ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" березня 2023 р. м. Київ Справа № 911/1349/22

Суддя Господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., за участю секретаря судового засідання Руденко Н.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз»
доКомунального підприємства «Вишнівськтеплоенерго» Вишневої міської ради Бучанського району Київської області
простягнення коштів
за участю представників:

позивача:Дмитренко А.А. адвокат, дов. від 21.02.2022 № 01Др-263-1222
відповідача:Мамаєв Д.Ю. адвокат, ордер від 03.10.2022 серія АА № 10022490
суть спору:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» (далі позивач) до Комунального підприємства «Вишнівськтеплоенерго» Вишневої міської ради Бучанського району Київської області (далі відповідач) про стягнення 42096,18 грн. інфляційних втрат, 19606,44 грн. 3% річних, 299459,57 грн. пені (вимоги в редакції заяви про зменшення розміру позовних вимог від 07.03.2023).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за типовим договором розподілу природного газу № 09420JBL5HFT016, до якого відповідач приєднався підписавши заяву-приєднання від 01.01.2016 щодо здійснення розрахунку за надані послуги з розподілу природного газу у період квітень-червень 2022 року згідно перелічених в позовній заяві актів наданих послуг у встановлений договором строк.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.08.2022 у даній справі прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справ та вирішено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження. Встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву та інших документів, що підтверджують заперечення проти позову до 22.09.2022. Запропоновано відповідачу надати до суду у строк встановлений для подачі відзиву докази належного виконання своїх зобов`язань за типовим договором розподілу природного газу № 09420JBL5HFT016, до якого відповідач приєднався підписавши заяву-приєднання від 01.01.2016 щодо здійснення повного розрахунку за надані послуги з розподілу природного газу у період квітень-червень 2022 року згідно перелічених в позовній заяві актів наданих послуг у встановлений договором строк; контррозрахунок заявлених до стягнення сум інфляційних втрат, 3% річних, пені.

У встановлений судом строк Комунальне підприємство «Вишнівськтеплоенерго» Вишневої міської ради Бучанського району Київської області подало до суду відзив на позовну заяву від 21.09.2022 № 452, в якому відповідач перелічує обставини, які вплинули на стан розрахунків за надані позивачем послуги, зокрема такі, як збільшення замовленої потужності в порівнянні з попереднім опалювальним періодом, і відповідно, додатковим фінансовим навантаженням на відповідача; низький рівень проплат кінцевих споживачів відповідачу за послугу з опалення спричинених коронавірусом; воєнний стан; припинення надання підприємством послуги з постачання гарячої води в міжопалювальний період; тарифи відповідача на рівні 2018 року, а тарифи Оператора ГРМ зросли на 84%. Також відповідач зазначає, що нарахування позивачем інфляційних втрат, 3% річних, пені для відповідача ставить під загрозу початок опалювального сезону для мешканців м. Вишневе та с. Крюківщина. У відзиві на позовну заяву відповідач просить суд врахувати перевищені вище обставини, які перешкоджали розрахуватись за послуги з дотриманням встановлених договором строків та зменшити розмір нарахованої пені за несвоєчасні розрахунки на 99,9%.

Також відповідач подав суду клопотання від 21.09.2022 № 451 про продовження строку на подання відзиву на позовну заяву.

Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» подало суду відповідь на відзив від 29.09.2022 № 1036, в якій позивач наводить власні спростування на доводи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву.

Відповідач подав до суду додаткові письмові пояснення (вх. № суду 13756/22 від 04.10.2022), в яких зазначає положення Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення».

В судовому засіданні призначеному на 04.10.2022, дослідивши клопотання Комунального підприємства «Вишнівськтеплоенерго» Вишневої міської ради Бучанського району Київської області від 21.09.2022 № 451 про продовження строку на подання відзиву на позовну заяву, суд постановив протокольну ухвалу якою відмовив в його задоволенні, про що відображено в протоколі судового засідання від 04.10.2022, з огляду на встановлення подачі відповідачем відзиву в установлений судом строк.

Відповідач подав до суду клопотання про долучення письмових доказів (вх. № суду 15832/22 від 08.11.2022). Позивач подав до суду заперечення на додаткові пояснення від 22.11.2022 № 1047.

Протокольною ухвалою Господарського суду Київської області від 13.12.2022, яка відображена в протоколі судового засідання від 13.12.2022, закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 31.01.2023 о 11:20.

У зв`язку з оголошенням на території міста Києва повітряної тривоги, задля збереження життя та здоров`я учасників справи, судове засідання у даній справі призначене на 31.01.2023 об 11:20 не відбулось.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.02.2023 призначено у даній справі судове засідання на 07.03.2023 о 11:50.

Позивач подав до суду клопотання від 06.03.2023 № 1600 про приєднання доказу.

Присутній в судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги в редакції заяви про зменшення розміру позовних вимог від 07.03.2023 та просив суд їх задовольнити з мотивів, викладених в позові.

Присутній в судовому засіданні представник відповідача проти позовних вимог позивача заперечив, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та додаткових письмових поясненнях, просив суд зменшити заявлений до стягнення розмір пені.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, присутніх в судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Між сторонами у справі було укладено типовий договір розподілу природного газу шляхом підписання заяви-приєднання від 01.01.2016 № 09420JBL5HFT016 (далі договір), відповідно до умов якого позивач - оператор ГРМ зобов`язується надати відповідачу - споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором (п. 2.1 договору).

Згідно п. 6.6 договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством споживач має сплачувати оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання споживача на поточний рахунок оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Позивач на виконання умов договору у квітні червні 2022 року надав відповідачу послуги розподілу природного газу на суму 5216412,82 грн., що підтверджується наступними актами наданих послуг: від 30.04.2022 № ОГЯ82013600 на суму 1738804,36 грн., від 31.05.2022 № ОГЯ82016133 на суму 1738804,10 грн., від 30.06.2022 № ОГЯ82019512 на суму 1738804,36, які підписані в двохсторонньому порядку повноважними представниками сторін та їх підписи скріплені печатками товариства та підприємства, завірені копії яких залучені до матеріалів справи.

Відповідач в повному обсязі розрахувався за надані позивачем послуги з розподілу природного газу в сумі 5216412,82 грн., що підтверджується довідкою позивача станом на 01.03.2023, оригінал якої залучений до матеріалів справи.

Враховуючи те, що відповідач порушив строки виконання грошового зобов`язання щодо здійснення розрахунку за надані послуги з розподілу природного газу у період квітень-червень 2022 року згідно перелічених вище актів наданих послуг у встановлений договором строк, позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3% річних з прострочених сум грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача інфляційні втрати з простроченої суми 1357941,14 грн. за актом наданих послуг від 30.04.2022 № ОГЯ82013600 за період прострочення червень 2022 року складають 42096,18 грн.; 3% річних з прострочених сум за період прострочення з 11.05.2022 по 01.08.2022 складають 19606,44 грн.

Закон України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ та інші енергоносії та послуги з розподілу і транспортування природного газу, теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а також підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію, послуги з її розподілу/передачі, за питну воду, придбану з метою її подальшої реалізації споживачам, та/або за очищення стічних вод іншими підприємствами централізованого водопостачання і водовідведення.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий з 1 червня 2021 року до 1 липня 2022 року природний газ, послуги з його розподілу та транспортування, а також за теплову енергію, отриману з 1 червня 2021 року до 1 липня 2022 року для її подальшого постачання споживачам та/або надання відповідних комунальних послуг, погашену до 31 грудня 2022 року, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються.

Судом встановлено, що позивач здійснює нарахування заявлених до стягнення сум інфляційних втрат та 3% річних, без урахування зазначених положень ст. 7 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення», зокрема, здійснює нарахування інфляційних втрат та 3% річних на прострочені суми заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу у квітні червні 2022 року, які погашені відповідачем до 31.12.2022, що не відповідає вимогам абз. 2 ч. 1 ст. 7 названого Закону.

Заявлена до стягнення сума інфляційних втрат у розмірі 42096,18 грн. всупереч положень абз. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» нарахована позивачем на прострочену суму заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу у квітні 2022 за актом наданих послуг від 30.04.2022 № ОГЯ82013600, яка (заборгованість) погашена відповідачем до 31.12.2022, а відтак вимоги у вказаній частині є безпідставні, у зв`язку з чим суд відмовляє в їх задоволенні, позаяк у відповідності до положень абз. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» на заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу отримані з 1 червня 2021 року до 1 липня 2022 року, яка погашена до 31.12.2022, інфляційні нарахування не нараховуються.

Згідно з правильним арифметичним розрахунком, який зроблений судом, з врахуванням заявленого позивачем періоду нарахування 3% річних, виходячи з простроченої суми заборгованості в розмірі 1432549,60 грн., яка погашена відповідачем після 31.12.2022, стягненню підлягають 3% річних в розмірі 2595,79 грн.

В решті заявленої до стягнення суми 3% річних в розмірі 17010,65 грн. суд відмовляє, з огляду на їх безпідставність, позаяк вони всупереч Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» нараховані на суми заборгованості за надані позивачем послуги з розподілу природного газу, які отримані відповідачем у квітні червні 2022 року та оплачені відповідачем до 31.12.2022, а відтак вказані нарахування 3% річних суперечить зазначеним вимогам абз. 2 ч. 1 ст. 7 названого Закону.

Також, позивач на підставі п. 8.2 договору просить суд стягнути з відповідача за порушення строків оплати наданих послуг з розподілу природного газу, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу, яка за розрахунком позивача за період прострочення з 11.05.2022 по 01.08.2022 складає 299459,57 грн.

Згідно з п. 8.2 договору у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, а згідно частини першої ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Стаття 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» визначає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Судом встановлено, що позивач здійснює нарахування заявленої до стягнення суми пені без урахування зазначених положень ст. 7 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення», зокрема, позивач здійснює нарахування пені на прострочені суми заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу у квітні червні 2022 року, які погашені відповідачем до 31.12.2022.

Згідно з правильним арифметичним розрахунком, який зроблений судом, з врахуванням заявленого позивачем періоду нарахування пені, виходячи з простроченої суми заборгованості в розмірі 1432549,60 грн., яка погашена відповідачем після 31.12.2022, обґрунтований розмір пені становить 43263,14 грн. В решті заявленої до стягнення суми пені в розмірі 256196,43 грн., суд відмовляє, з огляду на її безпідставність, позаяк вона всупереч положень абз. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» нарахована на суми заборгованості за надані позивачем послуги з розподілу природного газу у квітні червні 2022 року, які були сплачені відповідачем до 31.12.2022, а відтак вказані нарахування пені суперечить зазначеним вимогам абз. 2 ч. 1 ст. 7 названого Закону.

У відзиві на позовну заяву міститься клопотання відповідача про зменшення розміру пред`явленої до стягнення суми пені на 99,9%.

Главою 24 Господарського кодексу України загальні засади відповідальності учасників господарських відносин врегульовано таким чином, що господарсько-правова відповідальність передбачена за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Тож справедливість, добросовісність, розумність, як загальні засади цивільного законодавства, є застосовними у питаннях застосування господарсько-правової відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 216 Господарського кодексу України застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Господарсько-правова відповідальність базується на принципах, згідно з якими: потерпіла сторона має право на відшкодування збитків незалежно від того, чи є застереження про це в договорі; передбачена законом відповідальність виробника (продавця) за недоброякісність продукції застосовується також незалежно від того, чи є застереження про це в договорі; сплата штрафних санкцій за порушення зобов`язання, а також відшкодування збитків не звільняють правопорушника без згоди другої сторони від виконання прийнятих зобов`язань у натурі; у господарському договорі неприпустимі застереження щодо виключення або обмеження відповідальності виробника (продавця) продукції (частина третя статті 216 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 217 Господарського кодексу України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.

Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

Згідно з ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Зменшення неустойки (зокрема, пені) є протидією необґрунтованого збагачення однією із сторін за рахунок іншої; відповідає цивільно-правовим принципам рівності і балансу інтересів сторін; право на зменшення пені направлене на захист слабшої сторони договору, яка в силу зацікавленості в укладенні договору, монополістичного положення контрагенту на ринку, відсутності часу чи інших причин не має можливості оскаржити включення в договір завищених санкцій.

При цьому, ні у зазначених нормах, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

Виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір неустойки (пені та штрафу), оскільки вона спрямована на відновлення майнової сфери кредитора.

Суд враховує, що відповідач є комунальним підприємством, основним видом діяльності якого є виробництво пари, гарячої води, здійснення діяльності з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії (опалення та гаряче водопостачання) на території міста Вишневе та села Крюківщина. Відповідач не є кінцевим споживачем одержаного природного газу, послуги з розподілу якого надаються позивачем, відповідач надає послуги за вартістю, нижчою за собівартість, борг за отримані послуги з розподілу природного газу повністю погашено.

Доказів наявності понесення позивачем збитків, які б перевищували чи дорівнювали б розміру заявленої до стягнення суми пені позивач суду не надав. Розмір пені, яку просить позивач стягнути з відповідача є занадто великим та не співрозмірним із можливими збитками.

Беручи до уваги викладене та враховуючи загальні засади цивільного законодавства справедливості, добросовісності, розумності, баланс інтересів сторін, активну позицію відповідача в даному спорі, ступінь виконання зобов`язання боржника, адекватність обсягу і міри відповідальності відповідача за допущене вищезазначене прострочення грошового зобов`язання та недопущення невиправданого збагачення позивача за рахунок стягнення з відповідача занадто великих штрафних санкцій, суд частково задовольняє клопотання відповідача в частині зменшення розміру пені та зменшує розмір пені на 50% від встановленого судом обґрунтованого розміру пені, а саме: зменшує суму пені, що підлягає стягненню до 21631,57 грн.

Щодо посилань відповідача на воєнний стан, як наявність форс-мажорних обставин, які вплинули на стан розрахунків за надані позивачем послуги, то такі посилання не приймаються судом до уваги при вирішені даного спору та відхиляються з огляду на таке.

Матеріали справи не містять відповідного сертифіката Торгово-промислової палати, яким засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) за типовим договором розподілу природного газу, до якого відповідач приєднався шляхом підписання заяви-приєднання від 01.01.2016 № 09420JBL5HFT016, який б підтверджував неможливість виконання відповідачем зобов`язань з здійснення розрахунку за надані послуги з розподілу природного газу, у зв`язку з чим суд вважає, що відповідні заперечення відповідача є недоведеними.

Саме по собі посилання відповідача на воєнний стан, як на наявність обставин непереборної сили без надання відповідних доказів в підтвердження своїх доводів не може вважатися безумовним доведенням відповідних обставин щодо неможливості виконання зобов`язання перед позивачем.

Посилання відповідач на те, що нарахування позивачем інфляційних втрат, 3% річних, пені для відповідача ставить під загрозу початок опалювального сезону для мешканців м. Вишневе та с. Крюківщина не приймаються судом до уваги при вирішені даного спору та відхиляються з огляду на те, що вказані обставини не є підставою для відмови в позові в частині стягнення обґрунтованих сум інфляційних втрат, 3% річних та пені.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц.

Нарахування пені на прострочені суми боргу передбачено умовами договору та є видом забезпечення виконання зобов`язань.

За вказаних обставин, відповідачем не доведено тих обставин, на які він посилається у якості підстав для відмови в задоволенні доведених позивачем позовних вимог.

З огляду на зазначене та враховуючи те, що відповідач порушив строки виконання грошового зобов`язання щодо здійснення розрахунку за надані послуги з розподілу природного газу у період квітень-червень 2022 року згідно перелічених вище актів наданих послуг у встановлений договором строк, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 2595,79 грн. 3% річних, 21631,57 грн. пені є доведеними, обґрунтованими, відповідачами не спростовані, а відтак підлягають задоволенню. В задоволенні позовних вимог про стягнення 42096,18 грн. інфляційних втрат, 17010,65 грн. 3% річних, 256196,43 грн. пені, суд відмовляє з огляду на їх безпідставність. В частині позовних вимог про стягнення з відповідача 21631,57 грн. пені суд відмовляє з огляду на зменшення судом розміру заявленої до стягнення суми пені.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на сторони пропорційно розміру доведених позовних вимог.

Керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст. 13, 74, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» до Комунального підприємства «Вишнівськтеплоенерго» Вишневої міської ради Бучанського району Київської області про стягнення 42096,18 грн. інфляційних втрат, 19606,44 грн. 3% річних, 299459,57 грн. пені задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Вишнівськтеплоенерго» Вишневої міської ради Бучанського району Київської області (вул. Київська, 11, м. Вишневе, Києво-Святошинський р-н, Київська обл., 08132, ідентифікаційний код 19417197) на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» (вул. Шевченка Т., 178, м. Боярка, Фастівський р-н, Київська обл., 08150, ідентифікаційний код 20578072) 2595 (дві тисячі п`ятсот дев`яносто п`ять) грн. 79 коп. 3% річних, 21631 (двадцять одну тисячу шістсот тридцять одну) грн. 57 коп. пені, 687 (шістсот вісімдесят сім) грн. 88 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В решті позовних вимог Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» до Комунального підприємства «Вишнівськтеплоенерго» Вишневої міської ради Бучанського району Київської області про стягнення 42096,18 грн. інфляційних втрат, 17010,65 грн. 3% річних, 277828 грн. пені відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення Господарського суду Київської області набирає законної сили у строк та порядку передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у строк визначений ст. 256 ГПК України, в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Дата складання та підписання повного тексту рішення 29.03.2023.

Суддя Ю.В. Подоляк