номер провадження справи 34/34/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2023 Справа № 908/403/23

м.Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О.,

розглянувши у письмовому провадженні, без виклику представників сторін, справу № 908/403/23

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування», ідентифікаційний код юридичної особи 33908322 (вул. Борщагівська, 154, м. Київ, 03056)

до відповідача: Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО», ідентифікаційний код юридичної особи 13622789 (вул. Моторобудівників, буд. 34, м. Запоріжжя, 69068; )

про стягнення 28 510 грн 43 коп.

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» страхового відшкодування в сумі 28 510 грн 43 коп. та 2 684 грн 00 коп. судового збору.

Позов заявлено на підставі ст.ст. 1188, 1193 Цивільного кодексу України, ст. 27 Закону України "Про страхування".

До позову додана заява про попередній (орієнтовний) розрахунок витрат: 2 684 грн 00 коп. - судовий збір, 5 000 грн 00 коп. - витрати на проведення експертизи; 5 000 грн 00 коп. витрати на правову допомогу.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.02.2023, справу 908/403/23 визначено для розгляду судді Науменку А.О.

Розглянувши матеріали справи, 08.02.2023 суд ухвалив прийняти справу № 908/403/23 до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Позивач та відповідач отримали вказану ухвалу суду про відкриття провадження у даній справі 09.02.2023 та 08.02.2023, відповідно.

У відповідності до частин 2 і 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

21.02.2023 до суду від позивача надійшла заява про надання доказів в підтвердження судових витрат з вимогою стягнути з відповідача на користь позивача 3 000 грн 00 коп. витрат на правову допомогу.

У відзиві від 24.02.2023 на позовну заяву відповідач визнає позов в сумі 28 510 грн 43 коп. та просить розподілити судові витрати у відповідності до ст. 130 ГПК України та просить зменшити витрати на адвоката до 1 000 грн 00 коп.

Відзив прийнятий судом до розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Статтею 248 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

23.06.2022 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та ТОВ «ТЕКОМ-ЛІЗІНГ» був укладений договір страхування наземного транспорту № 448/22-Тз/О (далі - договір) та Додаткова угода № 1, згідно з якими, позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Тoyota camry», д.р.н НОМЕР_1 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

03.11.2022 в м. Києві по Васильківській, буд. 55, сталася ДТП за участю автомобіля «Тoyota camry», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Volkswagen Jetta», д.н.з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Дана ДТП сталася в результаті порушення ПДР водієм автомобіля Volkswagen Jetta» д.н.з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , що встановлено постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 06.12.2022 у справі № 752/16638/22.

Згідно звіту № 39423 від 30.11.2022 вартість відновлювального ремонту автомобіля застрахованого у позивача склала 31 950 грн 94 коп.

Згідно з рахунком № 8351 від 28.11.2022 вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Тoyota camry», д.р.н НОМЕР_1 склала 28 510 грн 43 коп.

Згідно з умовами договору страхування, на підставі рахунку від 28.11.2022, позивачем сплачено на рахунок СТО ТОВ «ВТП «Інжпроект» 28 510 грн 43 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 64370300 від 06.12.2022.

Оскільки цивільно-правова відповідальність водія «Volkswagen Jetta», д.н.з НОМЕР_2 , винного у ДТП, застрахована у Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО», згідно полісу № ЕР/208697627, з лімітом відповідальності за шкоду майну - 130 000 грн 00 коп. та франшизою - 0 грн 00 коп., позивач звернувся до суду з даним позовом.

Стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» 28 510 грн 43 коп., як відшкодування витрат, 2 684 грн 00 коп. судового збору та 3 000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу було предметом позовних вимог у даній справі.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Обставини справи свідчать, що спірні правовідносини сторін врегульовані договорами страхування.

Згідно з ч. 1 ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 990 Цивільного кодексу України встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

У ст. 9 Закону України від 07.03.1996 № 85/96-ВР "Про страхування" визначено, що страховим відшкодуванням є страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Згідно положень ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром)

Як свідчать матеріали справи, зокрема, постанова Голосіївського районного суду міста Києва від 06.12.2022 у справі № 752/16638/22, винним у ДТП визнано водія «Volkswagen Jetta» д.н.з НОМЕР_2

В результаті даної ДТП пошкоджено застрахований у позивача транспортний засіб.

Згідно зі страховим актом від 05.12.2022 та розрахунком страхового відшкодування від 05.12.2022 сума страхового відшкодування склала 28 510 грн 43 коп.

На підставі рахунку на оплату від 28.11.2022, позивачем сплачено на рахунок СТО ТОВ «ВТП «Інжпроект» 28 510 грн 43 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 64370300 від 06.12.2022.

За приписами ч. 1 ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічна норма міститься у ст. 27 Закону України від 07.03.1996 № 85/96-ВР "Про страхування" та у договорі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як вже зазначалось, цивільно-правова відповідальність водія «Volkswagen Jetta», д.н.з НОМЕР_2 , винного у ДТП, застрахована у Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО», згідно полісу № ЕР/208697627, з лімітом відповідальності за шкоду майну - 130 000 грн 00 коп. та франшизою - 0 грн 00 коп., позивач звернувся до суду з даним позовом.

Таким чином, позивач правомірно звернувся до суду з вимогою про відшкодування витрат в сумі 28 510 грн 43 коп.

У відзиві відповідач визнає вимоги щодо стягнення 28 510 грн 43 коп.

Враховуючи вищевикладене, суд задовольняє вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 28 510 грн 43 коп.

При цьому, суд враховує, що Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» у відзиві визнає вимогу позивача про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 28 510 грн 43 коп. завданої в результаті ДТП та просить повернути позивачеві з державного бюджету 50% сплаченого судового збору на підставі ст. 130 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Беручи до уваги визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, на підставі ст. 130 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 342 грн 00 коп. (2 684 грн 00 коп. *50%).

З урахуванням ст.ст. 129, 130 ГПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, позивачеві підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору (1 342 грн 00 коп. (2 684 грн 00 коп. *50%)), сплаченого при поданні позову.

Також, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3 000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Так, разом з позовною заявою, позивач, відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 162 ГПК України, надав заяву про попередній орієнтовний розрахунок витрат, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5 000 грн 00 коп.

21.02.2023 до суду від позивача надійшла заява про надання доказів в підтвердження судових витрат з вимогою стягнути з відповідача на користь позивача 3 000 грн 00 коп. витрат на правову допомогу.

Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтею 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, відповідно до частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Стаття 627 ЦК України закріплює принцип свободи договору.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналогічні положення містяться у ст. 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Між Приватним акціонерним товариством Страхова компанія «Арсенал Страхування» та адвокатом Даниловим А.Г. було підписано договір № 280291 від 28.09.2021, відповідно до якого, адвокат зобов`язується надавати правову допомогу позивачеві, а позивач оплачувати замовлення на умовах договору.

Договір підписаний з боку обох сторін та мітить всі суттєві умови, передбачені для даного виду договору.

На виконання умов договору та додатку № 1 до договору - акту виконаних робіт № 908/403/23 від 09.02.2023, адвокат надав, а позивач прийняв правничу допомогу (визначення підсудності, правовий аналіз матеріалів справи, аналіз діючого законодавства, підготовка позовної заяви) на суму 3 000 грн 00 коп.

Акт підписано з боку обох сторін без зауважень із вказівкою про сплату коштів в повному обсязі.

На підставі рахунку № 908/403/23 від 09.02.2023 на суму 3 000 грн 00 коп., платіжним дорученням № 6796276 від 09.02.2023, позивачем сплачено адвокатові 3 000 грн 00 коп. оплати за надання правової допомоги у справі № 908/403/23.

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст. 627 ЦК України, принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану роботу, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Аналогічну правову позиції викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19.

Суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18.

Також, суд зазначає, що розмір судових витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється згідно з умовами договору про надання правової допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачено) відповідною стороною або третьою особою.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Правомірність та дійсність понесення відповідних витрат підтверджується матеріалами справи.

Підсумовуючи вищевикладене, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи, суд вважає, що 3 000,00 грн становлять співмірні і розумні витрати позивача на професійну правничу допомогу у даній справі.

На підставі викладеного, судом відмовляється у задоволенні заяви про зменшення витрат на правничу допомогу до 1000 грн 00 коп.

Таким чином, суд задовольняє вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3 000 грн 00 коп.

Керуючись ст.ст. 130, 129, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2.Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО», ідентифікаційний код юридичної особи 13622789 (69068, м. Запоріжжя, вул. Моторобудівників, буд. 34) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування», ідентифікаційний код юридичної особи 33908322 (вул. Борщагівська, 154, м. Київ, 03056) 28 510 (двадцять всім тисяч п`ятсот десять) грн 43 коп. страхового відшкодування, 1 342 (одна тисяча триста сорок дві) грн 00 коп. судового збору та 3 000 (три тисячі) грн 00 коп. витрат на професійну правову допомогу адвоката. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

3. Повернути з Держбюджету України на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування», ідентифікаційний код юридичної особи 33908322 (вул. Борщагівська, 154, м. Київ, 03056) 1 342 (одна тисяча триста сорок дві) грн 00 коп. судового збору, сплаченого платіжним дорученням № 4514375 від 30.01.2023 на загальну суму судового збору 2 684 грн 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 31.03.2023.

Суддя А.О. Науменко