ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

"04" квітня 2023 р. Справа№ 910/19908/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Суліма В.В.

Гаврилюка О.М.

розглянувши заяву Київського національного лінгвістичного університету про забезпечення позову

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Л.С.Ц" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.12.2022

у справі №910/19908/21 (суддя - Полякова К.В.)

за позовом Київського національного лінгвістичного університету

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Л.С.Ц."

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Міністерство освіти та науки України

за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:

1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Територіальне міжгосподарче об`єднання "Ліко-Холдінг"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Л-Груп"

про витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

Київський національний лінгвістичний університет звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Л.С.Ц." про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є незаконним володільцем майна, що належить на праві власності позивачу, з огляду на що позивач просить суд витребувати з чужого незаконного володіння відповідача на користь позивача гуртожиток (секція 4, літ "А"), реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 00; загальною площею 722,6 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Ломоносова, 50/2, секція 4.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.12.2022 у справі № 910/19908/21 позовні вимоги Київського національного лінгвістичного університету задоволено повністю. Витребувано з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Л.С.Ц." на користь Київського національного лінгвістичного університету гуртожиток (секція 4, літ "А"), реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 00; загальною площею 722,6 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Ломоносова, 50/2, секція. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Л.С.Ц." на користь Київського національного лінгвістичного університету 137442 грн. 72 коп. витрат зі сплати судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Л.С.Ц" подало апеляційну скаргу, в якій просить суд поновити строк на апеляційне оскарження, прийняти апеляційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 08.12.2022 по справі № 910/19908/21 та відкрити апеляційне провадження у справі. Скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 08.12.2022 по справі № 910/19908/21 та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2023 витребувано справу № 910/19908/21 у Господарського суду міста Києва, відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи.

23.01.2023 справа № 910/19908/21 надійшла на адресу Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2023 відмовлено в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Л.С.Ц" про відстрочення сплати судового збору. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Л.С.Ц" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.12.2022 у справі № 910/19908/21 залишено без руху, роз`яснено право на усунення недоліків апеляційної скарги.

15.02.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Л.С.Ц" надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої долучена квитанція про сплату судового збору в сумі 206 164,50 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2023 задоволено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 08.12.2022 у справі № 910/19908/21 та поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Л.С.Ц" зазначений строк. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Л.С.Ц" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.12.2022 у справі № 910/19908/21. Розгляд апеляційної скарги призначено на 23.03.2023.

20.03.2023 через відділ документального забезпечення суду від Київського національного лінгвістичного університету надійшла заява про забезпечення позову, відповідно до якої останній просить накласти арешт на нерухоме майно - гуртожиток (секція 4, літ "А"), реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 00; загальною площею 722,6 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Ломоносова, 50/2, секція 4.

В обґрунтування заяви позивач зазначає, що попередній незаконний володілець гуртожитку (ТОВ «Ліко-Холдінг»), правонаступником якого є відповідач, вже вчиняв дії спрямовані на відчуження гуртожитку під час судового провадження у справі №910/2861/18, предметом якого був гуртожиток.

Окрім того, як зазначає заявник, з метою ускладнення повернення гуртожитку університету під час розгляду спору щодо цього майна, ТОВ «Л.С.Ц.» передало гуртожиток в іпотеку іншій пов`язаній особі - ТОВ «Л-ГРУП». Так, 16.11.2020 було укладено відповідний договір іпотеки (зареєстрований за номером 6129).

Зважаючи на викладене, заявник зазначає, що накладення арешту на спірне майно у справі №910/19908/21 має логічний зв`язок із предметом позовних вимог, що заявлені, і такий захід спрямований на забезпечення ефективного захисту прав та інтересів позивача в разі залишення без змін рішення суду.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді Ткаченко Б.О. з 21.03.2023 на лікарняному, 23.03.2023 судового засідання не відбулось.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.04.2023 справу передано колегії суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді - Гаврилюк О.М., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2023 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Л.С.Ц" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.12.2022 призначено на 04.05.2023.

Колегія суддів, розглянувши подану заяву про забезпечення позову, дійшла до висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Частиною 1 статті 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (боржника) або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача або особи, яка звернулась з відповідними вимогами у справі про банкрутство.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу для забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд, зокрема, у постановах від 21.01.2019 у справі № 902/48318, від 28.08.2019 у справі № 910/4491/19, від 12.05.2020 у справі № 910/14149/19, від 21.01.2021 у справі № 924/881/16.

Згідно зі ст. ст. 73, 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 також висловлено позицію про те, що необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Аналогічна права позиція висловлена, зокрема, в постановах Верховного Суду від 05.02.2020 у справі № 910/7511/19, від 03.04.2020 у справі № 904/4511/19, від 23.12.2020 у справі № 911/949/20.

Проаналізувавши вищевикладене, а також дослідивши матеріали справи, колегія суддів констатує, що заява про вжиття заходів забезпечення позову не містить жодних відомостей про вчинення Товариством з обмеженою відповідальністю "Л.С.Ц." будь-яких дій, спрямованих на ухилення від виконання рішення суду, а доводи заявника зводяться виключно до необґрунтованих припущень.

Також не може бути підставою для застосування заходів забезпечення позову укладання 16.11.2020 договору іпотеки (зареєстрований за номером 6129), оскільки, укладання такого договору відбулось до відкриття провадження судом першої інстанції у справі №910/19908/21, а тому стверджувати, що відповідач вчиняв/вчиняє дії для ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду у даній справі не вбачається за можливе.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що Київським національним лінгвістичним університетом не обґрунтовано та не доведено жодними доказами в установленому законом порядку наявності визначених законодавчо підстав для вжиття заявлених заходів забезпечення позову, у зв`язку із чим в задоволенні даної заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Також колегія суддів зазначає, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Київського національного лінгвістичного університету про забезпечення позову - відмовити.

Відповідно до ч. 1, ст. 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та підлягає оскарженню у строки та в порядку передбаченими ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді В.В. Сулім

О.М. Гаврилюк