ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

"28" березня 2023 р. Справа№ 910/4883/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Владимиренко С.В.

суддів: Ходаківської І.П.

Демидової А.М.

при секретарі судового засідання Нікітенко А.В.

представники сторін у судове засідання 28.03.2023 не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Край"

на рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2022 (повний текст рішення складено 22.11.2022)

у справі №910/4883/22 (суддя Бондарчук В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Д.Трейдінг"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-НВ"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Край"

про стягнення 5 929 330,78 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Д.Трейдінг" (далі - ТОВ "Д.Трейдінг") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-НВ" (далі - ТОВ "Агро-НВ") та Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Край" (далі - ТОВ "Агро-Край") про солідарне стягнення 5 929 330,78 грн, з яких: 5 782 471,84 грн - основний борг, 128 323,35 грн - пеня; 18 535,59 грн - 3% річних, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за двостороннім договором купівлі-продажу електричної енергії від 01.10.2019 №2-1-2019/435.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.11.2022 у справі №910/4883/22 позовні вимоги ТОВ "Д.Трейдінг" задоволено частково. Стягнуто солідарно з ТОВ "Агро-НВ" та ТОВ "Агро-Край" на користь ТОВ "Д.Трейдінг" 5 782 471,84 грн заборгованості, 128 323,35 грн пені, 18 060,32 грн трьох процентів річних, а також 88 932,83 грн судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи вказане рішення місцевий господарський суд, дійшов висновку, що ТОВ "Агро-НВ" порушені договірні зобов`язання в частині своєчасної оплати небалансів електричної енергії за березень 2022 року в розмірі 5 782 471,84 грн, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість в цій сумі перед позивачем. Водночас, оскільки ТОВ "Агро-Край" є поручителем перед ТОВ "Д.Трейдінг" за виконання зобов`язань ТОВ "Агро-НВ" за двостороннім договором купівлі-продажу електричної енергії від 01.10.2019 №2-1-2019/435, суд дійшов висновку, що відповідачі зобов`язані солідарно відповідати перед позивачем за неналежне виконання умов вказаного договору, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, за розрахунком суду обґрунтованими до стягнення є суми пені у розмірі 128 323,35 грн та три проценти річних у розмірі 18 060,32 грн, нараховані на суму боргу за період з 26.04.2022 по 03.06.2022.

Не погоджуючись з ухваленим рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2022 у справі №910/4883/22, ТОВ "Агро-НВ" звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить частково скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2022 у справі №910/4883/22 та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити ТОВ "Д.Трейдінг" у солідарному стягненні з відповідачів на користь позивача заборгованості у розмірі 5 782 471,84 грн, пені в сумі 128 323,35 грн, трьох процентів річних в розмірі 18 060,32 грн.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.12.2022, апеляційну скаргу ТОВ "Агро-НВ" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2022 у справі №910/4883/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) - Владимиренко С.В., судді: Демидова А.М., Ходаківська І.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2022 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/4883/22. Відкладено розгляд питання про відкриття, повернення, залишення без руху або відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Агро-НВ" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2022 у справі №910/4883/22.

Матеріали справи №910/4883/22 надійшли на адресу Північного апеляційного господарського суду 11.01.2023.

Крім того, 07.02.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ТОВ "Агро-Край", в якій останнє просить рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2022 у справі №910/4883/22 в частині розподілу судового збору скасувати та прийняти в цій частині нове рішення, яким стягнути з ТОВ "Агро-НВ" та ТОВ "Агро-Край" на користь ТОВ "Д.Трейдінг" по 44 466,42 грн судового збору, в решті рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2022 у справі №910/4883/22 залишити без змін. Крім того, ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2022 у справі №910/4883/22,

В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги позивач посилається на те, що суд першої інстанції здійснив розподіл судових витрат з порушенням норм матеріального та процесуального права.

ТОВ "Агро-Край" зазначає, що судом першої інстанції у цій справі було помилково ототожнено інститут розподілу судових витрат (судового збору), закріплений в Господарському процесуальному кодексі України (далі - ГПК України), з солідарним обов`язком та відповідальністю, які є інститутами цивільного права і виникають лише у випадку передбаченому законом або договором.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(скалу суду) від 07.02.2023 апеляційну скаргу ТОВ "Арго-Край" у справі №910/4883/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Владимиренко С.В., судді: Ходаківська І.П., Демидова А.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2023 апеляційну скаргу ТОВ "Агро-НВ" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2022 у справі №910/4883/22 залишено без руху та надано скаржнику строк на усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2022 задоволено клопотання ТОВ "Агро-Край" про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2022 у справі №910/4883/22. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Агро-Край" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2022 у справі №910/4883/22. Зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2022 у справі №910/4883/22 на час апеляційного провадження. Розгляд апеляційної скарги призначено на 21.03.2023 о 13 год. 30 хв.

06.03.2023 через управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду позивачем подано відзив на апеляційні скарги відповідачів, в якому просить суд скарги відхилити, а рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2022 у справі №910/4883/22 залишити без змін.

У своєму відзиві, позивач, зокрема зазначає, що оскільки обидва відповідача не виконали свого солідарного зобов`язання з повернення грошових коштів позивачу, то відповідно повинні нести солідарну відповідальність з відшкодування судового збору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.03.2023 апеляційну скаргу ТОВ "Агро-НВ" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2022 у справі №910/4883/22 повернуто без розгляду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.03.2023 розгляд справи №910/4883/22 відкладено на 28.03.2023 о 13 год. 00 хв.

22.03.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшла заява від ТОВ "Агро-Край" про участь у судовому засіданні призначеному на 28.03.2023 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із застосуванням власних технічних засобів, за допомогою системи "EasyCon".

22.03.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшла заява від представника ТОВ "Д.Трейдінг"" - Олексіна Сергія Станіславовича про участь у судовому засіданні призначеному на 28.03.2023 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із застосуванням власних технічних засобів, за допомогою системи "EasyCon".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.03.2023 заяви ТОВ "Агро-Край" та представника ТОВ "Д.Трейдінг" - Олексіна Сергія Станіславовича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено. Судове засідання у справі №910/4883/22 в режимі відеоконференції призначено на 28.03.2023 о 13 год. 00 хв.

Представник відповідача-1 в судове засідання 28.03.2023 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до статті 120 ГПК України.

Позивач та відповідач-2 своїх представників в судове засідання, призначене на 28.03.2023, не направили та на зв`язок в режимі відеоконференації не вийшли.

Відповідно до частини 12 статті 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з частинами 3, 6, 8 статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Суд викликає або повідомляє експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи.

Доказів зміни електронної пошти сторонами суду апеляційної інстанції не надано.

Відповідно до частини 5 статті 242 ГПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) щодо застосування статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, там, де існують апеляційні або касаційні суди, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (рішення від 17.01.1970 у справі "Delcourt v. Belgium" ("Делькур проти Бельгії"), заява №2689/65, пункт 25 та рішення від 11.10.2001 у справі "Hoffmann v. Germany" ("Гофман проти Німеччини"), заява №34045/96, пункт 65).

ЄСПЛ вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (рішення від 08 квітня 2010 року у справі "Gurepka v. Ukraine (№2)" ("Гурепка проти України (№2)"), заява №38789/04, § 23).

Також ЄСПЛ зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на "усне слухання". Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (рішення від 13.12.2011 у справі "Trudov v. Russia", заява №43330/09, § 25, 27).

Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (частина 5 статті 6 ГПК України).

Відповідно до частин 6 статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки та особи, які провадять клірингову діяльність у значенні, наведеному в Законі України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

З 05.10.2021 офіційно розпочали функціонування три підсистеми (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: "Електронний кабінет", "Електронний суд", підсистема відеоконференцзв`язку, у зв`язку з чим, відповідно до частини 6 статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

Пунктом 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) ЄСІТС (далі - Положення про ЄСІТС), затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя 17.08.2021 №1845/0/15-21, підсистема "Електронний суд" забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до Електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених. Документи, які один з учасників справи надіслав до суду, іншого органу чи установи у системі правосуддя з використанням Електронного суду, в передбачених законодавством випадках автоматично надсилаються до Електронних кабінетів інших учасників справи чи їхніх повірених після реєстрації цих документів в АСДС або автоматизованих системах діловодства. Особам, які не мають зареєстрованих Електронних кабінетів, документи у передбачених цим пунктом випадках можуть надсилатися засобами підсистем ЄСІТС на адресу електронної пошти, вказану такими особами під час подання документів до суду.

З матеріалів даної справи вбачається, що позивачем вказано електронну адресу - , відповідачем-1 - , відповідачем-2 - , на які суд апеляційної інстанції надсилав ухвали у даній справі, отже, враховуючи вищевикладене сторони були належним чином повідомлені про розгляд справи.

При цьому колегія суддів суду апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до частини 5 статті 197 ГПК України ризики технічної неможливості у відеоконференції у судовому засіданні поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

З урахуванням частини 5 статті 197 ГПК України, здійснюючи подання заяви про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, позивач та представник відповідача-2 повинні були усвідомлювати наслідки та ризики, які можуть понести, у випадку неможливості участі у відеоконференції. Подібна за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.05.2021 у справі №923/378/17, від 16.11.2021 у справі №910/8690/20, від 16.03.2023 у справі №915/1172/20.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2022 у справі №910/4883/20 оскаржується відповідачем-2 в частині розподілу судового збору, а тому враховуючи вимоги частини 1 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши вимоги та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційні скаргу, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи ТОВ "Д.Трейдінг" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ "Агро-НВ" та ТОВ "Агро-Край" про солідарне стягнення 5 929 330,78 грн, з яких: 5 782 471,84 грн - основний борг, 128 323,35 грн - пеня; 18 535,59 грн - 3% річних, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за двостороннім договором купівлі-продажу електричної енергії від 01.10.2019 №2-1-2019/435.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.11.2022 у справі №910/4883/22 позовні вимоги ТОВ "Д.Трейдінг" задоволено частково. Стягнуто солідарно з ТОВ "Агро-НВ" та ТОВ "Агро-Край" на користь ТОВ "Д.Трейдінг" 5 782 471,84 грн заборгованості, 128 323,35 грн пені, 18 060,32 грн трьох процентів річних, а також 88 932,83 грн судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про солідарне стягнення з відповідачів судового збору з огляду на таке.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ГПК України).

Згідно зі статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (до такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 49 постанови від 27.11.2019 у справі №242/4741/16-ц).

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат, в тому числі витрат на професійну правничу допомогу, регламентується виключно Законом, а саме - ГПК України (щодо судового збору - Законом України "Про судовий збір").

Суд розподіляє судовий збір відповідно до вимог Закону України "Про судовий збір" і статті 129 ГПК України.

З аналізу вказаної норми ГПК України вбачається, що солідарне стягнення судового збору чинним ГПК України не передбачено.

Солідарне зобов`язання є інститутом цивільного права і на нього поширюється дія норм ЦК України, який визначає це поняття через "солідарну вимогу" та "солідарний обов`язок" (статті 541-544 ЦК України).

Солідарне зобов`язання є різновидом цивільно-правових зобов`язань із множинністю осіб, які характеризуються тим, що у разі солідарної вимоги кредиторів (солідарних кредиторів) кожний з них має право пред`явити боржникові вимогу в повному обсязі, а в разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо.

Солідарна відповідальність у зобов`язальному праві це - відповідальність кількох боржників перед кредитором, при якій кредиторові надається право на свій розсуд вимагати виконання зобов`язання у повному обсязі або частково від усіх боржників разом або від кожного з них окремо.

При цьому, як солідарне зобов`язання, так і солідарна відповідальність виникають лише у випадках, встановлених договором або законом.

Судове рішення не може бути підставою виникнення солідарності, оскільки, судовим рішенням підтверджуються права осіб, а не створюються заново. Судове рішення не може створювати й солідарну відповідальність там, де вона не випливає з самого правовідношення, яке зумовило виникнення спору.

Таким чином, судом першої інстанції у цій справі було помилково ототожнено інститут розподілу судових витрат (судового збору), закріплений в ГПК України, з солідарним обов`язком та відповідальністю, які є інститутами цивільного права і виникають лише у випадку передбаченому законом або договором (стаття 541 ЦК України).

Отже, якщо позов задоволено, то судові витрати, за наявності у справі двох і більше відповідачів, розподіляються між відповідачами у визначених частках. Солідарне стягнення суми судових витрат, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу, судового збору, законом не передбачено.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.10.2020 у справі №904/4105/18 та від 28.04.2021 у справі №910/9351/20.

З огляду на те, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права, рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2022 у справі №910/4883/22 підлягає частковому скасуванню в частині солідарного стягнення з відповідачів судового збору за подання позовної заяви, з ухваленням нового рішення в цій частині, яким стягнути з кожного з відповідачів по 44 466,42 грн судового збору за подання позовної заяви.

Відповідно до частини 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

В пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федорченко та Лозенко проти України" від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

При винесені даної постанови судом апеляційної інстанції надані вичерпні відповіді на доводи та вимоги сторін, із застосуванням норм права, які регулюють спірні правовідносини.

Згідно зі статтею 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення; 3) визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині; 4) скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково; 5) скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 6) скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції; 7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених у пунктах 1-6 частини 1 цієї статті.

Відповідно до частини 1 статті 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга ТОВ "Агро-Край" підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2022 у справі №910/4883/22 підлягає частковому скасуванню в частині солідарного стягнення з відповідачів судового збору за подання позовної заяви, з ухваленням нового рішення в цій частині, яким стягнути з кожного з відповідачів по 44 466,42 грн судового збору за подання позовної заяви.

Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині розподілу судового збору, розподіл судових витрат відповідно до статті 129 ГПК України судом апеляційної інстанції не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Край" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2022 у справі №910/4883/22 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2022 у справі №910/4883/22 скасувати в частині солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача судового збору у розмірі 88 932,83 грн та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-НВ" (03115, місто Київ, проспект Перемоги, будинок 121, корпус В, кабінет 401; ідентифікаційний код 32015568) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Край" (37300, Полтавська область, місто Гадяч, вулиця Лохвицька, будинок 2; ідентифікаційний код 41103827) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Д.Трейдінг" (01032, місто Київ, вулиця Льва Толстого, будинок 57; ідентифікаційний код 42751799) по 44 466 (сорок чотири тисячі чотириста шістдесят шість) грн 42 коп судового збору.

3. В решті рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2022 у справі №910/4883/22 залишити без змін.

4. Видачу наказу на виконання даної постанови доручити Господарському суду міста Києва.

5. Матеріали справи №910/4883/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст.ст. 287, 288, 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано суддями 04.04.2023.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді І.П. Ходаківська

А.М. Демидова