РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.03.2023Справа № 910/843/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Бенчук О.О., розглянув матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Елкор Клауд»

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Банк Січ» Стрюкової Ірини Олександрівни

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про зобов`язання вчинити дії

За участі представників учасників процесу:

від позивача Кобець О.С.

від відповідача Герасимчук І.А.

від третьої особи Линник Я.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Елкор Клауд» з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Банк Січ» Стрюкової Ірини Олександрівни про зобов`язання вчинити дії, а саме: зобов`язати відповідача виконати платіжне доручення № 36 від 09.08.2022 шляхом перерахування грошових коштів за єдиний податок за серпень 2022 року в сумі 475 000,00 грн, які обліковуються на розрахунковому рахунку позивача, на рахунок Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням прав позивача за договором банківського рахунку від 29.04.2022 в частині перерахування коштів з рахунку позивача з порушенням строку для обробки даних для такого перерахування. При цьому позивачем вказується, що таке платіжне доручення було подано до Акціонерного товариства "Банк Січ" до моменту прийняття та публікації Національним банком України рішення про віднесення АТ "Банк Січ" до категорії неплатоспроможних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.01.2023 відкрито провадження у справі № 910/743/23 постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого засідання на 22.12.2022, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, а також встановлено строки для вчинення учасниками справи процесуальних дій.

21.02.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. 24.02.2023 третьою особою подано письмові пояснення. 27.02.2023 відповідачем подано клопотання про долучення доказів.

У судовому засіданні 27.02.2023 представник позивача просив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті, представники відповідача та третьої особи не заперечували проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.02.2023 судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.03.2023.

У судовому засіданні 13.03.2023 представником позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, представники відповідача та третьої особи в задоволенні позовних вимог просили відмовити з підстав, викладених в заявах по суті.

13.03.2023, зважаючи на відсутність підстав для відкладення розгляду справи, судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення у даній справі.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

29.04.2022 між Акціонерним товариством «Банк Січ» (далі - банк) та ТОВ «Елкор Клауд» (далі - клієнт) укладено договір банківського рахунку № 7881, предметом якого є те, що банк на підставі заяви про відкриття поточного рахунку, поданої клієнтом за встановленою формою, відкриває клієнту поточний(-і) рахунок(-і) у національній та/або іноземній валюті та здійснює його розрахунково-касове обслуговування відповідно до правил, цього договору, тарифів банку, зазначених у відповідній заяві про відкриття рахунку та чинного законодавства України (п. 2.1 договору).

Відповідно до п. 2.2 договору банк та клієнт домовились, що дія цього договору рівною мірою поширюється на всі поточні рахунки, відкриті клієнтом у банку.

Згідно з п. 2.3 договору банк відкриває рахунок(-і) клієнту на підставі поданої ним заяви про відкриття поточного рахунку встановленої банком форми та інших документів відповідно до вимог чинного законодавства України і нормативно-правових актів НБУ.

Види розрахунково-касових операцій, що здійснюються банком за поточним(-ми) рахунком(-ами) клієнта визначається чинним законодавством України, в т.ч. нормативно-правовими актами НБУ, та умовами, що наведені в Правилах та тарифах банку.

Відповідно до п. 2.10 договору, вказаний договір укладений на невизначений строк та набуває чинності з дня його підписання. Дія договору припиняється за згодою сторін або у випадках, передбачених чинним законодавством України, цим договором та правилами.

Як вбачається з повідомлення від 29.04.2022 за № 210/11, позивачу в Акціонерному товаристві «Банк Січ» відкрито рахунок НОМЕР_1 .

Як встановлено судом, 09.08.2022 позивачем подано до банку платіжне доручення № 36 про перерахування на рахунок Головного УДКСУ у м. Києві грошових коштів у розмірі 475 000,00 грн з призначенням платежу "сплата єдиного податку за 08.2022".

При цьому, з виписки з рахунку станом на 09.08.2022 вбачається, що у позивача на вищевказаному рахунку наявні грошові кошти в розмірі 475 752,72 грн

Водночас, як вказується позивачем, банком протягом операційного дня (09.08.2022) не здійснено перерахування належних позивачу коштів.

Як зазначено позивачем у позовній заяві, у телефонній розмові з представниками банку йому було повідомлено про неможливість виконання такого платіжного доручення у зв`язку з тим, що банк не може виконати платіжне доручення через заблокування Системи електронних платежів НБУ.

Крім того, судом встановлено, що рішенням Правління Національного банку України № 405-рш/БТ від 09.08.2021 Акціонерне товариство «Банк Січ» вирішено віднести до категорії неплатоспроможних, а також доручено повідомити про прийняття цього рішення в т.ч. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

Як вбачається з часу підписання, вказане рішення підписано 09.08.2022 о 17:29 год. та опубліковано на офіційному сайті НБУ того ж дня о 19:28 год.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2022 № 579 вирішено розпочати процедуру виведення Акціонерного товариства «Банк Січ» з ринку і запровадити в ньому тимчасову адміністрацію строком на один місяць з 10.08.2022 до 09.09.2022 (включно). Призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора Степанець В.С. строком на один місяць.

Як зазначає позивач, він 22.08.2022 звертався до уповноваженої особи АТ «Банк Січ» з листом, в якому просив виконати/здійснити платіжне доручення № 36 від 09.08.2022 на суму 475 000,00 грн. Доказів надіслання позивачем такого листа матеріали справи не містять.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 654 від 29.08.2022 продовжено строк тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку АТ «Банк Січ» на один місяць з 10.09.2022 по 09.10.2022 (включно), а також продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду Степанець В.С. строком на один місяць.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 803 від 07.10.2022 вирішено: припинити тимчасову адміністрацію в АТ «Банк Січ»; відкликано повноваження Степанець В.С.; розпочато процедуру ліквідації у АТ «Банк Січ» строком три роки з 10.10.2022 по 09.10.2025 (включно); призначено уповноваженою особою Фонду та делегувати всі повноваження ліквідатора АТ «Банк Січ» Стюковій Ірині Олександрівні строком з 10.10.2022 по 09.10.2025 (включно).

18.10.2022 позивач звернувся з заявою № 1 про визнання вимог кредитора, в якій просив визнати його кредитором АТ «Банк Січ» в сумі всіх належних позивачу коштів. Крім того, у вказаній заяві позивач просив здійснити платіжне доручення № 36 від 09.08.2022 на суму 475 000,00 грн зі сплати єдиного податку за серпень 2022 року до бюджету.

Отримання АТ «Банк Січ» вказаної заяви підтверджується печаткою за вх. № 1338-п від 18.10.2022.

Як встановлено судом, рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 28.11.2022 № 959 затверджено реєстр вимог кредиторів, що додається.

Відповідно до вказаного реєстру позивача визнано акцептованим кредитором АТ «Банк Січ» на суму грошових коштів, які знаходились на його рахунку, а саме в розмірі 476 352,09 грн, які віднесено до сьомої черги вимог кредиторів.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач та третя особа посилаються на те, що віднесення АТ «Банк Січ» до категорії неплатоспроможних та прийняття рішення про його ліквідацію зумовлюють для позивача як кредитора такого банку спеціальну процедуру, яка передбачена ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки задоволення вимог окремих кредиторів поза межами процедури ліквідації порушує в цілому баланс інтересів кредиторів банку.

Крім того, відповідачем та третьою особою вказується про неналежність відповідача у даній справі, оскільки позивач звернувся з вимогами саме до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Банк Січ» Стрюкової Ірини Олександрівни, проте належним відповідачем у даній справі є саме банк (АТ «Банк Січ»), а не Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи Фонду.

Розглядаючи спір у даній справі та оцінюючи правомірність заявлених позивачем вимог, а також обґрунтованість заперечень відповідача та третьої особи, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 1066 Цивільного кодексу України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 1068 Цивільного кодексу України, банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунку грошові кошти в день надходження до банку відповідної платіжної інструкції, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом.

Відповідно до ст. 1073 Цивільного кодексу України, у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Як визначено ч. 1 ст. 1074 Цивільного кодексу України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, замороження активів, що пов`язані з тероризмом та його фінансуванням, розповсюдженням зброї масового знищення та його фінансуванням, передбачених законом. Банк не має права встановлювати заборону на встановлення обтяження, але може встановлювати розумну винагороду.

При цьому, враховуючи віднесення АТ «Банк Січ» до категорії неплатоспроможних та прийняття рішення про його ліквідацію спеціальним законом для спірних правовідносин сторін є Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідним Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків (ч. 1 ст. 1 Закону).

Згідно з ч. 3 ст. 1 вказаного Закону, відносини, що виникають у зв`язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

У вказаному Законі нижченаведені терміни вживаються в такому значенні:

- виведення неплатоспроможного банку з ринку - заходи, які здійснює Фонд стосовно банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, щодо виведення його з ринку одним із способів, визначених статтею 39 цього Закону;

- вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського рахунку, банківського вкладу (депозиту) (крім коштів, залучених від видачі ощадного сертифіката банку), включаючи нараховані відсотки на такі кошти. Кошти, залучені банком від видачі (випуску) ощадного сертифіката банку або депозитного сертифіката банку, не є вкладом;

- вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського рахунку, банківського вкладу (депозиту), крім фізичної особи (у тому числі фізичної особи - підприємця), яка є власником лише ощадного сертифіката банку;

- кредитор - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до банку щодо його майнових зобов`язань, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, які мають документально підтверджені вимоги до банку щодо його майнових зобов`язань;

- ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства;

- система гарантування вкладів фізичних осіб - сукупність відносин, що регулюються цим Законом, суб`єктами яких є Фонд, Кабінет Міністрів України, Національний банк України, банки та вкладники;

- тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом;

- уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 вказаного Закону, Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 34 Закону, фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Відповідно до ч. 3 вказаної норми, виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду (кілька уповноважених осіб Фонду), якій Фонд делегує всі або частину своїх повноважень тимчасового адміністратора. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно.

Як визначено ч. 1 ст. 35 Закону, тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Фонд може делегувати рішенням виконавчої дирекції Фонду частину або всі свої повноваження як тимчасового адміністратора або ліквідатора уповноваженій особі (уповноваженим особам) Фонду, яка має високі професійні та моральні якості, бездоганну ділову репутацію, повну вищу освіту в галузі економіки, фінансів чи права (не нижче кваліфікаційного рівня "спеціаліст") та професійний досвід, необхідний для виконання заходів у межах здійснення тимчасової адміністрації.

Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Як визначено ч. 2 вказаної норми, на період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності Фонду та уповноваженій особі Фонду в межах повноважень, встановлених цим Законом та делегованих Фондом, і діють у визначених Фондом/уповноваженою особою Фонду межах та порядку.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Поряд з цим, згідно з п. 1 ч. 6 вказаної статті, обмеження, встановлене пунктом 1 частини п`ятої цієї статті, не поширюється на зобов`язання банку щодо, зокрема, виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України.

Згідно з ч. ст. 37 вказаного Закону, уповноважена особа Фонду діє від імені банку в межах повноважень Фонду.

Поряд з цим, позивач не є вкладником банку, оскільки згідно з вимогами вказаного Закону вкладник - це фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського рахунку, банківського вкладу (депозиту), крім фізичної особи (у тому числі фізичної особи - підприємця), яка є власником лише ощадного сертифіката банку.

При цьому, вкладом є кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського рахунку, банківського вкладу (депозиту) (крім коштів, залучених від видачі ощадного сертифіката банку), включаючи нараховані відсотки на такі кошти. Кошти, залучені банком від видачі (випуску) ощадного сертифіката банку або депозитного сертифіката банку, не є вкладом

Проте, позивач є юридичною особою. Кошти, які станом на 09.08.2022 були на рахунку позивача на підставі договору банківського рахунку, не є вкладом, а є його власними коштами.

Також судом не беруться до уваги посилання позивача про те, що платіжне доручення мало бути здійснене/виконане АТ «Банк Січ» 09.08.2022, оскільки було подано у вказаний операційний день, адже 09.08.2022 рішенням Правління Національного банку України № 405-рш/БТ від 09.08.2021 АТ «Банк Січ» вже було віднесено до категорії неплатоспроможних, а рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2022 № 579 розпочато процедуру виведення Акціонерного товариства «Банк Січ» з ринку і запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць.

При цьому, опублікування вказаного рішення на офіційному сайті НБУ о 19:27 год. не змінює того факту, що рішення НБУ біло прийнято о 17:29 год., тобто до кінця операційного дня роботи банку.

За вказаних обставин, на підставі п. 1 ч. 5 ст. 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не здійснювалось задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

При цьому, позивач включений до сьомої черги реєстру вимог акцептованих кредиторів відповідності до норм вказаного Закону.

Крім того, судом не беруться до уваги посилання позивача на те, що він не є кредитором АТ «Банк Січ», оскільки просив грошові кошти перерахувати до бюджету в рахунок сплати єдиного податку за серпень 2022 року, при цьому перерахування коштів на інший рахунок для сплати податків не змінює природу того, що такі кошти є власністю позивача, якими він може розпоряджатись на власний розсуд, та його вимоги щодо таких коштів мають розглядатись в урахування норм спеціального Закону, яким є ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Також як вказано вище, позивачем подано заяву про визнання його кредитором, така заява була задоволена, позивача включено до сьомої черги реєстру вимог акцептованих кредиторів на всю суму коштів, які знаходились станом на 09.08.2022 на його рахунку. Таким чином, посилання позивача на те, що він не є кредитором АТ «Банк Січ», є безпідставними.

Також суд зазначає, що позивач у даній справі звернувся з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Банк Січ» Стрюкової Ірини Олександрівни, не до АТ «Банк Січ».

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Господарського процесуального кодексу України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 2-4 ст. 4 вказаного Кодексу, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Адміністратор за випуском облігацій, який діє в інтересах власників облігацій відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", має право звертатися до господарського суду згідно з встановленою юрисдикцією господарських судів за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів власників облігацій.

Проте, повноважена особа Фонду є працівником Фонду та діє від імені банку в межах повноважень Фонду, така особа у господарському процесі не має самостійної процесуальної дієздатності та може лише виступати представником банку у випадку пред`явлення до нього позову.

Тобто відповідачем у цій справі помилково визначено уповноважену особу Фонду, яка у господарському (цивільному) процесі не має самостійної процесуальної дієздатності (як суб`єкт владних повноважень). У господарських відносинах уповноважена особа Фонду може діяти лише як орган управління банком, його представник (див. висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у пунктах 88-93 постанови від 22 серпня 2018 року у справі № 559/1777/15-ц, у пунктах 56-62 постанови від 28 листопада 2018 року у справі № 383/2/17, у пункті 38.6 постанови від 12 грудня 2018 року у справі № 591/1272/18, у пункті 36 постанови від 23 січня 2019 року у справі № 639/5960/17, у пункті 34 постанови від 20 березня 2019 року у справі № 486/1459/17, у пункті 57 постанови від 20 березня 2019 року у справі № 161/4985/17, у пункті 36 постанови від 26 червня 2019 року у справі № 554/4702/18).

Визначення відповідача (відповідачів), предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість установлення належності відповідача (відповідачів) й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (аналогічні висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц; від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц; від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц; від 12 грудня 2018 року у справах № 570/3439/16-ц та № 372/51/16-ц).

Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а в разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а в разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Однак за власною ініціативою суд не може залучити до участі у справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем.

Аналогічні позиції щодо застосування норм права у подібних правовідносинах містяться в постанові Великої Палати Верховного суду від 11.09.2019 у справі № 910/7122/17, а також у постанові Верховного суду від 19.10.2019 у справі № 826/4343/15.

Крім того, суд зазначає, що вимоги позивача обґрунтовані саме неналежним виконанням АТ «Банк Січ» своїх зобов`язань щодо перерахування грошових коштів на підставі укладеного між позивачем та АТ «Банк Січ» договору банківського рахунку від 29.04.2022, а також Правил обслуговування суб`єктів господарювання в АТ «Банк Січ», проте договірних (зобов`язальних) відносин між позивачем та Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Банк Січ» Стрюковою Іриною Олександрівною не існує, тобто відповідачем у даній справі має бути саме АТ «Банк Січ» в особі уповноваженої особи Фонду на ліквідацію, оскільки остання виконує функції органу управлення АТ «Банк Січ».

За вказаних обставин, враховуючи, що позов пред`явлено до неналежного відповідача у даній справі, вказана обставина є самостійною підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги позивача до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Банк Січ» Стрюкової Ірини Олександрівни про зобов`язання останньої виконати платіжне доручення № 36 від 09.08.2022 шляхом перерахування грошових коштів за єдиний податок за серпень 2022 року в сумі 475 000,00 грн, які обліковуються на розрахунковому рахунку позивача, на рахунок Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Судові витрати з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на позивача та відшкодуванню за рахунок відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення підписано 03.04.2023.

Суддя О.Г. Удалова