УХВАЛА

03 квітня 2023 року

м. Київ

Справа № 916/97/21

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Багай Н. О.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОЛОГІСТИКА"

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.02.2023 і рішення Господарського суду Одеської області від 21.12.2021 у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОЛОГІСТИКА"

до Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ",

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України,

про зобов`язання вчинити дії,

за зустрічним позовом Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОЛОГІСТИКА",

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача за зустрічним позовом - Товариства з обмеженою відповідальністю "Судноплавна компанія "УКРФЕРРІ",

про визнання договору та додаткової угоди припиненими, визнання додаткової угоди недійсною,

та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України

до: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОЛОГІСТИКА", 2) Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ"

про визнання договору та додаткової угоди припиненими, визнання додаткової угоди недійсною,

ВСТАНОВИВ:

15.03.2023 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОЛОГІСТИКА" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.02.2023 (повний текст складено 21.02.2023) і рішення Господарського суду Одеської області від 21.12.2021 у справі № 916/97/21, надіслана 13.03.2023 до Верховного Суду засобами поштового зв`язку.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОЛОГІСТИКА", Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення касаційної скарги без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Так, відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу скаржнику необхідно чітко вказати норму права, висновок щодо застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і зазначити, в чому полягає невідповідність оскаржуваного судового рішення сформованій правозастосовчій практиці.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 2 статті 287 цього Кодексу скаржник повинен вказати норму права, висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і змістовно обґрунтувати необхідність відступлення від нього.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини 2 статті 287 цього Кодексу скаржник повинен зазначити норму права, єдину практику застосування якої необхідно сформувати, обставини справи, до яких ця норма повинна застосовуватись, висновок, який зробили суди попередніх інстанцій з цього питання (якщо він наявний), та обґрунтувати мотиви незгоди з таким висновком.

Звертаючись із касаційною скаргою, Товариство з обмеженою відповідальністю "АВТОЛОГІСТИКА" посилається на підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, а саме неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права у зв`язку із застосуванням норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах та відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Верховний Суд зазначає, що у касаційній скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОЛОГІСТИКА" міститься обґрунтування підстав касаційного оскарження, передбачених пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Проте у касаційній скарзі відсутнє належне обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, оскільки скаржником не зазначено конкретної норми права, щодо застосування якої відсутній висновок Верховного Суду, та не наведено обставин, до яких ця норма повинна застосовуватись.

Крім того, скаржник зазначає про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, обґрунтовуючи це недослідженням доказів у справі.

Водночас колегія суддів звертає увагу скаржника, що, оскаржуючи судові рішення на підставі пункту 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, скаржник повинен зазначити, яке саме процесуальне порушення, передбачене частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу, призвело до прийняття незаконного судового рішення, та вказати, яким чином це порушення впливає на встановлення обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

У разі посилання на недослідження зібраних у справі доказів, скаржнику необхідно зазначити, які саме докази не було досліджено судами попередніх інстанцій. У разі якщо скаржник вважає, що суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, він повинен зазначити, яке саме клопотання було відхилено судом та як це вплинуло на оскаржуване судове рішення. У разі посилання на встановлення судами обставин, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів, скаржник повинен вказати, який із доказів, на його думку, є недопустимим, та обґрунтувати таке твердження, а також зазначити, які обставини встановлено на підставі цього доказу, чому вони є суттєвими або як вони вплинули на прийняття оскаржуваного рішення.

Таким чином, скаржником не наведено належного обґрунтування передбачених пунктами 3, 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підстав касаційного оскарження.

Отже касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОЛОГІСТИКА" оформлена з порушенням вимог статті 290 Господарського процесуального кодексу України, оскільки скаржником не обґрунтовано передбаченої (передбачених) статтею 287 Господарського процесуального кодексу України підстави (підстав) касаційного оскарження.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Згідно з частиною 1 статті 4 зазначеного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як установлено Верховним Судом, позовну заяву Товариство з обмеженою відповідальністю "АВТОЛОГІСТИКА" подало у січні 2021 року, її предметом є 2 вимоги немайнового характеру про:

- зобов`язання Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" виконувати зобов`язання за Договором про використання території підприємства від 17.10.2019 № 130/д, Додатковою угодою до нього від 06.11.2019, Додатковою угодою від 12.10.2020 № 2 з Додатками № 1, № 2, № 3, які укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю "АВТОЛОГІСТИКА" та Державним підприємством "Морський торговельний порт "Чорноморськ" на умовах, які визначені сторонами у Договорі про використання території підприємства від 17.10.2019 № 130/д, Додатковій угоді від 06.11.2019, Додатковій угоді № 2 з Додатками № 1, № 2, № 3, до закінчення строку дії Договору;

- зобов`язання Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" відновити та здійснювати надання послуг зі зберігання на території Підприємства (у тому числі на складах), зокрема, але не обмежуючись, самохідної, несамохідної та іншої техніки, вантажів, технологічного транспорту та обладнання, якими оперує Клієнт на підставі будь-якого з прав, а також послуг з використання території Підприємства та інфраструктури Підприємства при виконанні всіх видів робіт (послуг) з обробки вантажів силами та засобами Клієнта на умовах, визначених Договором, Додатковою угодою від 06.11.2019, Додатковою угодою № 2 з Додатками № 1, № 2, № 3.

Зустрічну позовну заяву Державне підприємство "Морський торговельний порт "Чорноморськ" подало у лютому 2021, її предметом є 2 вимоги немайнового характеру про:

- визнання Договору про використання території підприємства від 17.10.2019 № 130/д та Додатковї угоди до нього від 06.11.2019 припиненими;

- визнання Додатковї угоди від 12.10.2020 № 2 з Додатками № 1, № 2, № 3 до Договору недійсною.

Міністерство розвитку громад, територій та інфраструктури України подало позовну заяву у березні 2021 року, її предметом є 2 вимоги немайнового характеру про:

- визнання Договору про використання території підприємства від 17.10.2019 № 130/д та Додатковї угоди до нього від 06.11.2019 припиненими;

- визнання Додатковї угоди від 12.10.2020 № 2 з Додатками № 1, № 2, № 3 до Договору недійсною.

Як вбачається з позовних заяв Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОЛОГІСТИКА", Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" та Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України всього у справі № 916/97/21 заявлено 6 вимог немайнового характеру.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, що діяла на час подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір становив 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2021 установлено у розмірі 2 270,00 грн.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на час звернення з касаційною скаргою) за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 21.12.2021, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.02.2023 у справі № 916/97/21 у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОЛОГІСТИКА" відмовлено. Зустрічний позов Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" та позов Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України задоволено.

Товариство з обмеженою відповідальністю "АВТОЛОГІСТИКА" у касаційній скарзі просить скасувати постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.02.2023 і рішення Господарського суду Одеської області від 21.12.2021 у справі № 916/97/21 та ухвалити нове рішення про задоволення первісного позову та відмову у задоволенні зустрічного позову Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" та позову Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України.

Таким чином, звертаючись із касаційною скаргою, заявник мав сплатити судовий збір у сумі 27 240,00 грн, а саме 2 270,00 грн х 6 х 200 %, де 2 270,00 грн - ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру, 6 - кількість вимог немайнового характеру, 200 % - ставка судового збору за подання касаційної скарги.

Однак Товариство з обмеженою відповідальністю "АВТОЛОГІСТИКА" доказів сплати судового збору до касаційної скарги не додало.

Відповідно до частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, вона залишається без руху.

Отже, для усунення недоліків касаційної скарги Товариству з обмеженою відповідальністю "АВТОЛОГІСТИКА" необхідно:

- подати нову редакцію касаційної скарги, у якій навести та обґрунтувати передбачену (передбачені) статтею 287 Господарського процесуального кодексу України підставу (підстави) подання цієї скарги (із урахуванням змісту цієї ухвали);

- подати до суду касаційної інстанції докази сплати судового збору у встановлених законом порядку і розмірі (27 240,00 грн) за реквізитами, що зазначені на офіційному сайті Верховного Суду в розділі "Судовий збір".

У разі невиконання у встановлений законом строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржникові.

Крім того, згідно зі статтею 291 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Проте Товариство з обмеженою відповідальністю "АВТОЛОГІСТИКА" до касаційної скарги не додало доказів надсилання копії касаційної скарги іншим учасникам справи.

Неповідомлення учасника судового процесу у справі про звернення з касаційною скаргою порушує процесуальні права цього учасника, принципи рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності сторін, передбачені частиною 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, Товариству з обмеженою відповідальністю "АВТОЛОГІСТИКА" необхідно належним чином виконати вимоги статті 291 Господарського процесуального кодексу України і надати суду докази надсилання іншим учасникам справи № 916/97/21 копії касаційної скарги в новій редакції листом з описом вкладення.

Керуючись статтями 234, 235, 290, частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОЛОГІСТИКА" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.02.2023 та рішення Господарського суду Одеської області від 21.12.2021 у справі № 916/97/21 залишити без руху до 28.04.2023, але строк виконання цієї ухвали не може перевищувати десяти днів із дня вручення її скаржникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Н. О. Багай