РІШЕННЯ

20 березня 2023 року м. ТернопільСправа № 921/691/19

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гирили І.М.

за участі секретаря судового засідання Коляска І.І.

розглянув справу

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз", Кловський узвіз, 9/1, м. Київ, 01021

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, вул. Смоленська, 19, м. Київ

до відповідача Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Тернопільгаз, вул. Чернівецька, 54, м. Тернопіль, 46006

про стягнення 130 853 668 грн 12 коп.

За участі представників:

позивача: Онищук М. Б.

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: не прибув

відповідача: Ловчук М. В.

В порядку ст. 8, 222 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку: vkz.court.gov.ua.

Заяв про відвід (самовідвід) судді та секретаря судового засідання з підстав, визначених ст. 35-37 ГПК України не надходило.

Встановив:

28.10.2019 (згідно з відбитком поштового штемпу на конверті) Акціонерне товариство Укртрансгаз, надалі - позивач, звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Тернопільгаз, надалі відповідач, про стягнення 130 853 668 грн 12 коп., з яких: 116 441 ,94 грн - заборгованість за послуги балансування обсягів природного газу; 11 210 679, 50 грн - пеня, 951 970, 25 грн - три проценти річних; 2 673 576, 42 грн - інфляційні витрати.

Підставою позову визначено неналежне виконання відповідачем умов Договору за № від 17.12.2015.

На підтвердження позовних вимог до матеріалів справи долучено належним чином засвідчені копії: Договору транспортування природного газу № від 17.12.2015; актів надання послуг балансування обсягів природного газу за січень - лютий 2019 року; складені позивачем в односторонньому порядку; розрахунків вартості послуг балансування та рахунків на оплату таких послуг за спірний період; копії звітів по точкам входу/виходу замовника послуг транспортування (оператору газорозподільних мереж); копії звітів про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПрАТ "Тернопільгаз" між замовниками послуги транспортування (постачальниками) в розрізі їх контрагентів (споживачів) тощо.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 30.10.2019 головуючим суддею для розгляду справи №921/691/19 визначено суддю Гирилу І.М.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 04.11.2019 позовну заяву Акціонерного товариства Укртрансгаз за № 1001вих-19-4962 від 06.09.2019 (вх. № 844 від 30.10.2019) залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 (десять) днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до Господарського суду Тернопільської області: інформації щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копій яких додано до позовної заяви; засвідчених належним чином ксерокопій документів, які долучені до позовної заяви.

15.11.2019 АТ "Укртрансгаз" згідно з заявою за №1001вих-19-5442 від 12.11.2019 (вх. №20780) усунуто визначені в ухвалі від 04.11.2019 недоліки позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 15.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 921/691/19; постановлено здійснювати розгляд справи 921/691/19 за правилами загального позовного провадження; призначено у справі № 921/691/19 підготовче засідання на 16:00 год. 09.12.2019; запропоновано сторонам у справі подати/надіслати суду заяви по суті справи та з процесуальних питань (при наявності).

02.12.2019 відповідачем надано відзив на позов за №03/1302 від 02.12.2019 (вх. №21963), згідно з яким останній позовні вимоги не визнає. Зазначає, що ПрАТ "Тернопільгаз" на території проведення діяльності з розподілу природного газу є 100% монополістом з розподілу природного газу. Тариф на розподіл природного газу є єдиним джерелом фінансування діяльності підприємства з розподілу природного газу. При цьому доведений регулятором тариф, який діє з 01.01.2016 не покриває у повній мірі витрати на провадження діяльності з розподілу природного газу з отриманням обґрунтованого рівня прибутку. З метою забезпечення діяльності з розподілу природного газу Товариство неодноразово зверталося до НКРЕКП із відповідними заявами про перегляд тарифу. Внаслідок не доведення регулятором тарифу на розподіл, який покриває фактичні виробничо-технологічні витрати ПрАТ "Тернопільгаз" за результатами роботи за 2018 рік понесло збитки на суму 138, 6 млн. грн, за результатами роботи 2019 року станом на 30.09.2019 збитки склали 228, 9 млн. грн. Зауважує, що таке явище як втрати газу самі по собі мають ознаки непереборної сили. При підписанні договору Товариство не могло передбачити обставини, які полягали у не затвердженні Регулятором тарифу на розподіл природного газу на 2019 рік, як і не могло відмовитись від підписання договору, оскільки транспортування природного газу для споживачів регіону здійснюється в безперервному режимі, фізичне балансування виникає із незалежних від Товариства обставин. Наведене вище, на переконання відповідача, свідчить про відсутність вини Товариства у виникненні перед позивачем заборгованості за надані послуги балансування природного газу. За даних обставин просить звільнити ПрАТ "Тернопільгаз" від відповідальності за неналежне виконання умов договору, а у випадку, якщо суд дійде до переконання, щодо підставності позовних вимог застосувати приписи п. 1 ст. 233 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та зменшити розмір заявленої до стягнення суми пені на 90%.

05.12.2019 на адресу суду надійшло клопотання ПрАТ "Тернопільгаз" за №03/1312 від 05.12.2019 про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, вул. Смоленська, 19, м. Київ.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 09.12.2019 відкладено підготовче засідання на 09:30 год. 26.12.2019; продовжено позивачу строк для подання відповіді на відзив до 16.12.2019; запропоновано учасникам справи подати/надіслати суду заяви по суті справи та з процесуальних питань (при наявності).

26.12.2019 позивач надав відповідь на відзив, в якому виклав свою позицію щодо наведених відповідачем у відзиві на позов доводів з приводу розрахунку заборгованості. Вважає, що відповідачем не надано доказів, які б свідчили про наявність підстав для звільнення від відповідальності, як і не надано жодних доказів вчинення ним дій із захисту в судовому порядку стверджуваного ним порушення права з боку державних органів. Зауважив, що відповідач, усвідомлюючи наявність заборгованості перед позивачем за надані послуги балансування, не вчинив усіх залежних від нього дій щодо уникнення прострочення з оплати таких послуг.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 26.12.2019 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів; відкладено підготовче засідання на 11:00 год. 15.01.2020; клопотання ПрАТ "Тернопільгаз" за №03/1312 від 05.12.2019 про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору задоволено частково; залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, вул. Смоленська, 19, м. Київ; зобов`язано позивача, у строк до 02.01.2020, зобов`язано позивача направити на адресу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача позовну заяву за №1001 ВИХ-19-4962 від 25.10.2019, відповідь на відзив та долучені до неї докази(докази надати суду); зобов`язано відповідача, у строк до 02.01.2020, направити на адресу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача відзив на позовну заяву за № 03/1302 від 02.12.2019 та долучені до нього докази (докази надати суду); запропоновано учасникам справи подати/надіслати суду заяви по суті справи та з процесуальних питань (при наявності).

09.01.2020 відповідач надав заперечення на відповідь на відзив за №03/15 від 09.01.2020 (вх. №125). Зокрема, зауважив, що причиною невиконання зобов`язань по оплаті послуг балансування є обставини, які не залежать від ПрАТ "Тернопільгаз". У структурі тарифу, який не переглядався з 2016 року, передбачено ВТВ в обсязі 117 тис. грн, за ціною 5 958, 29 грн без ПДВ за 1 000 м. куб. Відповідно, оплату ВТВ Товариство може здійснювати лише в межах передбачених коштів.

15.01.2020 відповідач звернувся до суду з клопотанням за № 03/25 від 15.01.2020 про призначення у даній справі судово-економічної експертизи та клопотанням за № 03/26 від 15.01.2020 про продовження строку підготовчого провадження.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 15.01.2020, яка занесена до протоколу судового засідання від 15.01.2020, у задоволенні клопотання відповідача за № 03/26 від 15.01.2020 про продовження строку підготовчого провадження відмовлено.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 15.01.2020 відкладено підготовче засідання на 14:00 год. 03.02.2020; повторно зобов`язано позивача, у строк до 17.01.2020, направити на адресу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача позовну заяву за №1001 ВИХ-19-4962 від 25.10.2019, відповідь на відзив та долучені до них докази (докази надати суду); зобов`язано відповідача, у строк до 17.01.2020, направити на адресу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача заперечення на відповідь на відзив за №03/15 від 09.01.2020 та клопотання про призначення експертизи(докази надати суду); запропоновано учасникам справи подати/надіслати суду заяви з процесуальних питань (при наявності).

29.01.2020 відповідач звернувся до суду з доповненням до клопотанням про призначення судово-економічної експертизи за № 03/41 від 27.01.2020 та клопотанням за № 03/52 від 28.01.2020 про долучення письмових пояснень та доказів по справі.

Ухвалами Господарського суду Тернопільської області від 03.02.2020, які занесені до протоколу судового засідання від 03.02.2020, клопотання відповідача за № 03/52 від 28.01.2020 (вх. № 685) про долучення письмових пояснень та доказів по справі задоволено; у задоволенні клопотання позивача б/н від 31.01.2020 (вх. № 771) про відкладення підготовчого засідання, враховуючи закінчення визначеного ГПК України строку підготовчого провадження, відмовлено.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 03.02.2020 клопотання Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" про призначення у справі № 921/691/19 судово-економічної експертизи задоволено частково; призначено у справі № 921/691/19 судово-економічну експертизу, проведення якої доручено Тернопільському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз; на вирішення експертизи поставлено наступні питання:

3.1. Чи підтверджується документально наявний в матеріалах справи розрахунок суми основного боргу за надані послуги балансування обсягів природного газу Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" перед Акціонерним товариством "Укртрансгаз" за період з січня місяця 2019 р. по лютий місяць 2019 р.?

При відповіді на запитання, у випадку встановлення невідповідності розрахунку, визначити вірну (у разі наявності) суму основного боргу за надані послуги балансування обсягів природного газу у вказані вище періоди.

3.2. Чи підтверджується документально визначена позивачем базова ціна газу за період з січня місяця 2019 р. по лютий місяць 2019 р.?

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 30.09.2020 ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 03.02.2020 у справі № 921/691/19 залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно з супровідним листом №921/691/19/527/2020 від 22.10.2020 для проведення судової експертизи матеріали справи №921/691/19 було направлено Тернопільському відділенню КНДІСЕ.

10.11.2020 на адресу суду надійшло клопотання судового експерта Тернопільського відділення КНДІСЕ за вих. № 1282/20-22 від 02.11.2020 про погодження строку проведення судово-економічної експертизи.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 11.11.2020 призначено судове засідання для розгляду клопотання судового експерта Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за вих. № 1282/20-22 від 02.11.2020 про погодження строку проведення судово-економічної експертизи на 23.11.2020 о 12:00 год.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 20.11.2020 задоволено заяву АТ "Укртрансгаз" б/н б/д (вх. № 8500е) про участь в судовому засіданні в режимі відеоконфернеції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 23.11.2020 клопотання судового експерта Тернопільського відділення Київського науково - дослідного інституту судових експертиз за вих. № 1282/20-22 від 02.11.2020 задоволено; погоджено строк проведення судової експертизи у справі № 921/691/19 в порядку черговості надходження справ до Тернопільського відділення Київського науково - дослідного інституту судових експертиз.

04.07.2022 на адресу господарського суду надійшло клопотання Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за №482/22-22 від 22.06.2022 (вх. №4220 від 04.07.2022) про надання додаткових документів, необхідних для проведення судової економічної експертизи за матеріалами господарської справи №921/691/19.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 05.07.2022 провадження у справі №921/691/19 поновлено; клопотання судового експерта Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за №482/22-22 від 22.06.2022 (вх. №4220 від 04.07.2022) про надання додаткових документів, необхідних для проведення судової економічної експертизи задоволено; зобов`язано учасників справи надати до суду, в строк до 20.07.2022, документи згідно з клопотанням судового експерта; провадження у справі №921/691/19 зупинено на час проведення судової експертизи.

20.07.2022 від Акціонерного товариства Укртрансгаз надійшло клопотання б/н від 19.07.2022 (вх. №4623 від 20.07.2022) про продовження на підставі ч. 2 ст. 119 ГПК України процесуального строку, встановленого в ухвалі Господарського суду Тернопільської області від 05.07.2022, з метою виконання вимог ухвали.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 21.07.2022 провадження у справі №921/691/19 поновлено; клопотання Акціонерного товариства "Укртрансгаз" б/н від 19.07.2022 (вх. №4623 від 20.07.2022) про продовження процесуального строку задоволено; продовжено Акціонерному товариству "Укртрансгаз" строк для подання документів, визначених в ухвалі Господарського суду Тернопільської області від 05.07.2022 у справі № 921/691/19 протягом 5 днів з дня вручення ухвали від 21.07.2022; провадження у справі №921/691/19 зупинено на час проведення судової експертизи.

05.08.2022 Акціонерним товариством "Укртрансгаз", на виконання вимог експерта та ухвали суду від 21.07.2022, подано заяву б/н від 01.08.2022 (вх. № 5006) про долучення до матеріалів справи № 921/691/19 додаткових документів, необхідних для проведення судової економічної експертизи.

Згідно з супровідним листом №921/691/19/430/2022 від 05.08.2022 на виконання вимог експерта для проведення судової експертизи у справі №921/691/19 належним чином засвідченні копії документів Акціонерного товариства "Укртрансгаз" було направлено Тернопільському відділенню КНДІСЕ.

28.12.2022, згідно з супровідним листом за № 1363/482/22-22/22 від 27.12.2022 (отримано та зареєстровано канцелярією суду за вх. №8891), матеріали судової справи №921/691/19 із долученням висновку експерта № 1282/20/482/22-22 від 11.11.2022 за результатами проведення судово-економічної експертизи у господарській справі №921/691/19 повернуто на адресу Господарського суду Тернопільської області.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 03.01.2023 провадження у справі № 921/691/19 поновлено; продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів на підставі ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод; підготовче засідання призначено на 30.01.2023 о 09:10 год.; запропоновано учасникам судового процесу, у строк до 25.01.2023, надати суду письмово викладену позицію щодо висновку експерта № 1282/20/482/22-22 від 11.11.2022; заяви з процесуальних питань (при наявності).

В підготовчому засіданні 30.01.2023, яке відбулось за участі повноважних представників сторін, судом оголошено перерву до 09:40 год. 08.02.2023, про що постановлено відповідну ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання. Присутніх в підготовчому засіданні 30.01.2023 повноважних представників сторін про судове засідання 08.02.2023 повідомлено під розписку (в матеріалах справи); третю особу відповідною ухвалою.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 08.02.2023 у задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз", викладеного у письмових поясненнях № 03/71 від 24.01.2023 (вх. № 719 від 30.01.2023), про закриття провадження у справі № 921/691/19 відмовлено; закрито підготовче провадження та призначено справу № 921/691/19 до судового розгляду по суті на 09:05 год. 22.02.2023.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 22.02.2023, зважаючи на те, що оголошена у Тернопільській області 22.02.2023 о 09:06 год. повітряна тривога тривала до 11:02 год., призначене на 09:05 год. 22.02.2023 судове засідання по справі № 921/691/19 не відбулось, судове засідання для розгляду справи № 921/691/19 по суті призначено на 10:15 год. 08.03.2023.

В судовому засіданні 08.03.2023, яке відбулось за участі повноважних представників сторін, суд розпочав розгляд справи по суті, заслухав вступне слово учасників справи, з`ясував обставини справи, дослідив наявні в матеріалах справи письмові докази та оголосив перерву до 16:30 год. 20.03.2023, про що постанови відповідну ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання. Представників сторін про судове засідання 20.03.2023 повідомлено під розписку (в матеріалах справи); третю особу відповідною ухвалою.

В судовому засіданні 20.03.2023, яке відбулось за участі повноважних представників сторін, суд продовжив розгляд справи по суті, заслухав заключне слово представників позивача та відповідача та оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Представник позивача в судовому засіданні 20.03.2023 позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві, відповіді на відзив та посилаючись на наявні в матеріалах справи письмові докази. Клопотання відповідача щодо зменшення заявленої до стягнення суми пені вважає безпідставним.

Повноважний представник відповідача в судовому засіданні 20.03.2023 підтримав позицію ПрАТ "Тернопільгаз", наведену у відзиві на позов, запереченні на відповідь на відзив. Поряд з цим, просить суд, у випадку задоволення позовних вимог, зменшити заявлену до стягнення суму пені на 50 %.

Третя особа явки свого уповноваженого представника в судове засідання 20.03.2023 не забезпечила, причин неприбуття не повідомила, хоча про дату час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в судових засіданнях доводи та пояснення повноважних представників сторін, дослідивши норми чинного законодавства, оцінивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд встановив таке.

17.12.2015 між ПАТ "Укртрансгаз" (Оператор) та ПрАТ "Тернопільгаз" (Замовник) укладено Договір транспортування природного газу № ( далі Договір).

П. 2.1 Договору передбачено, що Оператор надає Замовнику послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому Договорі, а Замовник сплачує Оператору вартість таких послуг.

Згідно з п. 2.3 Договору послуги, які можуть бути надані Замовнику за цим Договором: послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (далі - розподіл потужності); послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (далі - транспортування); послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (далі - балансування).

П. 2.4 Договору передбачено, що обсяг послуг, що надаються за цим Договором, визначається підписанням додатка 1 (розподіл потужності) та/або додатка 2 (транспортування) до цього Договору.

Відповідно до п. 2.5 Договору приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності Оператору здійснюються відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи, затвердженим постановою НКРЕКП України від 30.09.2015 №2493 (далі Кодекс ГТС).

Замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим Договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у Договорі (п. 2.6 Договору).

Згідно з п. 2.7 Договору Оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених Договором, протягом погоджених термінів.

Додатки 1, 2, 3 є невід`ємною частиною цього Договору. При цьому додаток 3 укладається у випадку, коли Замовником послуг є Оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газодобувне підприємство або виробник біогазу (п. 2.8 Договору).

П. 3.1 Договору передбачено обов`язок Оператора, зокрема, своєчасно надавати послуги належної якості; приймати номінації та реномінації, а також заявки на розподіл потужності від Замовника відповідно до умов, встановлених Кодексом; забезпечувати належну організацію та функціонування своєї диспетчерської служби; виконувати інші обов`язки, визначені Кодексом та чинним законодавством України.

Згідно з п. 3.2 Договору Оператор має право, зокрема, стягувати із Замовника додаткову плату у разі перевищення розміру договірної потужності та/або за недотримання вимог щодо якості газу, який передається ним в газотранспортну систему, в порядку, визначеному цим Договором; користуватися іншими правами, передбаченими цим Договором та чинним законодавством України, для забезпечення належного надання послуг, а також для виконання обов`язків Оператора газотранспортної системи.

Відповідно до п. 4.1 Замовник зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг; дотримуватися обмежень, встановлених цим Договором та Кодексом; негайно виконувати розпорядження диспетчерської служби Оператора; вчасно врегульовувати небаланси.

П. 4.2 Договору передбачено, що Замовник має право, зокрема, замовляти транспортування та одержувати з газотранспортної системи обсяги природного газу, що відповідають його підтвердженим номінаціям/реномінаціям.

Порядок комерційного обліку природного газу (в тому числі приладового) та перевірки комерційних вузлів обліку, а також порядок приймання-передачі природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи та визначення і перевірки параметрів якості в цих точках здійснюється сторонами відповідно до вимог Кодексу та з урахуванням цього Договору (п. 5.1. Договору).

За змістом п. 5.4 Договору окремим Додатком 3 до цього Договору між Оператором та Замовником, який є оператором газорозподільної системи/прямим споживачем/газовидобувним підприємством/виробником біогазу, інших видів газу з альтернативних джерел, визначається перелік комерційних вузлів обліку газу, встановлених на всіх фізичних точках входу/виходу до відповідного Замовника.

На кожну фізичну точку входу/виходу до/з газотранспортної системи складається акт розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін, який має містити схему потоків газу через вузол обліку природного газу (далі - ВОГ), його місце розташування на схемі, межу балансової належності та за необхідності схематичне позначення іншого обладнання чи засобів вимірювальної техніки (ЗВТ) (п. 5.5. Договору).

Відповідно до п. 6.1 Договору Оператор забезпечує наявність відповідних потужностей в точках входу до газотранспортної системи або в точках виходу з газотранспортної системи згідно з Додатком 1 до цього Договору (розподіл потужності).

За умовами п. 7.1, 7.2 Договору вартість послуг розраховується: розподіл потужності - за тарифами, які встановлюються регулятором; транспортування - за тарифами, які встановлюються регулятором; балансування - за фактичною вартістю, яка визначається відповідно до порядку, встановленого Кодексом. Оператор розміщує інформацію про чинні тарифи та базову ціну газу на своєму веб-сайті: www.utg.ua.

Тарифи, передбачені пунктом 7.1 Договору є обов`язковими для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо їх встановлення. Визначена на їх основі вартість послуг застосовується сторонами при розрахунках за послуги згідно з умовами договору (п. 7.3 Договору).

Розділом ІХ Договору врегульовано порядок визначення вартості послуг балансування та порядок розрахунків за них.

Згідно з п. 9.1 Договору у разі виникнення у Замовника негативного місячного небалансу та не врегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу в строк до дванадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, Замовник зобов`язаний сплатити Оператору за послуги балансування. Негативний місячний небаланс Замовника визначається відповідно до цього Кодексу.

Вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про негативний місячний небаланс Замовника за формулою: балансування =БЦГ х К х QБГ, де БЦГ - базова ціна газу, QБГ - обсяг негативного місячного небалансу Замовника послуг транспортування, К - коефіцієнт компенсації, що дорівнює 1, 2. При розмірі небалансу до 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1 (п. 9.2 Договору).

Відповідно до п. 9.3 Договору базова ціна газу визначається Оператором відповідно до Кодексу. Оператор визначає базову ціну газу щомісяця в строк до десятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, та розміщує її на своєму веб-сайті.

Оператор до 14-го числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає Замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує п`яти банківських днів (п. 9.4 Договору).

П. 9.5. Договору передбачено, що розбіжності щодо вартості послуг балансування підлягають урегулюванню відповідно до умов цього Договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість послуг балансування, яку Замовник зобов`язаний сплатити в строк, визначений пунктом 9.4 цього Договору, визначається за даними Оператора.

П. 11.1 Договору визначено, що послуги, які надаються за цим Договором, за винятком послуг балансування, оформляються Оператором і Замовником актами наданих послуг.

Згідно з п. 11.4 Договору послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом Оператора на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого Замовником відповідно до Кодексу та розділу ІХ цього Договору.

Оператор і Замовник зобов`язуються здійснювати звірку розрахунків щокварталу до двадцять п`ятого числа місяця, наступного за кварталом. Звірка розрахунків оформлюється сторонами актом звірки (п. 11.5 Договору).

Відповідно до п. 13.1, 13.2, 13.5 Договору у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим Договором. Сторона, що не виконує умови цього Договору та (або) умови Кодексу, зобов`язана в повному обсязі відшкодувати збитки, завдані іншій стороні. У разі порушення Замовником строків оплати, передбачених цим Договором, Замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Цей Договір набирає чинності з дня його укладення на строк до 31 грудня 2016 року, умови Договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме з 01 грудня 2015 року. Цей договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії цього Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п. 17.1 Договору).

П. 17.3. Договору встановлено, що у разі внесення та затвердження Регулятором змін до Типового договору транспортування природного газу сторони зобов`язані протягом місяця внести відповідні зміни до цього Договору.

29.11.2017 між сторонами у справі укладено Додаткову угоду №1 до Договору транспортування природного газу від 17.12.2015 №, якою п. 9.4 виклали у такій редакції:" Оператор до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає Замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник, крім вартості послуг, вказаних у абзаці другому цього пункту, зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів.

Оплата вартості послуг балансування оператором газорозподільної системи за рахунок виділених субвенцій з державного бюджету на покриття пільг, субсидій та компенсацій побутовим споживачам проводиться у строки та за процедурою, передбаченою Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 року №20, у сумі, що не перевищує вартості послуг розподілу фактично спожитого природного газу зазначеними споживачами за розрахунковий період.

За твердженням позивача, ним, як Оператором ГТС, здійснено процедуру алокації та встановлено наявність у відповідача негативних місячних небалансів природного газу: у січні 2019 року в обсязі 6 000, 259 тис. куб. м та у лютому 2019 року в обсязі 3 782, 434 тис. куб. м, що відображено в актах надання послуг балансування обсягів природного газу, розрахунках вартості послуг балансування та звітах по точках входу/виходу замовника послуг транспортування (оператора газорозподільних систем).

У зв`язку із нездійсненням ПрАТ "Тернопільгаз" заходів щодо самостійного врегулювання негативних небалансів за період січень - лютий 2019 року в порядку, встановленому Кодексом ГТС, позивач надав відповідачу послуги балансування для врегулювання небалансів за вказані періоди на загальну суму 116 017 441, 94 грн, про що були оформлені односторонні акти про надання таких послуг: №01-19- - Баланс від 31.01.2019, №02-19- - Баланс від 28.02.2019, які надіслано відповідачу разом з рахунками на оплату, розрахунками вартості послуг та звітами по точкам входу/виходу замовника послуг транспортування супровідними листами за №2001Вих-19-582 від 14.02.2019 та №2001ВИХ-19-939 від 14.03.2019 рекомендованою кореспонденцією (належним чином засвідчені копії листів, описи вкладення, фіскальні чеки, накладні та повідомленнями про вручення поштового відправлення долучено до позовної заяви).

Як стверджує позивач, з моменту отримання відповідачем актів про надання послуг балансування, рахунків на їх оплату та звітів по точках входу/виходу у нього згідно з п. 9.4 Договору та п. 4 гл. 4 р. XIV Кодексу ГТС, виникли зобов`язання з оплати таких послуг у строк, що не перевищує п`яти банківських днів з дня отримання зазначених документів. Однак, ПрАТ "Тернопільгаз" послуги балансування на загальну суму 116 017 441,94 грн у встановлений Договором строк не оплатив. Дані обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту в судовому порядку.

Окрім того, враховуючи наявність у відповідача несплаченого боргу за надані позивачем послуги балансування природного газу, позивач нарахував відповідачу та заявив до стягнення пеню у розмірі 11 210 679, 50 грн, 3% річних у розмірі 951 970, 25 грн та інфляційні втрати у розмірі 2 673 576, 42 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з такого.

В силу положень ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Положеннями ст. 638 ЦК України унормовано, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 1-4, 7 ст. 179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. Кабінет Міністрів України, уповноважені ним або законом органи виконавчої влади можуть рекомендувати суб`єктам господарювання орієнтовні умови господарських договорів (примірні договори), а у визначених законом випадках - затверджувати типові договори. Укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови; договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Правове регулювання взаємовідносин оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначення правових, технічних, організаційних та економічних засад функціонування газорозподільних систем здійснюється Кодексом газотранспортної системи, Кодексом газорозподільних систем, Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2496, а також положеннями Закону України "Про ринок природного газу", ЦК України та ГК України.

В п. 45 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу" № 329-VIII від 09.04.2015, з наступними змінами (далі - Закон № 329-VIII), визначено, що транспортування природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газотранспортною системою з метою його доставки до іншої газотранспортної системи, газорозподільної системи, газосховища, установки LNG або доставки безпосередньо споживачам, але що не включає переміщення внутрішньопромисловими трубопроводами (приєднаними мережами) та постачання природного газу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 32 Закону України "Про ринок природного газу" транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами. За договором транспортування природного газу оператор газотранспортної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газотранспортної системи встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу. Типовий договір транспортування природного газу затверджується Регулятором. Оператор газотранспортної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів транспортування природного газу із замовниками.

Регламентом функціонування газотранспортної системи України є Кодекс газотранспортної системи (далі - Кодекс ГТС), затверджений постановою НКРЕКП №2493 від 30.09.2015.

Відповідно до п. 2 гл. 1 р. IV Кодексу ГТС правовідносини між оператором газотранспортної системи та оператором установки LNG / оператором газосховища / газовидобувним підприємством /оператором газорозподільної системи / прямим споживачем щодо одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з врегулювання добових небалансів у газотранспортній системі, регулюються договором транспортування природного газу, укладеним відповідно до Типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2497.

Згідно з п. 1 гл. 1 р. VIII Кодексу ГТС одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з врегулювання добового небалансу, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Оператор газотранспортної системи не має права відмовити в укладенні договору транспортування за умови дотримання заявником вимог щодо його укладення, передбачених цим розділом. Договір транспортування є документом, який регулює правовідносини між оператором газотранспортної системи і окремим замовником послуг транспортування.

Правовий аналіз наведених вище приписів чинного законодавства свідчить про те, що транспортування природного газу може здійснюватись лише в межах газотранспортної системи, на підставі договору, укладеного з оператором газотранспортної системи.

П. 5 гл. 1 р. І Кодексу ГТС визначає договір транспортування як договір, укладений між оператором газотранспортної системи та замовником послуг транспортування природного газу на основі типового договору транспортування природного газу, затвердженого Регулятором, згідно з яким оператор газотранспортної системи надає замовнику одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу на період та умовах, визначених у такому договорі, а замовник послуг транспортування оплачує оператору газотранспортної системи вартість отриманих послуг (послуги).

В ході розгляду справи суд встановив, що згідно з умовами укладеного між сторонами у справі Договору транспортування природного газу № від 17.12.2015 позивач (Оператор) надає відповідачу (Замовнику) послуги транспортування природного газу.

П. 4 ч. 2 ст. 22 Закону № 329-VIII визначено, що з метою виконання функцій, передбачених частиною першою статті 20 цього Закону, оператор газотранспортної системи зобов`язаний здійснювати балансування та функції оперативно-диспетчерського управління газотранспортною системою в економний, прозорий та недискримінаційний спосіб.

Згідно з ч. 2 ст. 35 Закону № 329-VIII розмір плати за небаланси замовників визначається виходячи із обґрунтованих та реальних витрат оператора газотранспортної системи, пов`язаних із здійсненням балансування.

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 1 Закону № 329-VIII оператор газотранспортної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників).

Згідно з п. 5 гл. 1 р. І Кодексу ГТС балансування системи - діяльність, яка здійснюється оператором газотранспортної системи в рамках надання послуг транспортування, що полягає у врівноваженні попиту та пропозиції природного газу у газотранспортній системі, що охоплює фізичне балансування та комерційне балансування; фізичне балансування - заходи, що вживаються оператором газотранспортної системи для забезпечення цілісності газотранспортної системи, а саме, необхідного співвідношення обсягів природного газу, що фізично надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, фізично відібраного з точок виходу; комерційне балансування - діяльність оператора газотранспортної системи, що полягає у визначенні та врегулюванні небалансу, який виникає з різниці між обсягами природного газу, що надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, відібраного через точку виходу, у розрізі замовників послуг транспортування, що здійснюється на основі алокації.

Замовник послуг транспортування - юридична особа або фізична особа - підприємець, яка на підставі договору транспортування, укладеного з оператором газотранспортної системи, замовляє одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу.

П. 3 гл.1 р. XIV Кодексу ГТС визначено, що перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу є негативним небалансом.

Небаланс - різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається відповідно до алокації. Алокація - віднесення оператором газотранспортної системи обсягу природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи по замовниках послуг транспортування (у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів)) з метою визначення за певний період обсягів небалансу таких замовників (п. 5 гл. 1 р. І Кодексу ГТС).

За умовами п. 1-2 р. XIII Кодексу ГТС (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) замовник послуг транспортування зобов`язаний подавати та відбирати до/з газотранспортної системи природний газ в обсягах, які виникають на підставі умов укладених договорів постачання природного газу, договору транспортування природного газу, технічної угоди та підтверджених номінацій. Замовники послуг транспортування зобов`язані своєчасно врегульовувати свої небаланси. Оператор газотранспортної системи надає послуги балансування виключно з метою підтримання звичайного рівня функціонування газотранспортної системи в разі недотримання замовниками послуг транспортування своїх підтверджених номінацій.

Згідно з п. 1-4 гл. 1 р. XIV Кодексу ГТС (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) замовник послуг транспортування є відповідальним за виникнення небалансу, у тому числі щодо споживачів, з якими укладені договори постачання, та зобов`язується застосувати всі доступні заходи для його уникнення. При розрахунку небалансу замовників послуг транспортування оператор газотранспортної системи враховує всі обсяги газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування, переданого до газотранспортної системи та відібраного з газотранспортної системи, у тому числі у розрізі його контрагентів (споживачів). Перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу є негативним небалансом, а перевищення обсягів переданого природного газу над обсягами відібраного природного газу - позитивним небалансом. Оператор газотранспортної системи надсилає замовнику послуг транспортування відомості для визначення статусу небалансу замовника послуг транспортування. Відомості про статус небалансу надаються замовнику послуг транспортування за допомогою інформаційної системи.

П. 1, 2 гл. 3 р. XIV Кодексу ГТС (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що оператор газотранспортної системи визначає місячний небаланс для кожного місяця як різницю між обсягом природного газу, який замовник послуг транспортування передав у точках входу і отримав з газотранспортної системи у точках виходу за цей газовий місяць. Місячний небаланс розраховується оператором газотранспортної системи до 10-го числа наступного місяця на підставі фактичних даних, одержаних у процесі алокації, яку здійснює оператор газотранспортної системи.

Відповідно до п. 7 гл. 3 р. XIV Кодексу ГТС (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) місячний небаланс, який виник у замовника послуг транспортування та не був врегульований в строк до 12-го числа наступного місяця, врегульовується оператором газотранспортної системи за рахунок таких заходів: 1) при позитивному місячному небалансі - оператор надсилає оператору газосховища інформацію про замовника послуг транспортування, що має позитивний небаланс, та обсяг небалансу, а оператор газосховища проводить закачування природного газу (у тому числі шляхом заміщення) в обсязі небалансу та оформлення його в односторонньому порядку. У випадку відсутності у замовника послуг транспортування діючого договору зберігання природного газу замовник послуг транспортування зобов`язаний в строк до 14-го числа наступного місяця укласти з оператором газосховища договір зберігання; 2) при негативному місячному небалансі - за рахунок надання природного газу замовнику послуг транспортування в рамках послуги балансування для покриття ним неврегульованого обсягу природного газу.

Згідно з п. 1-4 гл. 4 р. XIV Кодексу ГТС (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) розрахунок вартості послуг балансування (ПБ), що були надані замовнику послуг транспортування за місяць, проводиться оператором газотранспортної системи після закінчення газового місяця на підставі даних про місячний небаланс замовника послуг транспортування, що був не врегульований ним відповідно до пунктів 3-5 глави 3 цього розділу. Базова ціна газу (БЦГ) - ціна, яка формується протягом розрахункового періоду оператором газотранспортної системи та яка складається з ціни закупівлі природного газу і витрат на транспортування і зберігання. Оператор газотранспортної системи визначає БЦГ щомісяця у строк до 10-го числа поточного місяця та розміщує відповідну інформацію на своєму веб-сайті. При цьому БЦГ повинна бути визначена у гривнях за тисячу метрів кубічних та у гривнях за кВт·год (інформаційно). При розрахунку вартості послуг балансування використовується БЦГ, виражена у гривнях за тисячу метрів кубічних. Підставою для проведення розрахунку послуг з балансування є односторонній акт про надання послуг балансування обсягів природного газу, оформлений оператором газотранспортної системи відповідно до умов договору транспортування природного газу. Оператор газотранспортної системи до 14-го числа місяця, наступного за звітним, надає замовнику послуг транспортування односторонній акт про надання послуг балансування на обсяги природного газу, місячного небалансу замовника послуг транспортування, що був не врегульований ним відповідно до пунктів 3-5 глави 3 цього розділу, рахунок на оплату, звіт по точкам входу/виходу замовника послуг транспортування (що має містити деталізацію по споживачах замовника послуг транспортування на точках виходу). Замовник послуг транспортування повинен здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів з дня отримання ним зазначених документів.

Таким чином, саме односторонні акти про надання послуг балансування (разом із рахунками на оплату та звітами по точках входу/виходу замовника послуг транспортування) фіксують визначений за результатами процедури алокації обсяг небалансу замовника послуг транспортування, містять розрахунок вартості наданих послуг балансування та кореспондують обов`язку замовника послуг транспортування здійснити оплату наданих послуг у строк, що не перевищує 5 банківських днів з дня отримання ним зазначених документів.

За своєю правовою природою укладений між сторонами у справі договір транспортування природного газу є договором, який передбачає надання трьох видів послуг, а його істотні умови визначені ст. 901 ЦК України та спеціальним законодавством Законом Про ринок природного газу, Кодексом ГТС, Типовим договором (правова позиція Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15.07.2022 у справі №921/184/21).

В судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що протягом січня-лютого 2019 року АТ "Укртрансгаз" надало ПрАТ "Тернопільгаз" послуги балансування для врегулювання небалансів на загальну суму 116 017 441, 94 грн, про що було оформлено односторонні акти про надання таких послуг №01-19- - Баланс від 31.01.2019, №02-19-- Баланс від 28.02.2019, які надіслано відповідачу разом з рахунками на оплату та звітами по точкам входу/виходу та отримано останнім. При цьому застосована АТ "Укртрансгаз" при розрахунку вартості наданих відповідачу у спірний період послуг балансування базова ціна газу відповідає базовій ціні газу, інформація про яку розміщена на веб-сайті Оператора ГТС та є загальнодоступною.

П. 4.1 Договору на відповідача покладено обов`язок, зокрема, своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг.

Оператор до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає Замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує п`яти банківських днів (п. 9.4 Договору).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно з ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Позивачем, на підтвердження реальності вчинення балансуючих дій та понесення пов`язаних з цим витрат, до суду надані копії договорів про закупівлю природного газу в ПАТ НАК "Нафтогаз України", актів приймання-передачі природного газу від продавців, актів приймання-передачі природного газу для забезпечення балансування.

В матеріалах справи відсутні складені між сторонами на виконання відповідних умов Договору акти приймання-передачі природного газу в спірний період. Поряд із цим, в судовому засіданні 20.03.2023 сторонами підтверджено, що вказаний у додатках до алокацій (Звітах про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ "Тернопільгаз" між замовниками послуги транспортування (постачальниками) в розрізі їх контрагентів) фактичний обсяг відповідає обсягу природного газу, переданого (протранспортованого) позивачем відповідачу за актами приймання-передачі у спірний період.

Згідно з ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Таким чином, дослідивши наявні в матеріалах справи алокації, звіти про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПрАТ "Укртрансгаз", між замовниками послуги транспортування (постачальниками) в розрізі їх контрагентів, акти надання послуг балансування газу та методику їх розрахунку, суд встановив, що: за алокацією за січень 2019 року підтверджений обсяг номінацій становить 62 677, 571 тис. куб. м, фактичний обсяг надходжень на ГРС та використаних з мереж ПАТ "Укртрансгаз" 59 180, 274 тис. куб. м, обсяг небалансу 6 000, 259 тис. куб. м; за алокацією за лютий 2019 року підтверджений обсяг номінацій становить 52 979, 923 тис. куб. м, фактичний обсяг надходжень на ГРС та використаних з мереж ПАТ "Укртрансгаз" 43 088, 349 тис. куб. м, обсяг небалансу 3 782, 434 тис. куб. м.

Саме ці показники вказані у "звітах по точках входу/виходу замовника послуг транспортування (оператора газорозподільних систем)" та визначені позивачем як розмір небалансу. Відповідачем об`єм послуг з балансування за вказаний період не оспорюється.

Коефіцієнт компенсації слід розраховувати, виходячи із співвідношення небалансу до загального обсягу газу, відібраного з газотранспортної системи, а не лише того, що був відібраний відповідачем для власного споживання та покриття виробничо-технічних втрат (правова позиція Верховного Суду, наведена у постановах від 04.09.2018 у справі №916/1807/16, від 04.12.2018 у справі №927/276/18, від 05.03.2019 у справі №923/351/18, від 27.03.2019 у справі №906/110/18, від 09.04.2019 у справі №903/394/18, від 09.10.2019 у справі №922/1382/18, від 28.10.2020 у справі №917/1641/19 та від 22.12.2022 від 909/35/19).

З урахуванням зазначеного судом перевірено застосований позивачем при розрахунку вартості послуг балансування коефіцієнт компенсації та встановлено, що: у січні 2019 року загальний обсяг надходження природного газу у газорозподільну мережу відповідача з газотранспортної системи позивача становив 59 180 274 м куб., обсяг небалансу 6 000 259 м куб., що становить 10, 139% загального обсягу газу; у лютому 2019 року загальний обсяг надходження природного газу у газорозподільну мережу відповідача з газотранспортної системи позивача становив 43 088 349 м куб., обсяг небалансу 3 782 434 м куб., що становить 8, 778% загального обсягу газу.

Наведене, на переконання суду, свідчить про те, що для визначення вартості послуг балансування за січень-лютий 2019 року позивачем правомірно застосовано коефіцієнт 1, 5, оскільки обсяг небалансу відповідача у вказаних періодах перевищує 5% від обсягу природного газу, відібраного відповідачем з газотранспортної системи.

Водночас, відповідач не спростував належними та допустимими доказами факту виникнення у нього небалансів за період січень-лютий 2019 року. Жодним чином не спростував доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за послуги балансування природного газу, власного контрозрахунку суду не надав, як і не дав доказів добровільної сплати заявленої до стягнення суми боргу.

За даних обставин, позовні вимоги АТ "Укртрансгаз" про стягнення з ПрАТ "Тернопільгаз" 116 017 441 грн 94 коп. заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу за період січень-лютий 2019 року суд визнає обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають до задоволення.

Поряд із цим, предметом судового розгляду у даній справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача 951 970 грн 25 коп. 3% річних, 2 673 576 грн 42 коп. інфляційних нарахувань та 11 210 679 грн 50 коп. пені.

Ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Приписами ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі наведених вище норм чинного законодавства, враховуючи порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної та повної оплати вартості наданих позивачем послуг балансування, з врахуванням встановленого умовами Договору терміну платежів, дат надіслання позивачем (19.02.2019 та 15.03.2019) та отримання відповідачем (12.03.2019 та 22.03.2019) актів надання послуг балансування обсягів природного газу за №01-19--БАЛАНС та №02-19--БАЛАНС та рахунків до них, позивачем нараховано та заявлено до стягнення 3% річних в загальній сумі 951 970, 25 грн (647 293, 20 грн за період з 20.03.2019 по 01.07.2019 за надані послуги балансування у січні 2019 року на суму 75 725 006, 26 грн та 304 677, 05 грн за період з 01.04.2019 по 01.07.2019 за надані послуги балансування у лютому 2019 року на суму 40 292 435, 68 грн) та 2 673 576, 42 грн інфляційних нарахувань (1 985 784, 55 грн за період з березня по травень 2019 року за простроку оплати вартості наданих позивачем у січні 2019 року послуг балансування на суму 75 725 006, 26 грн та 687 791, 88 грн за період з квітня по травень 2019 року за прострочку оплати вартості наданих позивачем у лютому 2019 року послуг балансування на суму 40 292 441, 94 грн).

Згідно із усталеною судовою практикою застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань "господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру заборгованості".

Судом розглянуто проведені позивачем розрахунки заявлених до стягнення сум 3 % річних та в межах визначених позивачем періодів нарахування, проведено їх перерахунок.

Згідно з проведеним судом перерахунком нарахування 3% річних в загальній сумі сумі 951 970 грн 25 коп. в межах визначених позивачем періодів, є обґрунтованим та правомірним, а, відповідно, позов у даній частині є таким, що підлягає до задоволення.

Разом із тим, розглянувши проведений позивачем розрахунок інфляційних втрат, зважаючи на те, що відповідно до вимог наведеного вище законодавства та умов укладеного між сторонами у справі правочину, обов`язку відповідача оплатити вартість наданих позивачем послуг балансування кореспондує обов`язок позивача надіслати відповідні документи, враховуючи дату отримання ПрАТ "Тернопільгаз" розрахунку вартості послуг балансування за січень 2019 року (12.03.2019), а також встановлений умовами договору термін здійснення платежів, суд прийшов до висновку, що до розрахунку інфляційних втрат за неналежне виконання відповідачем зобов`язань по оплаті вартості послуг балансування у січні 2019 року позивачем безпідставно включено інфляційну складову березня 2019 року, оскільки прострочення тривало з 20-го по 31-й день календарного місяця (березня).

З врахуванням наведеного, в межах визначених позивачем періодів, суд провів перерахунок заявлених до стягнення сум інфляційних втрат.

Згідно з проведеним судом перерахунком правомірним є нарахування таких в загальній сумі 1 980 417 грн 74 коп., з яких: 1 292 625, 86 грн за період квітень-травень 2019 року за простроку оплати вартості наданих позивачем у січні 2019 року послуг балансування на суму 75 725 006, 26 грн та 687 791, 88 грн за період з квітня по травень 2019 року за простроку оплати вартості наданих позивачем у лютому 2019 року послуг балансування на суму 40 292 435, 68 грн.

Інфляція в сумі 693 158, 69 грн нарахована позивачем та заявлена до стягнення безпідставно.

Відповідно, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення суд визнає вимоги АТ "Укртрансгаз" про стягнення з ПрАТ "Тернопільгаз" інфляційних втрат в загальній сумі 1 980 417 грн 74 коп.

В задоволенні позову в частині стягнення 693 158, 69 грн інфляційних втрат суд відмовляє.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з вимогами ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється в письмовій формі.

В силу приписів ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У сфері господарювання згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 ГК України застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Ст. 546-551 ЦК України визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. При цьому, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею, є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання і її розмір (ч. 2 ст. 551 ЦК України) встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що пеня нараховується в розмірі, встановленому умовами договору, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період за який стягується пеня.

Окрім того, відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

П. 13.5 Договору сторони погодили, що у разі порушення Замовником строків оплати, передбачених цим Договором, Замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Враховуючи допущені відповідачем порушення строків оплати вартості наданих позивачем послуг балансування, на підставі наведених вище норм чинного законодавства, з врахуванням встановленого умовами Договору терміну платежів, дат надіслання позивачем (19.02.2019 та 15.03.2019) та отримання відповідачем (12.03.2019 та 22.03.2019) актів надання послуг балансування обсягів природного газу за №01-19--БАЛАНС та №02-19--БАЛАНС та рахунків до них, позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню в загальній сумі 11 210 679, 50 грн, з яких: 7 628 516, 38 грн за період з 20.03.2019 по 01.07.2019 за надані послуги балансування у січні 2019 року на суму 75 725 006, 26 грн та 3 582 163, 12 грн за період з 01.04.2019 по 01.07.2019 за надані послуги балансування у лютому 2019 року на суму 40 292 435, 68 грн).

Господарським судом здійснено перевірку проведеного позивачем розрахунку пені та встановлено, що під час його проведення позивачем були вірно визначені суми заборгованості та періоди прострочення, які не виходять за межі періодів, визначених судом, арифметично розрахунок проведено вірно.

Отже, розрахунок пені, здійснений позивачем, визнається судом обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам законодавства та фактичним обставинам справи.

Враховуючи викладене, вимоги позивача в частині стягнення пені є обґрунтованими в сумі 11 210 679 грн 50 коп.

В той же час, враховуючи встановлені обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для зменшення розміру штрафних санкцій, які підлягають стягненню з відповідача, з огляду на таке.

Згідно з ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому неустойка, виходячи з приписів ст. 546, 549 ЦК України та ст. 230 ГК України,має подвійну правову природу, є водночас способом забезпечення виконання зобов`язання та мірою відповідальності за порушення виконання зобов`язання, завданням якого є захист прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання боржником.

Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності є одночасно дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

Метою застосування неустойки є в першу чергу захист інтересів кредитора, однак не застосування до боржника заходів, які при цьому можуть призвести до настання негативних для нього наслідків як суб`єкта господарської діяльності.

Інститут зменшення неустойки судом є ефективним механізмом забезпечення балансу інтересів сторін порушеного зобов`язання.

Відповідно до ст. 3 ЦК України одними із загальних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Сторони є вільними у виборі контрагента, у визначенні умов договору, тощо, що відповідає нормам закону. Добросовісність, розумність та справедливість є засадами зобов`язальних правовідносин і зміст даних принципів полягає у тому, що тексти законів, правочинів та їх застосування суб`єктами цивільних правовідносин мають бути належними і справедливими та відповідати загальновизнаним нормам обороту; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу; поєднання створення норм, спрямованих на забезпечення реалізації цивільного права з дотриманням прав і інтересів інших осіб. В свою чергу, добросовісність є внутрішнім критерієм, в той час як справедливість і розумність - зовнішнім або об`єктивним, і зазначені принципи у сукупності є оціночними категоріями цивільного права.

Суд враховує і те, що цивільне законодавство не дає визначення даних принципів, віддаючи це на розсуд сторін зобов`язання, тобто укладаючи угоду сторони повинні керуватись внутрішнім критерієм - добросовісністю по відношенню до контрагента (вчиняти дії таким чином, щоб при цьому не завдавалася шкода, неможливість укладення зобов`язання на засадах обману, насильства, зловживання довірою, дотримуватись правової поведінки суб`єктів зобов`язання, вчиняти всі залежні від сторони зобов`язання дії щодо належного виконання зобов`язання та непорушення прав інших осіб), і виходити з зовнішнього критерію - справедливості та розумності, що виражається в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню, тобто кожна сторона у виконанні цивільно-правових зобов`язань повинна дотримуватись такої поведінки по відношенню до своїх прав і обов`язків, яка б виключала необ`єктивні (неупереджені, несправедливі) дії сторін зобов`язання стосовно одна одної.

Із мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013 вбачається, що неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Отже, цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності. Наявність у кредитора можливості стягувати з боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі № 913/89/18, від 04.12.2018 у справі № 916/65/18, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі № 904/5830/18.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Відтак, застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності та справедливості.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити майновий стан сторін, співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, а також чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Суд відзначає, що вказане питання вирішується судом з урахуванням приписів ст. 86 ГПК України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При цьому вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Аналогічний висновок щодо можливості зменшення розміру заявленої до стягнення пені, що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд, викладений також у постановах Верховного Суду від 04.05.2018 у справі № 917/1068/17, від 22.01.2019 у справі № 908/868/18, від 13.05.2019 у справі № 904/4071/18, від 22.04.2019 у справі № 925/1549/17, від 30.05.2019 у справі № 916/2268/18, від 04.06.2019 у справі № 904/3551/18.

В аспекті права на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд звертає увагу на наступні обставини та вважає за необхідне використати надане національним законодавством України право суду на зменшення розміру штрафних санкцій.

Надаючи оцінку всім обставинам справи в їх сукупності, враховуючи інтереси обох сторін, виходячи із загальних засад, встановлених ст. 3 ЦК України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, приймаючи до уваги, що:

- єдиним видом діяльності ПрАТ "Тернопільгаз" є розподіл природного газу. Тариф на розподіл природного газу є єдиним джерелом фінансування діяльності Товариства. Доведений Регулятором НКРЕКП тариф не є достатнім для покриття витрат ПрАТ "Тернопільгаз";

- наявні в матеріалах справи звіти про фінансовий стан та звіт про фінансові результати за 2018 р. та за 9 місяців 2019 р. свідчать про збиткову діяльність Товариства;

- позивач застосував до відповідача також таку міру відповідальності як стягнення 3% річних та інфляційні втрати, які є платою за користування коштами, що не були своєчасно оплачені боржником, що не передбачено умовами договору, однак передбачено нормами чинного законодавства;

- пеня є лише фінансовою санкцією за невиконання зобов`язання, спрямованою на спонукання сторони, винної у порушенні зобов`язання, до його виконання та дотримання в подальшому, а не засіб безпідставного збагачення;

- пеня не є основним боргом, будувати на цих платежах свої доходи та видатки позивач не може, а, відповідно, при зменшенні її розміру не несе значного негативного наслідку в своєму фінансовому стані, суд доходить висновку про наявність об`єктивних підстав та доцільність зменшення пені на 50% (11 210 679 грн 50 коп. - 50% = 5 605 339 грн 75 коп.).

Таке зменшення розміру пені суд вважає розумним та оптимальним балансом інтересів сторін у спорі та таким, що запобігатиме настанню негативних наслідків як для позивача, так і для відповідача.

Враховуючи наведене, позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають частковому задоволенню в сумі 5 605 339 грн 75 коп.

Відповідно до вимог ст. 129 ГПК України понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в сумі 668 788, 42 грн, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (без врахування зменшеної судом суми пені) суд покладає на відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст. 12-14, 73-79, 86, 123, 129, 232-233, 236-238, 240-242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2 Стягнути з Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз", вул. Чернівецька, буд. 54, м. Тернопіль, ідентифікаційний код 03353503, на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз", Кловський узвіз, 9/1, м. Київ, 01021, ідентифікаційний код 30019801, 116 017 441 грн 94 коп. заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу за період з січня по лютий 2019 року; 5 605 339 грн 75 коп. пені; 951 970 грн 25 коп. 3% річних; 1 980 417 грн 74 коп. інфляційних втрат та 668 788 грн 42 коп. судового збору.

3. В решті позову відмовити.

4. Наказ видати стягувачеві після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення, в порядку визначеному ст. 256-257 ГПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27.03.2023

Суддя І.М. Гирила