ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2023 р. Справа№ 5011-15/2551-2012

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Грека Б.М.

суддів: Гарник Л.Л.

Шаптали Є.Ю.

за участю секретаря судового засідання Кочурової Т.О.

за участю представників:

прокурор - Шевченко О.В.

арбітражний керуючий - Ганюк Т.М.

Державне космічне агенство України - Кучма Л.В.

Державне агенство резерву України - Михайлець О.В.

Центральне міжрегіональне управління МЮ - Ковтун С.О.

розглянувши апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури

на постанову Господарського суду міста Києва від 24.11.2022

у справі №5011-15/2551-2012

за заявою Державного агентства резерву України

до Державної акціонерної холдингової компанії "Київський радіозавод"

про банкрутство

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст суті спору.

Державне агентство резерву України (далі - заявник) звернулося до господарського суду із заявою про порушення справи про визнання Державної акціонерної холдингової компанії "Київський радіозавод" (далі - боржник) банкрутом, оскільки останній неспроможний сплатити борг.

Оскаржуване судове рішення (ухвала) господарського суду першої інстанції.

Постановою Господарського суду м. Києва від 24.11.2022 суд постановив:

1. Припинити процедуру розпорядження майном Державної акціонерної холдингової компанії "Київський радіозавод" (ідентифікаційний код 24586045).

2.Припинити повноваження розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Ганюк Тетяни Миколаївни (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 1436 від 18.07.2013).

3.Визнати Державну акціонерну холдингову компанію "Київський радіозавод" (ідентифікаційний код 24586045) банкрутом.

4.Відкрити ліквідаційну процедуру.

5.Призначити ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Ганюк Тетяну Миколаївну (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 1436 від 18.07.2013).

6.Встановити ліквідатору банкрута основну грошову винагороду у розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання ним своїх обов`язків у справі.

7.Підприємницьку діяльність банкрута завершити.

8.Строк виконання всіх грошових зобов`язань вважати таким, що настав 24.11.2022.

9.Припинити нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій по всіх видах заборгованості банкрута з 24.11.2022.

10.Скасувати арешти, накладені на майно Державної акціонерної холдингової компанії "Київський радіозавод" (ідентифікаційний код 24586045) визнаної банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

11.Припинити повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном з 24.11.2022.

12.Оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України повідомлення про визнання Державної акціонерної холдингової компанії "Київський радіозавод" (ідентифікаційний код 24586045) банкрутом, текст якого додається.

13.Зобов`язати ліквідатора банкрута у разі отримання ним заяв з вимогами до банкрута письмово повідомити про це суд та надати докази їх розгляду (визнання або ж відхилення в установленому порядку).

14.Ліквідатору провести ліквідаційну процедуру та надати суду свій звіт та ліквідаційний баланс банкрута у строк до 24.11.2023.

Господарський суд, керуючись ч. 2 ст. 44, ч.ч. 2, 4 ст. 49 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, про можливість визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури у справі.

Апеляційне провадження (рух справи).

Перший заступника керівника Київської міської прокуратури (далі - апелянт) звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою у якій просить постанову господарського суду першої інстанції скасувати та направити справу до господарського суду для подальшого розгляду у процедурі розпорядження майном.

В обґрунтування підстав для скасування постанови господарського суду першої інстанції апелянт наводить наступні аргументи:

- судом не застосовано ст. 96 КУзПБ та не залучено до участі у справі Фонд державного майна України;

- матеріали справи не містять протоколів зборів комітету кредиторів за участю Фонду державного майна України, складених в порядку ст.ст. 48, 49 КУзПБ;

- під час проведення зборів кредиторів 22.11.2022 рішення про відкриття ліквідаційної процедури не приймалося;

- судом не встановлено чи приймалося уповноваженими державними органами рішення щодо визначення механізмів урегулювання заборгованості державної компанії іншим шляхом, ніж ліквідація.

Ліквідатор боржника у відзиві на апеляційну скаргу просить у задоволенні апеляційної скраги відмовити повністю, наводячи, зокрема, наступні аргументи:

- ні Державним космічним агенством України, ні Фондом державного майна України не подано клопотання про залучення до участі у справі як правонаступника після реалізації рішення щодо зміни органу управління та внесення зін до відповідних реєстрів;

- Державне космічне агенство України приймало участь у зборах комітету кредиторів. отже реалізувало права та обов`язки органу управління у процедурі банкрутства;

- боржник ніколи не відносився до переліку підприємств, що не підлягають приватизації;

- орган управління не довів можливості відновлення платоспроможності боржника;

- станом на 24.11.2022 відсутні відомості щодо можливості боржника погасити заборгованість перед кредиторами.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.12.2022 для розгляду апеляційної скарги визначено склад колегії суддів: Грек Б.М. - головуючий суддя, Отрюх Б.В., Поляков Б.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2022 витребувано матеріали справи №5011-15/2551-2012 з Господарського суду міста Києва за заявою Державного агентства резерву України до Державної акціонерної холдингової компанії "Київський радіозавод" про банкрутство.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2023 заяву суддів Північного апеляційного господарського суду Отрюха Б.В. та Полякова Б.М. про самовідвід у справі №5011-15/2551-2012 задоволено; відведено суддів Північного апеляційного господарського суду Отрюха Б.В. та Полякова Б.М. від розгляду апеляційної скарги Київської міської прокуратури на постанову Господарського суду міста Києва від 24.11.2022 по справі №5011-15/2551-2012.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.01.2023 для розгляду апеляційної скарги визначено склад колегії суддів: Грек Б.М. - головуючий суддя, Копитова О.С., Остапенко О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2023 заяву суддів Північного апеляційного господарського суду Копитової О.С. та Остапенка О.М. про самовідвід у справі №5011-15/2551-2012 задоволено; відведено суддів Північного апеляційного господарського суду Копитову О.С. та Остапенка О.М. від розгляду апеляційної скарги Київської міської прокуратури на постанову Господарського суду міста Києва від 24.11.2022 по справі №5011-15/2551-2012.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.01.2023 для розгляду апеляційної скарги визначено склад колегії суддів: Грек Б.М. - головуючий суддя, Доманська М.Л., Пантелієнко В.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2023 заяву суддів Північного апеляційного господарського суду Доманської М.Л. та Пантелієнка В.О. про самовідвід у справі №5011-15/2551-2012 задоволено; відведено суддів Північного апеляційного господарського суду Доманську М.Л. та Пантелієнка В.О. від розгляду апеляційної скарги Київської міської прокуратури на постанову Господарського суду міста Києва від 24.11.2022 по справі №5011-15/2551-2012.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.01.2023 для розгляду апеляційної скарги визначено склад колегії суддів: Грек Б.М. - головуючий суддя, Гарник Л.Л., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.01.2023 відкрито апеляційне провадження у справі №5011-15/2551-2012 за апеляційною скаргою першого заступника керівника Київської міської прокуратури на постанову Господарського суду міста Києва від 24.11.2022 у визначеному складі колегії суддів: головуючий суддя - Грек Б.М., судді: Гарник Л.Л., Шаптала Є.Ю.; призначено справу до розгляду на 27.02.2023.

27.02.2023 розгляд справи не відбувся, у зв`язку з перебуванням судді Гарник Л.Л., який входить до складу колегії суддів, визначеної для розгляду даної справи, у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.03.2023 призначено розгляд апеляційної скарги першого заступника керівника Київської міської прокуратури на постанову Господарського суду міста Києва від 24.11.2022 у справі №5011-15/2551-2012 20.03.2023.

Суд апеляційної інстанції не встановив обставин, що перешкоджають розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

Обставини справи, встановлені апеляційним господарським судом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2012 порушено провадження у справі № 5011-15/2551-2012 та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Тітова О.І.

Ухвалою попереднього засідання Господарського суду міста Києва від 19.06.12 затверджено реєстр вимог кредиторів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.11.2012 введено процедуру санації боржника у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2019 замінено розпорядника майна боржника на арбітражного керуючого Ганюк Тетяну Миколаївну.

Судом встановлено, що до суду не надходило протоколу комітету кредиторів про подальший рух справи.

Станом на 24.11.2022 ні боржником, ні розпорядником майна боржника не надано суду відомостей щодо можливості боржника погасити заборгованість перед кредиторами.

24.11.2022 господарським судом прийнято оскаржувану постанову.

Мотиви постанови та висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У відповідності до положень ч. ч. 1, 2 ст. 49 КУзПБ у підсумковому засіданні суду у процедурі розпорядження майном боржника здійснюється перехід до наступної судової процедури (процедури санації, ліквідації) або закривається провадження у справі.

До закінчення процедури розпорядження майном боржника збори кредиторів приймають одне з таких рішень: схвалити план санації та подати до господарського суду клопотання про введення процедури санації і затвердження плану санації; подати до господарського суду клопотання про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

У разі наявності обставин, що не дають зборам кредиторів можливості у встановлені строки прийняти одне з таких рішень, збори кредиторів можуть прийняти рішення про звернення до господарського суду з клопотанням про продовження строку процедури розпорядження майном у межах граничних строків, визначених цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 49 КУзПБ регламентовано, що у підсумковому засіданні господарський суд ухвалює одне з таких судових рішень: ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном у межах граничних строків, визначених цим Кодексом; ухвалу про введення процедури санації та затвердження плану санації у разі схвалення плану санації боржника зборами кредиторів та погодження його забезпеченими кредиторами в порядку, встановленому цим Кодексом; постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство.

За приписами ч. 4 ст. 49 КУзПБ, у разі якщо зборами кредиторів у межах строку дії процедури розпорядження майном не прийнято жодного з передбачених цією статтею рішень, господарський суд за наявності ознак банкрутства протягом п`яти днів після закінчення процедури розпорядження майном боржника приймає постанову про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Аналіз положень ст. 49 КУзПБ свідчить, що господарський суд, проводячи підсумкове засідання у справі про банкрутство, приймає рішення про введення наступної судової процедури щодо боржника, які визначені положеннями ст. 6 Кодексу України з процедур банкрутства, з застосуванням судового розсуду.

Під ліквідацією розуміється припинення суб`єкта підприємницької діяльності, визнаного господарським судом банкрутом, з метою здійснення заходів щодо задоволення в порядку цього Закону вимог кредиторів шляхом продажу його майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 КУзПБ у випадках, передбачених цим Кодексом, господарський суд у судовому засіданні за участю сторін ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру.

Завдання підсумкового засідання суду полягає у з`ясуванні ознак банкрутства та наявності можливості визначення наступної судової процедури і подальшого здійснення провадження у справі.

Відтак, за своєю правовою природою постанова господарського суду про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури є судовим рішенням, яке повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом, належних і допустимих доказів у конкретній справі, які господарський суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При цьому при винесенні постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, має бути доведено факт неплатоспроможності боржника, як того вимагає стаття 205 Господарського кодексу України, відповідно до положень частини четвертої якої суб`єкт господарювання може бути оголошений банкрутом за рішенням суду, у разі неспроможності суб`єкта господарювання через недостатність його майна задовольнити вимоги кредиторів.

Визнаючи боржника банкрутом, суд має встановити його неоплатність, тобто недостатність майна для задоволення вимог кредиторів, у зв`язку з чим з`ясувати його актив і пасив та співставити дані обох величин. Рішення суду не може ґрунтуватись лише на клопотанні комітету кредиторів. Суд повинен встановити неплатоспроможність боржника шляхом здійснення аналізу повноти проведених розпорядником майна заходів, що передбачені у процедурі розпорядження майном та дослідити надані розпорядником майна належні та допустимі докази на підтвердження повноти проведення процедури розпорядження майном (подібні за змістом висновки викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.06.2019 у справі № 910/15831/16, від 19.09.2019 у справі № 910/9136/18).

Як встановено апеляційним господарським судом відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 14 жовтня 2022 р. №910-р "Деякі питання управління об`єктами державної власності" передано єдині майнові комплекси державних підприємств, установ та організацій і пакети акцій (частки), що належать державі у статутних капіталах господарських товариств, із сфери управління уповноважених органів управління до сфери управління Фонду державного майна за переліком згідно з додатком.

Набрання чинності розпорядженнями Кабінету Міністрів України врегульовано частиною другою статті 55 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" від 27.02.2014 № 794-VII, якою визначено, що розпорядження Кабінету Міністрів України набирають чинності з моменту їх прийняття, якщо цими розпорядженнями не встановлено пізніший термін набрання ними чинності.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 96 КУзПБ у разі якщо боржник є державним підприємством або підприємством, у статутному капіталі якого частка державної власності перевищує 50 відсотків, господарський суд залучає до участі у справі про банкрутство представників органу, уповноваженого управляти державним майном, з повідомленням про відкриття провадження у справі про банкрутство такого підприємства.

Таким чином, оскільки повноваження органу управління майном боржника перейшли до Фонду державного майна України, тому господарський суд мав залучити Фонд державного майна України до участі у справі в порядку статті 52 ГПК України.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 28 КУзПБ арбітражний керуючий зобов`язаний завчасно повідомляти орган, уповноважений управляти державним майном, про час, місце і порядок денний зборів кредиторів та засідань комітету кредиторів державного підприємства або підприємства, у статутному капіталі якого частка державної власності перевищує 50 відсотків.управляти державним майном.

У зборах кредиторів боржника можуть брати участь із правом дорадчого голосу представник органу, уповноваженого управляти державним майном (ч. 1 ст. 48 КУзПБ).

Місцевий господарський суд не врахував, що у справі відсутні протоколи зборів комітету кредиторів за участю Фонду державного майна України, складених відповідно до вимог ст.ст. 48, 49 КУзПБ щодо переходу до наступної процедури банкрутства - санації чи ліквідації.

Відповідно до норм статті 96 КУзПБ Кабінет Міністрів України вживає заходів для запобігання банкрутству державних підприємств та підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків, визначає оптимальні шляхи відновлення їх платоспроможності та координує дії відповідних органів виконавчої влади.

Органи виконавчої влади приймають рішення щодо: доцільності надання державної підтримки неплатоспроможним підприємствам; розроблення заходів, спрямованих на забезпечення захисту інтересів держави і вибір оптимальних шляхів реструктуризації та погашення боргових зобов`язань; проведення аналізу фінансового стану боржника, його санації та погодження плану санації; доцільності виключення відповідних суб`єктів господарювання з переліку підприємств, що є об`єктами права державної власності, які не підлягають приватизації, та застосування до них процедури санації чи ліквідації.

Відтак, господарський суд, не урахувавши закріплений КУзПБ пріоритет відновлення платоспроможності боржника над його ліквідацією, який має на меті окрім задоволення вимог кредиторів також збереження сформованих та повноцінно функціонуючих суб`єктів господарювання та, як наслідок, збереження робочих місць тощо, не з`ясував чи приймалися уповноваженими державними органами рішення щодо визначення мехінізмів врегулювання заборгованості боржника іншим шляхом ніж ліквідація.

Відповідно до частини першої статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї; суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Враховуючи встановлені обставини та наведені мотиви, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що аргументи апеляційної скраги доводять передчасність висновків господарського суду першої інстанції, тому доходить висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови господарського суду.

Аналіз положень статті 49 КУзПБ свідчить, що господарський суд, проводячи підсумкове засідання у справі про банкрутство, приймає рішення про введення наступної судової процедури (санації чи ліквідації) або закриває провадження у справі.

З огляду на процесуальні повноваження господарського суду апеляційної інстанції, який позбавлений можливості провести підсумкове засідання, апеляційна інстанція дійшла висновку, що справа підлягає направленню до господарського суду першої інстанції на стадію розпорядження майном.

Керуючись статтями 267, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури задовольнити.

2. Постанову Господарського суду міста Києва від 24.11.2022 у справі №5011-15/2551-2012 скасувати.

3. Справу направити до Господарського суду міста Києва для розгляду на стадію розпорядження майном боржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, встановлені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Б.М. Грек

Судді Л.Л. Гарник

Є.Ю. Шаптала

Повний текст постанови складено 28.03.2023.