ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15 березня 2023 року Справа № 903/972/20

Господарський суд Волинської області у складі судді Слободян О.Г., за участю секретаря судового засідання Лівандовського Т.Г.,

представника позивача: адвоката Тітової Т.С.,

представника відповідача: адвоката Ворошика С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.КОМОДІТІЗ"

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Гнідавський цукровий завод"

про стягнення 2 655 975грн. 16коп.

встановив: позивач - ТОВ "Ю.КОМОДІТІЗ" звернувся до Господарського суду Волинської області з позовом до ПрАТ "Гнідавський цукровий завод" (відповідача) [з урахування заяви про уточнення позовних вимог] про стягнення 13 901 982,60 грн. Зокрема, позивач просив суд стягнути з ПрАТ "Гнідавський цукровий завод" на свою користь:

- пеню за прострочення строків підписання/повернення акта приймання-передачі природного газу у жовтні 2020 у розмірі 256 682,58 грн;

- за прострочення оплати за поставлений газ у жовтні 2020: пеню - 20 158,50 грн, інфляційні втрати - 24 741,91 грн, 3% річних - 5 039,62 грн;

- за прострочення оплати за поставлений газ у листопаді 2020: суму основної заборгованості - 12 603 405,23 грн, пеню - 169 887,00 грн, 3% річних - 42 471,75 грн, інфляційні втрати - 52 852,99 грн;

- пеню за прострочення строків підписання/повернення акта приймання-передачі природного газу у листопаді 2020 у розмірі 726 743,02 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що в порушення умов договору постачання природного газу №К-ПГ-С/20-09/38 від 28.09.2020, ПрАТ "Гнідавський цукровий завод" не виконав взяті на себе зобов`язання із своєчасної та повної сплати вартості поставленого природнього газу.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 02.03.2021, яке залишене без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.05.2021 у справі №903/972/20, позовні вимоги ТОВ "Ю.КОМОДІТІЗ" задоволено частково. Суд стягнув з ПрАТ "Гнідавський цукровий завод" на користь ТОВ "Ю.КОМОДІТІЗ" основний борг у розмірі 10939384,83 грн, пеню у розмірі 18502,64 грн, 3% річних у розмірі 4625,66грн та інфляційні втрати у розмірі 24741,91 грн. У решті позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 05.08.2021: закрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Ю.КОМОДІТІЗ" у частині оскарження на підставі п.1 ч.2 ст.287 ГПК України; касаційну скаргу ТОВ "Ю.КОМОДІТІЗ" у частині оскарження на підставі п.3 ч.2 ст.287 ГПК України задоволено частково; рішення Господарського суду Волинської області від 02.03.2021 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.05.2021 у справі №903/972/20 у частині розгляду позовних вимог про стягнення заборгованості за поставлений газ у листопаді 2020 році, що складається із основного боргу - 12 603 405,23 грн, пені - 169 887,00 грн, 3% річних - 42 471,75 грн, інфляційних втрат - 52852,99 грн, а також в частині стягнення пені за прострочення строків підписання/повернення акта приймання-передачі природного газу у листопаді 2020 року в розмірі 726 743,02 грн, скасовано; справу передано в цій частині на новий розгляд до Господарського суду Волинської області. В іншій частині рішення Господарського суду Волинської області від 02.03.2021 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.05.2021 у справі №903/972/20 залишено без змін.

За результатами нового розгляду, рішенням Господарського суду Волинської області від 28.12.2021 у справі №903/972/20 [з урахуванням ухвали про виправлення описки від 17.01.2022], залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.07.2022, клопотання ПАТ "Гнідавський цукровий завод" про закриття провадження у справі задоволено частково. Провадження у справі в частині стягнення 10 939 384,83 грн основного боргу за листопад 2020 року - закрито. У задоволенні клопотання ПАТ "Гнідавський цукровий завод" у частині закриття провадження у справі про стягнення 47 870,21 грн, з яких: 18 502,64 грн - пені, 4 625,66 грн - 3% річних та 24 741,91грн - інфляційних втрат - відмовлено. У задоволенні позову ТОВ "Ю.КОМОДІТІЗ" до ПАТ "Гнідавський цукровий завод" про стягнення 2 655 975,16 грн заборгованості за листопад 2020 року, з яких: 1 664 020,40 грн основна заборгованість, 42 471,75 грн 3% річних, 52852,99 грн інфляційних втрат, 169 887,00 грн пені та 726 743,02 грн пені за прострочення строків підписання/повернення акту приймання-передачі природного газу - відмовлено.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 03.11.2022 рішення господарського суду від 28.12.2021 та постанову апеляційного господарського суду від 26.07.2022 у справі №903/972/20 скасовано. Справу передано на новий розгляд до Господарського суду Волинської області.

Отже, справу №903/972/20 повторно передано на новий розгляд до Господарського суду Волинської області в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за поставлений газ у листопаді 2020 році, що складається із основного боргу - 12 603 405,23грн, пені - 169 887,00 грн, 3% річних - 42 471,75 грн, інфляційних втрат - 52 852,99 грн, а також в частині стягнення пені за прострочення строків підписання/повернення акта приймання-передачі природного газу у листопаді 2020 року в розмірі 726 743,02 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.11.2022 справу розподілено судді Слободян О.Г.

Ухвалою суду від 18.11.2022р. справу №903/972/20 прийнято до провадження та постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено 06.12.2022 р. Запропоновано сторонам надати суду письмові пояснення з урахуванням вказівок, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 03.11.2022 у даній справі. Явку учасників справи у судове засідання визнано на їх розсуд.

02.12.2022р. представник позивача надіслав на адресу суду письмові пояснення (вх.№01-57/6677/22), в яких просив задовольнити позов та стягнути з відповідача- ПрАТ "Гнідавський цукровий завод" 2 655 975грн. 16коп.

Ухвалою суду від 06.12.2022р. відкладено підготовче засідання на 27.12.2022р.

21.12.2022р. представник позивача повторно надіслав на адресу суду письмові пояснення з розрахунком заборгованості (вх.№01-57/7070/22).

З урахуванням оплати відповідачем 10939384грн. 83коп. основного боргу за листопад 2020р., позивач просив стягнути з відповідача 2655975грн. 16коп. заборгованості за листопад 2020 року, з яких: 1664020грн. 40коп. основної заборгованості за поставлений у листопаді 2020р. природний газ, 42471грн. 75коп. - 3% річних, 52852грн. 99коп. інфляційних втрат, 169887грн. пені та 726743грн. 02коп. пені за прострочення строків підписання/повернення акта приймання-передачі природного газу у листопаді 2020 року.

26.12.2022р. відповідач також надіслав до суду пояснення (вх.№01-57/7163/22), в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідач повідомив, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які ПрАТ "Гнідавський цукровий завод" понесло та очікує понести у зв`язку із розглядом справи становитьт 62000грн. Зазначив, що докази на підтвердження остаточного розміру судових витрат ПрАТ "Гнідавський цукровий завод" по справі №903/972/20 будуть подані у порядку та строки, що регламентовані ч.8 ст.129 ГПК України.

27.12.2022р. у підготовчому засіданні представник відповідача просив суд продовжити строк підготовчого провадження та відкласти підготовче засідання для проведення звірки заборгованості.

Представник позивача також просив суд відкласти підготовче засідання для надання заперечень у відповідь на подані пояснення відповідача.

Ухвалою суду від 27.12.2022р. продовжено строк підготовчого провадження до 16.02.2023р. та відкладено підготовче засідання на 24.01.2023 р.

24.01.2023р. у підготовчому судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги та, з урахуванням часткових оплат відповідача, просив суд стягнути з відповідача 2655975грн. 16коп. згідно поданого позивачем у письмових поясненнях розрахунку, з яких: 1664020грн. 40коп. основної заборгованості за поставлений у листопаді 2020р. природний газ, 42471грн. 75коп. - 3% річних, 52852грн. 99коп. інфляційних втрат, 169887грн. пені та 726743грн. 02коп. пені за прострочення строків підписання/повернення акта приймання-передачі природного газу у листопаді 2020 року.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Вимогу позивача про стягнення з відповідача 2655975грн. 16коп. (з урахуванням часткової оплати відповідачем основного боргу за листопад 2020 року) судом розцінено як зменшення розміру позовних вимог при новому розгляді справи, що не заперечено сторонами.

З урахуванням зменшення позовних вимог при новому розгляді справи, ціна позову становить 2655975грн. 16коп.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач зазначав, що оскільки ПАТ "Гнідавський цукровий завод" заборгованість за поставлений в листопаді 2020 року природний газ сплачено не було, як за ціною згідно умов проекту додаткової угоди №2, так і з розрахунку середньозваженої ціни реалізації природного газу у листопаді 2020 року згідно даних Української енергетичної біржі, останній вимушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав в частині сплати заборгованості за договором, у тому числі і заборгованості за поставлений у листопаді 2020 року природний газ на загальну суму 12603405,23 грн (17 303 405,23 - 4 700 000,00).

Як на підставу своїх вимог, ТОВ "Ю.КОМОДІТІЗ" посилалося на укладену (узгоджену) між сторонами додаткову угоду №2 до договору поставки (зокрема визначену сторонами правочину ціну та обсяги поставленого газу у листопаді 2020) та акт приймання-передачі природного газу від 30.11.2020.

Відповідач, у свою чергу наполягає, що додаткову угоду №2 до договору поставки та акт приймання-передачі природного газу від 30.11.2020 він не підписував та не укладав через неузгодженість ціни та розрахунків за поставлений газ у листопаді 2020. При цьому відповідач не заперечує факт узгодження обсягів споживання газу та його споживання у листопаді 2020 та наголошує, що зважаючи на неузгодженість договірної ціни на газ, остання має визначатися, зокрема, виходячи із звичайних цін, що склались на аналогічні товари на момент укладення договору.

У заяві про уточнення позовних вимог від 29.01.2021 № 278/02-01/21 позивач фактично змінив підстави позову (заява прийнята судом 09.02.2021 (а.с. 1-21, 171, том 2), а саме: у позовній заяві позивач стверджував, що Додаткова угода № 2 укладена між сторонами, а в уточненнях погодився із позицією відповідача, що ціну поставленого газу слід визначати із даних ТБ "Українська енергетична біржа" (далі ТБ). Проте станом на 31.10.2020 (станом на 30.10.2020).

Позивач, розраховує вартість газу, враховуючи ч. 4 ст. 632 ЦК України та дані ТБ станом на 30.10.2020 (останній робочий день, що передує поданню відповідачем Заявки та прийняття її до виконання позивачем-31.10.2020) (а.с. 15, том 2).

Отже, позивач вважає, що ціна газу за листопад складається із 6700,00 грн. із ПДВ за 1 тис.м3 (ціна газу з ТБ) з умовами післяплати за Договором купівлі-продажу та 163,89 грн. за кожну транспортовану 1 тис. м3. Всього 6863,89 грн з ПДВ за 1 тис. м3.

Враховуючи, що обсяги поставленого газу сторонами погоджено - 2520,93277 тис.м3, то відповідно до розрахунку позивача вартість поставленого газу становить 17303405,23 грн (2520,93277 тис.м3 (обсяг газу) х 6863,89 грн (ціна за 1 тис. м3 + транспортування) визначена позивачем із даних ТБ) (а.с. 17, том 2).

Відповідач, в свою чергу, розраховує вартість природного газу за листопад 2020 року із врахуванням ціни 6039,92грн за тис. куб.м, з ПДВ за умовами післяплати (а.с. 176, том 2).

Ціну визначено відповідачем із висновку за результатами цінового моніторингу В-190 від 11.02.2021 (т.2, а.с.184), складеного експертом Волинської торгово-промислової палати та з урахуванням інформації, отриманої на офіційному сайті ТД (т.2, а.с.185-189).

Відповідач вважає, що ціна газу за листопад 2020 складається із 6039,92грн із ПДВ за 1тис.м3 (ціна газу з ТБ) за умовами післясплати та 163,89 грн за кожну транспортовану 1тис.м3.

Всього 6203,81 грн з ПДВ за 1 тис.м3.

Враховуючи, що обсяги поставленого газу сторонами погоджено - 2520,93277 тис.м3, то відповідно до розрахунку відповідача вартість поставленого газу становить 15639384,83грн (2520,93277 тис.м3 (обсяг газу) х 6203,81 грн. (ціна за 1 тис.м3 + транспортування) визначена позивачем із даних ТБ) (а.с. 147, том 2).

Оскільки під час розгляду справи відповідачем сплачено 1039384,83грн основного боргу за поставлений позивачем газ у листопаді 2020 року, відповідач вважає вимогу позивача про стягнення 2655975грн. 16коп. заборгованості за листопад 2020 року безпідставною.

Ухвалою суду від 24.01.2023р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті 16.02.2023 р.

У судовому засіданні 16.02.2023р. представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача 2655975грн. 16коп., з яких: 1664020грн. 40коп. основної заборгованості за поставлений у листопаді 2020р. природний газ, 42471грн. 75коп. - 3% річних, 52852грн. 99коп. інфляційних втрат, 169887грн. пені та 726743грн. 02коп. пені за прострочення строків підписання/повернення акта приймання-передачі природного газу у листопаді 2020 року.

Представники відповідача заперечили проти позову, просили відмовити у задоволенні позову повністю.

За згодою сторін у судовому засіданні 16.02.2023р. оголошено перерву до 01.03.2023р.

24.02.2023р. представник позивача надіслав на адресу суду письмові пояснення щодо розрахунку та сплати судового збору (вх.№01-75/1149/23).

Ухвалою суду від 01.03.2023 відкладено розгляд справи на 15.03.2023.

13.03.2023 на адресу суду відповідач надіслав заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, в якій просив стягнути з ТОВ "Ю.КОМОТІДІЗ" на користь ПрАТ "Гнідавський цукровий завод" пронесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 62000грн.

У судовому засіданні 15.03.2023 представник відповідача подав суду клопотання про приєднання до матеріалів справи Акту приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання послуг професійної правничої допомоги №18/11/22 від 18.11.2022. Копію заяви та акту також було надано представнику позивача під розписку.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ю.КОМОДІТІЗ" (постачальник) та Приватним акціонерним товариством "Гнідавський цукровий завод" (споживач) 28.09.2020 укладено договір постачання природного газу № К-ПГ-С/20-09/38 (далі - договір), за умовами пункту 1.1 якого постачальник зобов`язався передати у власність споживача, а споживач - прийняти, спожити та оплатити на умовах цього договору газ природний (код товару: 2711).

Згідно з пунктами 1.3, 2.1 договору обсяг газу, який постачальник зобов`язується передати, а споживач прийняти, спожити та оплатити, планова ціна за 1000 м3 та планова вартість газу для кожного розрахункового періоду - газового місяця (місяць постачання, місяць передачі, звітний місяць) - погоджується сторонами у відповідній додатковій угоді до договору.

Загальна вартість газу, який Постачальник передає Споживачу визначається загальною вартістю обсягу фактично переданого газу на підставі актів приймання-передачі газу, вказаних у п.3.3 Договору (п.1.4 Договору).

Оплата вартості газу за кожен місяць постачання (звітний місяць), проводиться на умовах, зазначених у договорі та додаткових угодах, які є невід`ємною частиною даного договору (пункт 2.9 договору). А остаточні розрахунки за фактично поставлений газ у газовому місяці здійснюються Споживачем з Постачальником за остаточною ціною та остаточною вартістю газу до 18 числа місяця, наступного за газовим місяцем (місяцем поставки газу), якщо інший строк остаточних розрахунків не погоджено сторонами у відповідній додатковій угоді до Договору (пункт 2.6 договору).

Згідно п.2.10 Договору всі платежі за даним Договором здійснюються Споживачем Постачальнику в національній грошовій одиниці України на поточний рахунок Постачальника, вказаний у Договорі, або на будь-який інший поточний рахунок Постачальника, про реквізити якого попередньо письмово повідомив Споживача.

В платіжних дорученнях на оплату газу Споживач обов`язково зазначає: "Оплата за газ природний по Договору постачання природного газу № К-ПГ-С/20-09/38 від 28 вересня 2020 року".

Відповідно до пункту 1.6 договору обсяги газу, що визначені відповідно до пункту 1.3 договору, є плановими та можуть змінюватися сторонами шляхом коригування, у тому числі впродовж поточного газового місяця виключно за наявності "Заявки на коригування планових розподілів обсягів постачання природного газу" ("Заявка на коригування"), яку споживач надає постачальнику у терміни, встановлені договором.

Згідно із пунктом 3.3 договору передача фактичного обсягу газу за звітний місяць оформляється сторонами актом прийому-передачі газу.

Пунктом 4.3.6 договору встановлено порядок визначення сторонами фактичного обсягу споживання, а саме: до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим (газовим), споживач має надати постачальнику копію відповідного акту про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) газу споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ/ГТС та споживачем, відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи/Кодексу газорозподільних систем.

На підставі отриманих від споживача даних та/або даних Оператора ГТС постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає споживачу два примірники акту приймання-передачі газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника.

Протягом двох днів з дати одержання акту приймання-передачі газу від постачальника споживач зобов`язаний повернути один примірник оригіналу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту приймання-передачі газу. У разі не повернення споживачем переданого йому постачальником акту прийому-передачі газу (фактично переданого газу), або відсутності вмотивованої відмови споживача від підписання відповідного акту у цей же строк, такий акт вважається підписаним, а газ переданий споживачу.

За порушення сторонами умов пункту 3.3 та/або пункту 4.1.3 та/або пункту 4.3.6 договору відповідно, а саме, за ухилення від підписання та/або надання відповідній стороні актів приймання-передачі газу у передбачені договором строки, - винна сторона сплачує на користь іншої сторони пеню у розмірі 0,1% від вартості фактично переданого газу за кожний день такого прострочення (пункт 5.2 договору).

Відповідно до пункту 5.3 договору за порушення грошових зобов`язань (умов та строків розрахунків) згідно договором, винна сторона сплачує на користь іншої сторони, крім суми заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення, - пеню за кожний день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу.

За порушення споживачем грошових зобов`язань за договором (пункт 4.3.3 та/або пункт 4.3.12 та/або пункт 4.3.13 договору), постачальник має право зменшити обсяг поставки газу до рівня фактичних платежів, або не передавати/припинити газ споживачу, або розірвати договір в односторонньому порядку і, відповідно, повернути споживачу суму перерахованих ним коштів в рахунок оплати обсягу газу, за виключенням нарахованих постачальником господарських санкцій (пункт 5.4 договору).

Згідно доводів ТОВ "Ю.КОМОДІТІЗ", за попередньою усною домовленістю сторін, 28.10.2020 ТОВ "Ю.КОМОДІТІЗ" надіслало на розгляд споживача (ПрАТ "Гнідавський цукровий завод") проект додаткової угоди №2 (датований 22.10.2020) на постачання природного газу в листопаді 2020 з електронної адреси позивача (ІНФОРМАЦІЯ_1) на електронну адресу відповідача ().

Відповідно до наданого для погодження проекту додаткової угоди № 2 до договору, плановий обсяг постачання позивачем газу (як діючим постачальником) у листопаді 2020 року становив 2850 тис.мЗ .

Такий плановий обсяг природного газу визначено у проекті відповідної додаткової угоди №2 на підставі попередньої усної домовленості уповноважених представників сторін договору.

За даним проектом додаткової угоди №2 визначено ціну 1 тис.мЗ природного газу - 6813,90 грн (з ПДВ).

Як стверджує позивач, після усного погодження між постачальником та споживачем умов додаткової угоди №2, позивачем 30.10.2020 підготовлено та направлено з електронної адреси ТОВ "Ю.КОМОДІТІЗ" (ІНФОРМАЦІЯ_1) на електронну адресу відповідача () скорегований проект додаткової угоди №2. За даним проектом планові обсяги поставки природного газу відповідачу в листопаді 2020 склали 2750 тис.мЗ.

При цьому ціна природного газу за 1 тис.мЗ не змінена та становила 6 813,90 грн (з ПДВ).

Відповідно до пункту 3 проекту додаткової угоди № 2 до договору загальна вартість природного газу, у зв`язку із зменшенням загального планового обсягу на 100 тис.куб.З, склала 18 738 225,00 грн (з ПДВ).

Згідно із пунктом 4 проекту додаткової угоди №2 до договору оплата планової вартості газу по цій додатковій угоді повинна була здійснюватися у наступному порядку:

- 30% - в сумі 5 621 467,50 грн - по 10 листопада 2020;

- 30% - в сумі 5 621 467,50 грн - по 20 листопада 2020;

- 30% - в сумі 5 621 467,50 грн - по 30 листопада 2020;

Відповідно до пункту 2.6 договору та пункту 6 проекту додаткової угоди №2 остаточний розрахунок за фактично поставлений газ здійснюється - до 18 грудня 2020.

В подальшому, як стверджує ТОВ "Ю.КОМОДІТІЗ", враховуючи не оформлення належним чином (не підписано та не скріплено печаткою) ПрАТ "Гнідавський цукровий завод" додаткової угоди №2 до договору, 19.11.2020 направив на адресу споживача два примірника підписаної зі сторони ТОВ "Ю.КОМОДІТІЗ" вказаної додаткової угоди №2 та акт приймання передачі природного газу за жовтень 2020 року у 2-екз. (в оригіналі в паперовому вигляді) кур`єрською службою "Нова пошта" (експрес-накладна №1816), які отримані ПрАТ "Гнідавський цукровий завод" 20.11.2020.

Також, ТОВ "Ю.КОМОДІТІЗ" звернулося до ПрАТ "Гнідавський цукровий завод" із листом-вимогою №118-12/12 від 04.12.2020, зокрема, про підписання та повернення одного екземпляру додаткової угоди №2 до договору та акту приймання-передачі природного газу за жовтень 2020. ТОВ "Ю.КОМОДІТІЗ" вимагало від ПрАТ "Гнідавський цукровий завод" у строк до 08.12.2020 погасити заборгованість за плановий обсяг природного газу листопада 2020 у сумі 12 164 402,50 грн.

Крім цього, ТОВ "Ю.КОМОДІТІЗ" 07.12.2020 надіслало на адресу ПрАТ "Гнідавський цукровий завод" лист № 242-12/20 від 07.12.2020, до якого додано проект додаткової угоди №2 до договору (у 2-х оригінальних екз.) для підписання відповідачем та повернення одного екземпляру позивачу.

Разом з тим, судом встановлено, що Додаткова угода № 2 до Договору поставки (із запропонованою ТОВ "Ю.КОМОДІТІЗ" ціною на газ у листопаді 2020) між позивачем та відповідачем, у формі єдиного документу, підписаного та скріпленого печатками сторін, укладена не була через неузгодженість ціни та розрахунків за поставлений газ у листопаді 2020 року.

Даний факт підтверджено і самим позивачем у заяві про уточнення позовних вимог від 29.01.2021 № 278/02-01/21 (а.с. 1-21, том 2).

У листі від 15.12.2020 № 537 ПрАТ "Гнідавський цукровий завод" зазначив, що відповідачем підписано акт приймання-передачі природного газу від 31.10.2020 (за газовий місяць жовтень 2020 року), проте останній відмовляється від підписання акта приймання-передачі природного газу від 30.11.2020 за звітний місяць постачання природного газу - листопад 2020. Підставою цього є, з однієї сторони, погодження фактичних обсягів споживання газу, а з іншої - непогодження умов додаткової угоди №2 щодо ціни та розрахунку загальної вартості спожитого у листопаді 2020 природного газу у межах діючого договору. ПрАТ "Гнідавський цукровий завод" визначило свою позицію щодо можливого порядку визначення ціни природного газу за даними УЕБ, плюс вартість послуг транспортування (вартість замовлення постачальником потужності).

Отже, сторони в процесі розгляду справи визначають вартість поставленого газу із даних ТБ "Українська енергентична біржа", а не з умов Додаткової угоди №2, оскільки вона не укладена сторонамим.

Проте, таке визначення вартості поставленого газу не передбачено ні умовами договору постачання природного газу від 28.09.2020, укладеного між сторонами, ні умовами додаткової угоди №2 до даного договору, ні відповідними нормами матеріального права.

Водночас, як зазначено у постанові Верховного Суду від 05.08.2021 у даній справі, судами не враховано, що за приписами частини другої статті 12 Закону України "Про ринок природного газу", яка узгоджується із пунктом 4 розділу І Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496, постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до частин першої та сьомої статті 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно з частиною першою статті 626, частиною першою статті 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Стаття 180 Господарського кодексу України визначає істотні умови господарського договору. Відповідно до положень цієї статті зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (статті 181 Господарського кодексу України).

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ю.КОМОДІТІЗ" (постачальник) та Приватним акціонерним товариством "Гнідавський цукровий завод" (споживач) 28.09.2020 укладено договір постачання природного газу № К-ПГ-С/20-09/38 (далі - договір), за умовами пункту 1.1 якого постачальник зобов`язався передати у власність споживача, а споживач - прийняти, спожити та оплатити на умовах цього договору газ природний (код товару: 2711).

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 706 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, оголошеною продавцем у момент укладення договору, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті зобов`язання.

Пунктами 27, 31, 37 частини першої статті 1 Закону України "Про ринок природного газу" визначено, що природний газ, нафтовий (попутний) газ, газ (метан) вугільних родовищ та газ сланцевих товщ, газ колекторів щільних порід, газ центрально-басейнового типу (далі - природний газ) - суміш вуглеводнів та невуглеводневих компонентів, що перебуває у газоподібному стані за стандартних умов (тиск - 760 міліметрів ртутного стовпа і температура - 20 градусів за Цельсієм) і є товарною продукцією; постачальником природного газу є суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу; споживач - фізична особа, фізична особа-підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини.

Відповідно до частин першої та другої статті 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом.

Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу (частина третя статті 12 Закону України "Про ринок природного газу").

Частиною другою статті 13 Закону України "Про ринок природного газу" до обов`язків споживачів природного газу віднесено забезпечення своєчасної та повної оплати вартості природного газу згідно з умовами договорів. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом (частина третя статті 13 Закону України "Про ринок природного газу").

Згідно з пунктами 1.3, 2.1 договору обсяг газу, який постачальник зобов`язується передати, а споживач прийняти, спожити та оплатити, планова ціна за 1000 мЗ та планова вартість газу для кожного розрахункового періоду - газового місяця (місяць постачання, місяць передачі, звітний місяць) - погоджується сторонами у відповідній додатковій угоді до договору.

Оплата вартості газу за кожен місяць постачання (звітний місяць), проводиться на умовах, зазначених у договорі та додаткових угодах, які є невід`ємною частиною даного договору (пункт 2.9 договору).

Тобто сторонами укладено договір, відповідно до якого обсяги та ціни природного газу для кожного місяця постачання визначаються сторонами в окремих додаткових угодах.

Відповідно до частини першої статті 691 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. Якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що між позивачем та відповідачем додаткова угода №2 до договору поставки (із запропонованою ТОВ "Ю.КОМОДІТІЗ" ціною на газ у листопаді 2020), у формі єдиного документу, підписаного та скріпленого печатками сторін, укладена не була. Додаткову угоду №2 до договору поставки та акт приймання-передачі природного газу від 30.11.2020 відповідач не підписував та не укладав через неузгодженість ціни та розрахунків за поставлений газ у листопаді 2020. При цьому сторонами не заперечується факт узгодження обсягів споживання газу та його споживання у листопаді 2020.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, ПрАТ "Гнідавський цукровий завод" 31.10.2020 з електронної адреси (y.moiseiev@solodko.uа) на електронну адресу позивача ТОВ "Ю.КОМОДІТІЗ" () направлено заявку - Таблиця номінацій/реномінацій із визначеним плановим обсягом споживання природного газу у розмірі 2750 тис.м3 та із зазначенням планових подобових обсягів споживання у листопаді 2020 року споживачем природного газу.

Оскільки додаткова угода №2 до договору відповідачем не підписана, для оплати планових обсягів природного газу за листопад 2020 року (згідно усних домовленостей сторін) ТОВ "Ю.КОМОДІТІЗ" 05.11.2020 надіслало на електронну адресу ПрАТ "Гнідавський цукровий завод" рахунок від 05.11.2020 № К-ПГ-С/20-09/38-1120 про оплату планового обсягу природного газу за листопад 2020 на суму 18738225,00грн., де ціна природного газу за 1 тис.м3 становить 5678,25грн (без ПДВ), що з ПДВ складає 6813,90грн, а обсяг спроживання природного газу - 2750 тис.м3.

Відповідач в оплату поставки газу за листопад здійснив такі платежі:

13.11.2020 - 1 200 000,00 грн згідно із платіжним дорученням № 27700;

19.11.2020 - 2 000 000,00 грн згідно із платіжним дорученням № 27756;

20.11.2020 - 1 000 000,00 грн згідно із платіжним дорученням № 33;

24.11.2020 - 500 000,00 грн згідно із платіжним дорученням № 60.

Так ПрАТ "Гнідавський цукровий завод" платіжними дорученнями від 13.11.2020 №27700, від 19.11.2020 №27756, від 20.11.2020 №33, від 24.11.2020 №60, із зазначенням в графі "призначення платежу": за природний газ зг. рах. №К-ПГ-С/20-09/38-1120 від 05.11.2020, здійснив оплату за поставлений природний газ за визначеною позивачем ціною на загальну суму 4 700 000,00 грн., що підтверджує прийняття до виконання відповідачем виставленого позивачем рахунку від 05.11.2020, а відповідно і погодження об`єму поставки газу та ціни за газ.

У постанові від 03.11.2022 у даній справі Верховний Суд також зазначив, що суди попередніх інстанцій залишили поза увагою та не надали належної правової оцінки тому, що ПрАТ "Гнідавський цукровий завод" платіжними дорученнями від 13.11.2020 №27700, від 19.11.2020 №27756, від 20.11.2020 №33, від 24.11.2020 №60 із зазначенням в графі "призначення платежу": за природний газ зг. рах. від 05.11.2020 №К-ПГ-С/20-09/38-1120, здійснив оплату за поставлений природний газ за визначеною позивачем у рахунку ціною на загальну суму 4 700 000,00 грн. На необхідності надання оцінки вказаним обставинам також наголошував Верховний Суд у постанові від 05.08.2021 у цій справі.

Водночас, суд звертає увагу, що ні умовами договору постачання природного газу № К-ПГ-С/20-09/38 від 28.09.2020, ні додатковою угодою №2 до цього Договору, не передбачено виставлення відповідачу рахунку на оплату.

Крім цього, у платіжних дорученнях відповідач посилається саме на рахунок, а не на договір, як це передбачено п.2.10 Договору, відповідно до якого в платіжних дорученнях на оплату газу Споживач обов`язково зазначає: "Оплата за газ природний по Договору постачання природного газу № К-ПГ-С/20-09/38 від 28 вересня 2020 року".

Отже, всупереч попередніх договірних домовленостей, сторони відступили від умов договору постачання природного газу №К-ПГ-С/20-09/38 від 28.09.2020.

Оскільки сторони, уклавши договір постачання природного газу, відступили від його умов, здійснивши поставку товару без укладення додаткової угоди до цього договору, як це передбачено п.1.3, 2.1 договору, та оплату товару згідно виставленого рахунку без посилання у призначенні на договір, як це передбачено п.2.10 договору, суд дійшов висновку, що сторони діяли не на підставі укладеного між ними договору, а на підставі усної домовленості.

В матеріалах справи відсутні докази оплати відповідачем товару на підставі договору, а надані сторонами платіжні доручення також не містять посилання на договір.

Згідно умов договору (п.2.6) та проекту додаткової угоди №2 (п.6) остаточний розрахунок за фактично поставлений газ здійснюється - до 18 грудня 2020.

Проте, ТОВ "Ю.КОМОДІТІЗ" звернулося до ПрАТ "Гнідавський цукровий завод" із листом-вимогою №118-12/12 від 04.12.2020, в якій, зокрема, вимагало від ПрАТ "Гнідавський цукровий завод" у строк до 08.12.2020 погасити заборгованість за плановий обсяг природного газу листопада 2020 у сумі 12164402,50грн., що у свою чергу також підтверджує той факт, що сторони відступили від умов договору.

Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно акту приймання-передачі природного газу від 30.11.2020, який відповідачем не підписаний у зв`язку із зміною ціни на газ, обсяг фактично поставленого природного газу у листопаді 2020 року складає 2520,93277 тис.м3.

Враховуючи, що обсяг фактично поставленого позивачем відповідачу у листопаді 2020 року газу сторонами не заперечується та становить 2520,93277 тис.м3, то відповідно до виставленого позивачем рахунку від 05.11.2020, де ціна на газ складає 6813,90грн (з ПДВ), вартість фактично поставленого газу у листопаді 2020 року становить 17177383,80грн. (2520,93277 тис.м3 х 6813,90грн).

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, згідно платіжних доручень від 13.11.2020 №27700, від 19.11.2020 №27756, від 20.11.2020 №33, від 24.11.2020 №60 відповідач здійснив часткову оплату за поставлений у листопаді 2020 року природний газ на загальну суму 4 700 000,00 грн.

Згідно розрахунку суду, з урахуванням часткових оплат до пред`явлення позову, сума основного боргу за поставлений у листопаді 2020 року газ складала 12477383,80грн (17177383,80грн - 4700000,00 грн).

Під час розгляду справи відповідачем сплачено 10939384,83грн. основного боргу за листопад 2020 року платіжними дорученнями: №151 від 11.06.2021 на суму 3276000,00грн., № 2179 від 11.06.2021 на суму 2524000,00грн., №2195 від 11.06.2021 на суму 3690000,00грн., № 2200 від 11.06.2022 р. на суму 724384,83грн., № 2240 від 22.06.2021 на суму 725000,00грн., у зв`язку з чим, при новому розгляді позивачем зменшено розмір позовних вимог на суму 10939384,83грн. основного боргу.

З огляду на зазначене, на день розгляду спору сума основного боргу відповідача за спожитий природний газ у листопаді 2020 року складає 1537998,97грн (12477383,80грн - 10939384,83грн), не погашена, підтверджена матеріалами справи та підлягає до стягнення. Отже, в позові в частині стягнення 126021,43грн основного боргу слід відмовити.

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.546, 549 ЦК України виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов`язання.

За змістом положень частин четвертої і шостої статті 231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

За порушення сторонами умов пункту 3.3 та/або пункту 4.1.3 та/або пункту 4.3.6 договору відповідно, а саме, за ухилення від підписання та/або надання відповідній стороні актів приймання-передачі газу у передбачені договором строки, - винна сторона сплачує на користь іншої сторони пеню у розмірі 0,1% від вартості фактично переданого газу за кожний день такого прострочення (пункт 5.2 договору).

Відповідно до пункту 5.3 договору за порушення грошових зобов`язань (умов та строків розрахунків) згідно договором, винна сторона сплачує на користь іншої сторони, крім суми заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення, - пеню за кожний день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу.

Тобто, штрафні санкції у вигляді пені передбачені сторонами у договорі.

Водночас, враховуючи, що при проведенні господарських операцій у листопаді 2020 року сторони відступили від умов договору постачання природного газу №К-ПГ-С/20-09/38 від 28.09.2020, положення цього договору щодо сплати пені відповідно до п.5.3 договору та пункту 3.3 та/або пункту 4.1.3 та/або пункту 4.3.6 договору, судом не застосовується. Отже, в позові в частині стягнення 169887,00грн пені за порушення грошових зобов`язань та пені за прострочення строків підписання/повернення акта приймання-передачі природного газу у листопаді 2020 у розмірі 726 743,02 грн., слід відмовити.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно поданого розрахунку, позивач нарахував відповідачу 42 471,75 грн - 3% річних за період з 19.12.2020 по 28.01.2021 та 52 852,99грн інфляційних втрат за грудень 2020 року.

Суд, здійснивши розрахунки за допомогою системи LIGA360, дійшов висновку, що є підставними та підлягають до стягнення: 52 852,99 грн інфляційних втрат за грудень 2020 року та 3 % річних за період з 19.12.2020 по 28.01.2021 у розмірі 42010,65грн. В позові в частині стягнення 461,10грн - 3 % річних слід відмовити.

За приписами ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши подані сторонами докази та оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 2655975грн 16коп. підлягають до задоволення частково у розмірі 1632862грн 61коп. В позові в частині стягнення 1023112грн 55коп. слід відмовити.

За приписами п.12 ч.3 ст.2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 3 ч.4 ст.129 ГПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено 208529,74грн судового збору за подання позовної заяви згідно платіжних доручень №872 від 30.12.2020 на суму 202239,23грн та №4052104 від 29.01.2021 на суму 6290,51грн.

У зв`язку із змешенням позивачем розміру позовних вимог на суму 10939384,83грн. сплаченого відповідачем основного боргу, підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України 164090,77грн. судового збору згідно п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до статті 129 ГПК України питання про розподіл судових витрат суд розглядає лише, якщо вирішено спір по суті і ухвалено остаточне рішення у справі. Оскільки рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції підлягали скасуванню з передачею справи на новий розгляд, то розподіл судових витрат у справі, у тому числі й судового збору, сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється тим судом, який ухвалює рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Судом встановлено, що за подання апеляційної та касаційної скарг при першому розгляді справи, позивачем сплачено судового збору згідно платіжних доручень №4052132 від 22.03.2021 - 64457,72грн та №4052182 від 03.06.2021 - 85943,62грн.; за подання апеляційної та касаційної скарг при другому розгляді справи, позивачем сплачено судового збору згідно платіжних доручень №1419 від 24.01.2022 - 59759,45грн та №662 від 17.08.2022 - 79679,26грн.

Зазначені суми судових витрат позивача зі сплати судового збору за подання апеляційних та касаційних скарг, при частковому задоволенні позову, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.86, 129, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Гнідавський цукровий завод" (45606, Волинська обл, Луцький район, с. Рованці, вул. Промислова, буд.3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.КОМОДІТІЗ" (01015, м.Київ, вул. Лейпцизька, буд. 3А, код ЄДРПОУ 42601грн 61коп (в тому числі: 1537998грн 97коп основної заборгованості за поставлений у листопаді 2020р. природний газ, 42010грн 65коп - 3% річних та 52852грн 99коп інфляційних втрат).

3. В позові в частині стягнення 1023112грн 55коп відмовити.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено та підписано 27.03.2023.

Суддя О. Г. Слободян