ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року

м. Київ

cправа № 911/813/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Чумака Ю. Я. - головуючого, Дроботової Т. Б., Багай Н. О.

секретар судового засідання - Лелюх Є. П.,

за участю представників:

позивача - не з`явився,

відповідачів - не з`явилися,

третьої особи - не з`явився,

розглянув касаційну скаргу виконавчого комітету Васильківської міської ради на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 16.05.2022 (суддя Щоткін О. В.) та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2022 (головуючий - Станік С. Р., судді Тарасенко К. В., Тищенко А. І.) у справі

за позовом фізичної особи-підприємця Кожем`яко Ольги Миколаївни

до: 1) виконавчого комітету Васильківської міської ради,

2) Комунального підприємства "Комбінат комунальних підприємств м. Василькова",

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Васильківської міської ради,

про визнання недійсним рішення та визнання незаконними дій.

Короткий зміст і підстави позовних вимог

1. У березні 2021 року фізична особа-підприємець Кожем`яко Ольга Миколаївна (далі - ФОП Кожем`яко О. М., позивач) звернулася до Господарського суду Київської області з позовом до виконавчого комітету Васильківської міської ради (далі - Васильківський міськвиконком, Виконком, відповідач-1) та Комунального підприємства "Комбінат комунальних підприємств м. Василькова" (далі - КП "ККП м. Василькова", відповідач-2) про: 1) визнання недійсним рішення Васильківського міськвиконкому від 23.02.2021 № 98 "Про звільнення території від самовільно встановленої споруди по вулиці Грушевського біля будинку 8 (Швидко Гроші) в місті Василькові";

2) визнання незаконними дій Виконкому та КП "ККП м. Василькова" щодо виконання рішення Васильківського міськвиконкому від 23.02.2021 № 98 "Про звільнення території від самовільно встановленої споруди по вулиці Грушевського біля будинку 8 (Швидко Гроші) в місті Василькові".

2. Позовна заява обґрунтовується тим, що оспорюване рішення порушує права позивача на користування земельною ділянкою та на проведення підприємницької діяльності в малій архітектурній формі, яка належить ФОП Кожем`яко О. М., а також у відповідача-1 відсутні повноваження щодо прийняття вказаного рішення.

Короткий зміст судових рішень судів попередніх інстанцій

3. Рішенням Господарського суду Київської області від 29.04.2022 (суддя Щоткін О. В.) позов задоволено частково. Визнано недійсним рішення Васильківського міськвиконкому від 23.02.2021 № 98 "Про звільнення території від самовільно встановленої споруди по вулиці Грушевського біля будинку 8 (Швидко Гроші) в місті Василькові". В решті позовних вимог відмовлено в зв`язку з обрання позивачем неефективного способу захисту своїх прав. Стягнуто з Виконкому на користь ФОП Кожем`яко О. М. 2270 грн судового збору.

4. Додатковим рішенням Господарського суду Київської області від 16.05.2022, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2022, заяву ФОП Кожем`яко О. М. від 04.05.2022 про ухвалення додаткового рішення та розподіл судових витрат задоволено повністю. Стягнуто з відповідача-1 на користь позивача 19 500 грн витрат на професійну правничу допомогу.

5. Додаткове рішення та постанова мотивовані тим, що: 1) з огляду на спірні правовідносини, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених і поданих до суду представником позивача документів і доказової бази, їх значення для вирішення спору, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, заявлений до стягнення розмір витрат позивача на правову допомогу в розмірі 19 500 грн відповідає принципам розумності у цих правовідносинах, є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору; 2) зважаючи на те, що спір у цій справі виник внаслідок неправильних дій відповідача-1, суд, керуючись частиною 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в сумі 19 500 грн покладає в повному обсязі на Виконком.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

6. Не погоджуючись з додатковим рішенням місцевого господарського суду та постановою суду апеляційної інстанції, Васильківський міськвиконком звернувся з касаційною скаргою, в якій (в новій редакції від 06.02.2023) просить зазначені судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву ФОП Кожем`яко О. М. від 04.05.2022 про ухвалення додаткового рішення та розподіл судових витрат задовольнити частково, стягнути з Виконкому на користь позивача 9750 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

7. На обґрунтовування своєї правової позиції скаржник посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, а саме пункту 3 частини 4 і частини 9 статті 129 ГПК України, наголошуючи на тому, що на теперішній час відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування в подібних правовідносинах норми пункту 3 частини 4 статті 129 ГПК України (щодо пропорційності розподілу витрат на професійну правничу допомогу залежно від обсягу задоволених позовних вимог), яку (норму) суди помилково не застосували до спірних правовідносин, внаслідок чого, поклавши на відповідача-1 обов`язок з відшкодування позивачу зазначених витрат у повному обсязі, допустили порушення принципу пропорційності господарського судочинства.

Узагальнені доводи інших учасників справи

8. Позивач у відзиві на касаційну скаргу просить залишити її без задоволення з мотивів, викладених в оскаржуваних додатковому рішенні та постанові.

Розгляд справи

9. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.02.2023 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Васильківського міськвиконкому на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 16.05.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2022 у справі № 911/813/21 та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 21.03.2023.

Фактичні обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

10. 19.08.2021 між адвокатом Крикуновим Дмитром Олександровичем (адвокат) та ФОП Кожем`яко О. М. (клієнт) укладено договір про надання правової допомоги (далі -Договір), за умовами пунктів 1.1 3.1 якого адвокат взяв на себе зобов`язання з представництва інтересів клієнта під час розгляду справи № 911/813/21 за позовом клієнта до Васильківського міськвиконкому, надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а клієнт зобов`язався оплатити замовлення у порядку та строки зумовлені сторонами. За правову допомогу, передбачену в п. 1.1 клієнт сплачує адвокату винагороду (гонорар) на умовах в порядку та в розмірі, що погоджено сторонами в додатку № 1, що є невід`ємною частиною цього договору.

11. 19.08.2021 між адвокатом і клієнтом укладено додаткову угоду № 1 до Договору (далі - додаток), в пунктах 2- 4 якого сторони домовилися, що гонорар адвоката за представництво інтересів клієнта під час розгляду справи № 911/813/21 за позовом клієнта до Виконкому становить 1500 грн за одну годину роботи адвоката та обраховується за кожну годину роботи адвоката. Якщо одне судове засідання у справі призначене на певну дату та час триває менше цілої години, або якщо судове засідання відкладене судом з будь-яких підстав за винятком неявки адвоката в судове засідання, то клієнт сплачує адвокату цілу годину роботи адвоката у розмірі, визначеному пунктом 2 додатку, а якщо засідання триває більше цілої години, то клієнт сплачує адвокату вартість не тільки цілої години, а й інший час як цілу годину в розмірі, визначеному пунктом 2 додатку. Гонорар адвоката за складання заяв по суті, адвокатських запитів, а також інших заяв та клопотань з процесуальних питань під час розгляду справи № 911/813/21 за позовом клієнта до Васильківського міськвиконкому становить 1500 грн за одну годину роботи адвоката та обраховується за кожну годину роботи адвоката, яку адвокат витратив для складання відповідного документа. Адвокат самостійно веде облік витраченого часу, який адвокат витратив для складання позовної заяви, відповіді на відзив, а також інших процесуальних заяв та клопотань під час розгляду справи.

Правова допомога позивачу в цій справі надавалася адвокатом Крикуновим Дмитром Олександровичем, який діяв на підставі ордера серії КС № 871371, виданого 22.11.2021.

12. До закінчення судових дебатів у цій справі, а саме в судовому засіданні суду першої інстанції, яке відбулося 14.02.2022, представник позивача зробив усну заяву про те, що докази понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

13. 04.05.2022 між адвокатом та клієнтом підписано акт наданих послуг (виконаних робіт) за Договором, в якому сторони підтвердили, що адвокат здійснив представництво інтересів клієнта під час розгляду справи № 911/813/21 в Господарському суді Київської області, а також надавав правову допомогу в обсязі та на умовах Договору, а клієнт отримав та оплатив правову допомогу і представництво інтересів клієнта під час розгляду справи № 911/813/21 в повному обсязі.

Згідно із зазначеним актом перелік та вартість послуг, наданих адвокатом та прийнятих і сплачених клієнтом під час розгляду цієї справи, становлять: 1) представництво адвокатом клієнта в судовому засіданні 06.12.2021 - 1 год. вартістю 1500 грн; 2) представництво адвокатом клієнта в судовому засіданні 10.01.2022 - 1 год вартістю 1500 грн; 3) складання відповіді на відзив 27.01.2022 - 5 год вартістю 7500 грн; 4) складання адвокатського запиту до ТОВ "Споживчий центр" 04.02.2022 - 1 год. вартістю 1500 грн; 4) складання заяви з процесуального питання - заяви про долучення доказів до матеріалів справи 07.02.2022 - 1 год. вартістю 1500 грн; 5) представництво адвокатом клієнта в судовому засіданні 07.02.2022 - 1 год. вартістю 1500 грн; 6) представництво адвокатом клієнта в судовому засіданні 14.02.2022 - 1 год. вартістю 1500 грн; 7) представництво адвокатом клієнта в судовому засіданні 29.04.2022 - 1 год. вартістю 1500 грн; 8) складання заяви з процесуального питання - заяви про ухвалення додаткового рішення та розподіл судових витрат 04.05.2022.

На підтвердження оплати позивачем витрат на професійну правничу допомогу до заяви долучено прибутковий касовий ордер від 04.05.2022 № 6 на суму 19 500 грн.

14. Із заявою про ухвалення додаткового рішення та розподіл судових витрат представник ФОП Кожем`яко О. М. звернувся до суду першої інстанції 04.05.2022, про що свідчить дата подання письмової кореспонденції для пересилання на поштовому конверті, в якому відповідна заява надійшла до Господарського суду Київської області.

Таким чином, позивач дотримався передбаченого частиною 8 статті 129 ГПК України строку для подання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу.

13.05.2022 через підсистему "Електронний суд" Виконком подав до Господарського суду Київської області клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому просить суд відмовити в повному обсязі у задоволенні заяви позивача про розподіл судових витрат щодо оплати правничої допомоги адвоката в сумі 19 500 грн, посилаючись як на завищення розміру таких витрат, так і на те, що введення в Україні з 24.02.2022 воєнного стану суттєво та безумовно вплинуло на наповнення дохідної частини місцевого бюджету Васильківської міської ради, створило проблематику прогнозного невиконання дохідної частини місцевого бюджету територіальної громади у воєнний час, що, як наслідок, об`єктивно та суттєво впливає на цей час на обмеженість бюджетного фінансового ресурсу Васильківського міськвиконкому в умовах воєнного стану (тобто наявності реального зростання дефіциту місцевого бюджету) та переорієнтацію місцевого бюджету на першочерговість задоволення потреб безпеки Васильківської міської територіальної громади.

Позиція Верховного Суду

15. Згідно з положеннями частини 1 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені в касаційній скарзі (в новій редакції від 06.02.2023) доводи, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, подані заперечення, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення з огляду на таке.

16. Предметом касаційного перегляду є додаткове рішення місцевого господарського суду, ухвалене за результатами розгляду заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем під час розгляду справи в суді першої інстанції.

17. Касаційну скаргу з посиланням на положення пункту 3 частини 2 статті 287 ГПК України відповідач-1 аргументує відсутністю висновку Верховного Суду щодо питання застосування в подібних правовідносинах норми пункту 3 частини 4 статті 129 ГПК України (щодо пропорційності розподілу витрат на професійну правничу допомогу залежно від обсягу задоволених позовних вимог), яку (норму) суди помилково не застосували до спірних правовідносин, внаслідок чого, поклавши на відповідача-1 обов`язок з відшкодування позивачу зазначених витрат у повному обсязі, допустили порушення принципу пропорційності господарського судочинства.

18. Проте колегія суддів не погоджується зі вказаними доводами скаржника з огляду на таке.

19. Відповідно до частин 1- 4 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому частинами 5, 6 статті 126 ГПК України передбачено, що у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

20. В розумінні положень частини 5 статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

21. Дійсно, загальне правило розподілу судових витрат передбачено в частині 4 статті 129 ГПК України, відповідно до якої судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

22. Проте, в частинах 5- 7 і 9 статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (частина 9 статті 129 ГПК України).

При цьому, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.02.2023 у справі № 41/1-10 і такий висновок на підставі частини 4 статті 300 ГПК України колегія суддів вважає за необхідне застосувати до спірних процесуальних правовідносин з огляду на те, що зазначену постанову офіційно оприлюднено 10.02.2023, тобто вже після подання касаційної скарги у цій справі (04.01.2023).

23. Таким чином, частиною 9 статті 129 ГПК України визначено два випадки, за яких суд з власної ініціативи може відступити від загального правила розподілу судових витрат (у розрізі цієї справи - від правила їх пропорційного розподілу): 1) зловживання стороною чи її представником процесуальними правами; 2) виникнення спору внаслідок неправильних дій сторони.

24. Частина 9 статті 129 ГПК України наділяє господарський суд дискреційними повноваженнями щодо покладання на сторону, внаслідок неправильних дій якої виник спір, судових витрат повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору, однак за умови, що відповідний висновок суду має бути належним чином обґрунтованим. Наведена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною (схожий висновок викладено в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.04.2020 у справі № 912/2171/18, від 25.03.2021 у справі № 905/717/20, від 08.04.2021 у справі № 905/716/20, від 25.11.2021 у справі № 904/5929/19, від 31.05.2022 у справі № 927/515/21, від 15.09.2022 у справі № 910/10159/21 та в додаткових постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.03.2021 у справі № 916/376/19, від 12.07.2022 у справі № 910/18970/19).

25. З урахуванням правового висновку, викладеного в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.02.2023 у справі № 41/1-10, цілком очевидним є той факт, що норма частини 9 статті 129 ГПК України є спеціальною в співвідношенні із загальною нормою частини 4 цієї ж статті, та, як наслідок, підлягає пріоритетному застосуванню до спірних правовідносин, незважаючи на часткове задоволення позову в цій справі, оскільки принцип пропорційного відшкодування судових витрат у разі часткового задоволення позовних вимог закріплено в частині 4 статті 129 цього Кодексу.

26. Водночас суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, достовірно встановивши виникнення спору в цій справі внаслідок неправильних дій відповідача-1, на спростування чого скаржник не навів жодних доводів, керуючись частиною 9 статті 129 ГПК України, цілком обґрунтовано поклав понесені позивачем витрати в повному обсязі саме на відповідача-1, незалежно від того, що позовні вимоги було задоволено частково.

27. У свою чергу, скаржник, попередньо не спростувавши того, що спірні процесуальні правовідносини регулюються саме спеціальною нормою частини 9 статті 129 ГПК України, в подальшому належним чином не обґрунтував, у чому саме полягає необхідність формування Верховним Судом висновку щодо питання застосування в подібних правовідносинах норми пункту 3 частини 4 статті 129 ГПК України (щодо пропорційності розподілу витрат на професійну правничу допомогу залежно від обсягу задоволених позовних вимог), яку (норму) суди помилково не застосували до спірних правовідносин, внаслідок чого, поклавши на відповідача-1 обов`язок з відшкодування позивачу зазначених витрат у повному обсязі, нібито допустили порушення принципу пропорційності господарського судочинства.

28. Наведеним вище повністю спростовується покладене в основу заперечень скаржника посилання на необхідність формування Верховним Судом висновку щодо питання застосування норми пункту 3 частини 4 статті 129 ГПК України, позаяк колегія суддів констатує непоширення дії положень цієї загальної норми на спірні процесуальні правовідносини.

29. Таким чином, наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 3 частини 2 статті 287 ГПК України, не отримала підтвердження під час касаційного провадження, що виключає скасування оскаржуваних судових рішень із зазначеної підстави (схожий висновок про відсутність у Верховного Суду підстав для формування висновку щодо питання застосування наведеної скаржником норми права викладено в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.08.2021 у справі № 916/1852/20, від 05.07.2022 у справі № 904/7077/20, від 29.11.2022 у справі № 916/596/21, від 28.02.2023 у справі № 910/13661/21).

30. Отже, суд першої інстанції, враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, обсягом та змістом наданих послуг, пов`язаних з аналізом матеріалів справи, підготовкою до судового засідання та участю в ньому, а також з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), дійшов правильного висновку про наявність підстав для відшкодування в повному обсязі заявленої позивачем суми витрат на професійну правничу допомогу за рахунок відповідача-1.

31. З огляду на наведені раніше висновки касаційна інстанція погоджується з обґрунтованими доводами позивача, викладеними у відзиві на касаційну скаргу.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

32. Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

33. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу - без задоволення.

34. Відповідно до частини 1 статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

35. Зважаючи на те, що висновок суду першої інстанції про задоволення в повному обсязі заяви позивача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу відповідає положенням статей 86, 126, 129, 236 ГПК України, а наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 3 частини 2 статті 287 ГПК України, не отримала підтвердження після відкриття касаційного провадження, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а додаткове рішення Господарського суду Київської області від 16.05.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2022 - без змін.

Розподіл судових витрат

36. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК України покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу виконавчого комітету Васильківської міської ради залишити без задоволення.

Додаткове рішення Господарського суду Київської області від 16.05.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2022 у справі № 911/813/21 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю. Я. Чумак

Судді Т. Б. Дроботова

Н. О. Багай