття касаційного провадження скаржник вважає наявність виключного випадку, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, він повинен чітко та конкретно вказати норму/норми (пункт, частину, статтю) права, яку, на його думку, невірно застосували суди першої та/або апеляційної інстанцій, навести постанову Верховного Суду (номер справи і дату її ухвалення), в якій викладено висновок щодо застосування саме цієї норми права, та яку не врахували суди при ухваленні оскаржуваних судових рішень.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент звернення з позовної заявою) за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Абзацом 2 частини 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

У даній справі позов поданий у грудні 2021 року, отже для вирахування розміру сплати судового збору застосовується 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 2 270,00 грн, оскільки статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2021 року встановлений у розмірі 2 270,00 грн.

З урахуванням викладеного, за подання позову до Господарського суду Львівської області судовий збір підлягав сплати у розмірі 4 540,00 грн (2 270,00 грн * на дві вимоги немайнового характеру: визнання недійсними договору про спільну сумісну діяльність № 27/08 від 03.09.2011 (перша вимога) та договору оренди № 7 від 15.09.2011 (друга вимога)).

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою) за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Отже за подання до Верховного Суду касаційної скарги Фізичної особи - підприємця Баличик Галини Михайлівни та ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Львівської області від 16.06.2022 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 30.01.2023 у справі № 914/4092/21 судовий збір підлягає оплаті у сумі 9 080,00 грн: а саме 4 540,00 грн (2 немайнові вимоги * 2 270,00 грн) * 200%.

Однак до касаційної скарги Фізичної особи - підприємця Баличик Галини Михайлівни та ОСОБА_1 не додано доказів сплати судового збору.

Водночас разом із касаційною скаргою подано клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору. В обґрунтування вказаного клопотання ОСОБА_1 посилається на пункт 1 частини 1 та частину 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір" і зазначає, що протягом 2018-2022 років вона доходів не отримувала, окрім пенсії, будь яке нерухоме майно на праві власності у неї відсутнє, а отже, на думку ОСОБА_1 , наявні підстави для її звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги, оскільки його розмір перевищує 5% розміру річного доходу та є надмірним тягарем. На підтвердження вказаних обставин, до клопотання про звільнення від сплати судового збору додані копії довідки про доходи за період з 01.01.2022 по 31.12.2022; відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 1 кварталу 2018 року по 4 квартал 2018 року, з 1 кварталу 2019 року по 4 квартал 2019 року, з 1 кварталу 2020 року по 4 квартал 2020 року, з 1 кварталу 2021 року по 4 квартал 2021 року, з 1 кварталу 2022 року по 4 квартал 2022 року; довідка Акціонерного товариства "Ощадбанк" про відсутність відкритих депозитних рахунків та наявність пенсійного рахунку; інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_1 .

Частиною 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" унормовано, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з частиною 2 статті 8 зазначеного вище Закону суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині 1 цієї статті.

Положення статті 8 Закону України "Про судовий збір" містять виключний перелік умов, за наявності яких суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від сплати судового збору.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 не є позивачем у справі, та не підпадає під коло осіб, на яких розповсюджуються норми статті 8 Закону України "Про судовий збір", у Суду відсутні правові підстави для задоволення її клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Згідно із частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на викладене, касаційна скарга Фізичної особи - підприємця Баличик Галини Михайлівни та ОСОБА_1 залишається без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, із наданням строку для усунення недоліків, шляхом:

- викладення належного обґрунтування виключного випадку, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням наведених вище вимог процесуального законодавства;

- надання Суду доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду Львівської області від 16.06.2022 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 30.01.2023 у справі № 914/4092/21 у встановленому законом порядку і розмірі, а саме у сумі 9 080,00 грн.

Згідно із частиною 4 статті 174 та частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

У зв`язку із залишенням касаційної скарги без руху, Суд не розглядає клопотання Фізичної особи - підприємця Баличик Галини Михайлівни та ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду Львівської області від 16.06.2022 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 30.01.2023 у справі № 914/4092/21.

2. Касаційну скаргу Фізичної особи - підприємця Баличик Галини Михайлівни та ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Львівської області від 16.06.2022 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 30.01.2023 у справі № 914/4092/21 залишити без руху.

3. Надати Фізичній особі - підприємцю Баличик Галині Михайлівні та ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

4. Роз`яснити Фізичній особі - підприємцю Баличик Галині Михайлівні та ОСОБА_1 , що у разі неусунення недоліків касаційної скарги у встановлений судом строк така касаційна скарга вважається неподаною і підлягає поверненню скаржникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Н. М. Губенко

Судді Г. О. Вронська

І. Д. Кондратова