ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2023 р. Справа № 911/2822/22

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Комунального підприємства Київський метрополітен

до Товариства з обмеженою відповідальністю Будабсолют

про стягнення 9900,00 грн

без виклику учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство «Київський метрополітен» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Київської області із позовною заявою № 12/04-394 від 20.12.2022 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будабсолют» (далі відповідач) про стягнення 9900,00 грн збитків.

Позов обґрунтований відсутністю факту реєстрації відповідачем податкової накладної у зв`язку з виконанням сторонами договору № 259-Ш-20 від 10.04.2020, що призвело до настання збитків для позивача у вигляді втраченого податкового кредиту.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.01.2023 відкрито провадження у справі; постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи); сторонам встановлено строки для вчинення процесуальних дій у справі.

Частиною 5 ст. 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, у порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 ГПК України, у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі, судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Як свідчать матеріали справи, відповідач не скористався наданим йому процесуальним правом, передбаченим ч. 1 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), щодо надіслання відзиву на позовну заяву.

При цьому суд зазначає, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд даної справи, що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 926, врученого представнику 04.03.2023.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається виключно за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, та об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

10 квітня 2020 року між КП «Київський метрополітен» (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будабсолют» (далі - виконавець) було укладено Договір № 259-Ш-20, згідно умов якого підрядник, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, на свій ризик, зобов`язувався виконати та здати роботи «Дообладнання охоронною сигналізацією даху виробничого корпусу електродепо «Оболонь» (пожежна драбина) (встановлення систем аварійної сигналізації та антен, код 45312000-7 за ДК 021:2015)», (далі - роботи), а замовник зобов`язується виконані належним чином роботи прийняти та оплатити.

Відповідно до п. 3.2 Договору з урахуванням Додаткової угоди № 1 від 03.07.2020, ціна (вартість) робіт та сума Договору становить - 59 400,00 грн, в тому числі ПДВ 20% - 9 900,00 грн та визначається в Договірній ціні з відповідними кошторисними розрахунками до неї (Додаток 2 до Договору), що є невід`ємною частиною цього Договору.

Договір набирає чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками і діє до 31.12.2020 року включно (п.8.1 Договору).

Відповідно до п. п. 5.1, 5.2 Договору підрядник розпочинає виконання робіт з моменту отримання письмового повідомлення замовника про початок виконання робіт, за умови виконання вимог п. п. 3.2.2. Письмове повідомлення, з урахуванням вимог п. 11.14 Договору, направляється замовником підряднику рекомендованим листом з повідомленням про вручення (при цьому копія повідомлення направляється замовником підряднику електронною поштою), з обов`язковим повідомленням підрядником замовника про отримання повідомлення факсом або електронною поштою.

Відповідно до п. п. 6.1.5, 6.1.6 Договору, замовник зобов`язувався прийняти виконані належної якості роботи за Актом №КБ-2в та Довідкою №КБ-3 та здійснити розрахунок за виконані роботи своєчасно та в повному обсязі.

Як зазначає позивач та свідчать матеріали справи, ТОВ «Будабсолют» виконало, а КП «Київський метрополітен» прийняло належної якості роботи, про що свідчать Акти форми №КБ-2в № 1/11/20 та № 2/11/20 за листопад 2020, а також Довідка форми №КБ-3 про вартість виконаних будівельних робіт, підписані та скріплені печатками перших осіб підприємств.

Платіжним дорученням № 9991 від 25.11.2020 позивачем вчинено оплату отриманих робіт на розрахунковий рахунок ТОВ «Будабсолют» із призначенням платежу « 8020 оплата за дообладн. ОС приміщ.зг.актів КБ-2в№1/11/20, №2/11/20, дов.КБ-3 за 11.20 від 18.11.20, дог №259-Ш-20 від 10.04.20 в т.ч. ПДВ 9900,00 грн.Тенд.не підл.».

За умовами п. 6.3.10 Договору, підрядник зобов`язаний надати замовнику належним чином оформлену податкову накладну/розрахунок коригування податкової накладної, складену (і) в електронній формі та зареєстровану (і) в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) в порядку та строки, визначені законодавством України та оформляти всі первинні документи передбачені цим Договором, дотримуючись вимог чинного законодавства.

Відповідно до п. 11.5.1 Договору сторонами узгоджено, що підрядник зобов`язаний в установлені Податковим кодексом України терміни скласти податкову накладну (розрахунок коригування), зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) та надати її замовнику за його вимогою, відповідно до статті 201.10 Податкового кодексу України.

У разі, якщо підрядник не зареєстрував податкову накладну (розрахунок коригування) в ЄРПН та/або не надав її замовнику за його вимогою, підрядник зобов`язаний сплатити на користь замовника штраф у розмірі суми ПДВ, яку замовник фактично сплатив в складі перерахування коштів підряднику, але який не було включено до податкового кредиту у зв`язку з порушенням Підрядником своїх зобов`язань щодо реєстрації податкової накладеної (розрахунку коригування) в ЄРПН та/або надання її Замовнику.

31.05.2021 позивач звернувся до відповідача із вимогою № 19/23-256 виконати зобов`язання та надати зареєстровану в ЄРПН податкову накладну за здійсненими роботами згідно актів за формою КБ-2в №1/11/20 від 18.11.2020 та №2/11/20 від 18.11.2020. Докази надсилання вказаної вимоги поштовим відправленням № 410 долучені до справи.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач зазначає, що відповідачем було складено податкову накладну на суму виконаних робіт за Договором, однак її реєстрація була зупинена. Тому, на думку останнього, вказане свідчить про порушення ТОВ «Будабслют» вимог п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, оскільки не зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних податкова накладна позбавляє права позивача на внесення сплаченої суми ПДВ в розмірі 9900,00 грн до податкового кредиту та відповідно можливості зменшення суми податкових зобов`язань з ПДВ.

Таким чином, застосовуючи норми Податкового кодексу України, а також умови Договору, позивач наголошує, що вказаними діями відповідач завдав позивачеві збитки на суму 9900,00 грн, які і просить стягнути з відповідача.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками є: витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

На підставі ст.224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, зобов`язаний відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права та законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відтак, законодавством встановлено відповідальність у вигляді зобов`язання відшкодувати збитки не лише за порушення господарського зобов`язання, але й у випадку порушення установлених вимог щодо здійснення господарської діяльності.

Для застосування відповідальності у вигляді відшкодування збитків необхідно встановити наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); наявності збитків; причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду. При цьому, відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність у вигляді відшкодування заподіяних збитків. Необхідним елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що порушення особою зобов`язання є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такого порушення. Так, відшкодуванню підлягають збитки, які стали безпосереднім та невідворотнім наслідком порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, тобто мають бути прямими.

Тобто, при заявленні вимог про стягнення збитків позивачем повинно бути доведено факт порушення відповідачем своїх зобов`язань перед позивачем, наявність та розмір збитків, а також наявність причинного зв`язку між ними. У свою чергу, відповідач має довести відсутність його вини у заподіянні збитків позивачу.

Відповідно до п.п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин 07.11.2020), на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно абз. 13-15 п. 201.10 реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Відповідно до абз. 1 та абз. 2 п. 201.10. Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Абзацом 4 та 5 п. 201.10 Податкового кодексу України визначено, що податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем (абз. 6 п. 201.10).

Згідно п. 201.16, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Зазначаючи про факт порушення вимог вищезазначеного законодавства, а також умов Договору, позивач вказує, що з боку відповідача податкова накладна на суму виконаних робіт за Договором була складена, однак її реєстрація в ЄРПН була зупинена.

Абзац 10 п. 201.10 передбачає, що якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначається додатково Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою КМУ від 11 грудня 2019 р. № 1165 (далі - Порядок).

В пункті 10 вказаного Порядку вказано, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Пунктом 11 цього ж Порядку передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Абзацом 12 п. 201.10 Податкового кодексу України передбачено, що квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Тобто, факт відсутності реєстрації податкової накладної, в тому числі її зупинення, має бути підтверджено квитанцією.

При цьому, як зазначено в абз. 13 п. 201.10 Податкового кодексу України, якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З поданих до позовної заяви документів не вбачається, що існують об`єктивні обставини вважати, що реєстрація податкової накладної згідно актів виконаних робіт форми КБ-2в, а також платіжного доручення №9991 від 25.11.2020 була зупинена або не відбулась, як і те, що в подальшому (у разі можливого такого зупинення) відповідачем не вчинялись дії щодо усунення підстав, які зумовили зупинення, оскільки позивачем така квитанція до позовної заяви не додана.

У випадку бездіяльності відповідача з реєстрації податкової накладної позивач мав передбачену законодавством можливість здійснити заходи з метою недопущення негативних наслідків своєї господарської діяльності, у зв`язку з не зарахуванням сплачених ним за надані послуги грошових коштів до податкового кредиту ПДВ.

Вказане пояснюється наступним.

Як вбачається з актів виконаних робіт, останні датовані 18.11.2020, платіжне доручення, яким було здійснено перерахуванням суми вартості робіт разом з ПДВ 25.11.2020, тобто з урахуванням п. 201.10 Податкового кодексу України реєстрація податкових накладних повинна була бути здійснена з урахуванням граничних строків та в даному випадку - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Зважаючи на наявну у позивача інформацію стосовно зупинення податкової накладної поданої відповідачем, позивач у разі неможливості включити спірну суму до податкового кредиту та керуючись нормами ст. 201 Податкового кодексу України мав право у разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених п. 201.1 ст. 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена згідно з п. 201.16 цієї статті) податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Протягом 90 календарних днів з дня надходження такої заяви із скаргою з урахуванням вимог, встановлених п.п. 78.1.9 п. 78.1 ст. 78 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний провести документальну перевірку зазначеного продавця для з`ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов`язань з податку за такою операцією (абз. 25, 26 п. 201.10. ст. 201 Закону).

З урахуванням вказаних вимог податкового законодавства позивач для включення податку у розмірі 9900,00 грн до складу податкового кредиту повинен був подати податкову декларацію зі скаргою на відповідача з наданням зазначеної ним видаткової накладної. У цьому випадку податковим органом здійснюється перевірка дотримання вимог податкового законодавства та вживаються заходи щодо усунення виявленого порушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.03.2020 у справі № 911/224/19.

Як зазначено в постанові Великої палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі №925/1196/18 доведення факту наявності таких збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача. Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки.

Однак, матеріалами справи не підтверджується надання позивачем суду жодних належних та допустимих доказів в розумінні статей 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України стосовно понесення ним реальних збитків в розмірі суми, яку останній сплатив на підставі платіжного доручення № 9991 від 25.11.2020, однак не зміг включити до податкового кредиту, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем свого зобов`язання з реєстрації податкових накладних на послуги у Єдиному реєстрі податкових накладних. Зокрема, не надано податкову декларацію за звітний (податковий) період, з якої б прослідковувалось, що сума в розмірі 9900,00 грн, у зв`язку з відсутністю реєстрації, включена до витрат покупця.

Також позивач не надав жодних доказів на підтвердження бездіяльності відповідача щодо реєстрації податкових накладних, так само як і доказів неотримання податкового кредиту. Доводи позивача про те, що відповідач не зареєстрував податкову накладну та позивач не отримав податковий кредит ґрунтуються виключно на припущеннях позивача без відповідної доказової бази.

В той же час, ненадання відповідачем на прохання позивача зареєстрованої накладної, про що надіслано вимогу № 19/23-256 від 31.05.2021, яка в подальшому була повернута адресату 16.06.2021 за закінченням терміну зберігання, не свідчить про відсутність її реєстрації як такої впринципі.

Поряд з цим такі дії відповідача свідчать лише про неналежне виконання умов Договору, а саме п. 11.5.1 (абзац 2) та можливість застосувати до нього господарську відповідальність у вигляді штрафу.

Отже умовами договору визначено розмір штрафу та порядок його обчислення, а не розмір збитків, які позивач просить стягнути в даному провадженні.

Крім того, саме про стягнення штрафу йшла мова в претензії від 08.07.2021 № 12/04-470, яка була надіслана відповідачеві 09.07.2021 з метою досудового врегулювання спору, а також в поданому позивачем розрахунку до позовної заяви спірна сума 9900,00 грн значиться як штраф за невиконання п. 11.5.1 Договору.

Помилковими є посилання позивача на необхідність врахування правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 03.08.2018 у справі №917/877/17, а також від 10.01.2022 у справі № 910/3338/21, які викладені судом за інших обставин справи, поданих доказів, умов договору та правовідносин сторін, ніж виникли між сторонами у даній справі. Оскільки в межах перегляду даних справ було встановлено факт невиконання відповідачем вимог ст. 201 Податкового кодексу України та Порядку про зупинення, що призвело до відмови у реєстрації податкових накладних.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено наявності усіх елементів складу правопорушення, необхідних для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, оскільки позивачем не доведено об`єктивну та суб`єктивну сторони спричинених відповідачем збитків, вини відповідача у заподіянні збитків та причинно-наслідкового зв`язку між діями та понесеними позивачем збитками саме у розмірі 9900,00 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства "Київський метрополітен" про стягнення збитків є недоведеними та задоволенню не підлягають у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 237, 238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Щоткін