ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2023 Справа № 922/540/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

при секретарі судового засідання Гаврильєві О.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом В.о. керівника Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області (адреса: 63503, Харківська обл., м. Чугуїв, вул. Харківська, 98; код. ) в інтересах держави, в особі Харківської обласної державної адміністрації (адреса: 61002, м. Харків, вул. Сумська, 64; код. ) Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Малинівська селищна рада Чугуївського району Харківської області (адреса: 63525, Харківська обл., Чугуївський р.-н, смт. Малинівка, вул. Соїча, буд. 5-А; )
до 1) ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; ІПН: НОМЕР_1 ); , 2) ОСОБА_2 (за адреса: АДРЕСА_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ), яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 )
про зобов`язання повернення земельної ділянки
за участю представників сторін :

прокурора - Клейн Л. В. (службове посвідчення № 057300 від 09.10.2020);

позивача - не з`явився;

третьої особи - не з`явився;

1-го відповідача - не з`явився;

2-го відповідача - ОСОБА_2 (особисто);

ВСТАНОВИВ:

В.о. керівника Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області (далі за текстом - прокурор) в інтересах держави в особі Харківської обласної державної адміністрації (далі за текстом - позивач) звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_4 , в якій просить суд зобов`язати СПД-ФО ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) повернути державі в особі Харківської обласної державної адміністрації земельну ділянку водного фонду площею 20,3102 га з кадастровим номером :01:036:0001, яка знаходиться на території Мосьпанівської сільської ради Чугуївського району Харківської області, у придатному для використання стані.

В обґрунтування своїх вимог прокурор, зокрема, вказує на те, що 01.08.2006 між СПД-ФО ОСОБА_4 , як орендарем, та Чугуївською районною державною адміністрацією, як орендодавцем, укладено договір оренди землі № 13/06-12, за умовами якого орендодавець надав, а орендар прийняв в довгострокове платне користування земельні ділянки, кадастровий номер :01:036:0001, яка знаходиться на території Мосьпанівської сільської ради Чугуївського району Харківської області строком на 10 років. Прокурор вказує, що 01.08.2016 зазначений договір припинив свою дію на підставі його п. 36, положень ст. 93 Земельного кодексу України та ст. 631 ЦК України в зв`язку зі сплином строку на який його було укладено, однак СПД-ФО ОСОБА_4 , всупереч п. 21 договору, ст. 34 Закону України «Про оренду землі», ст. ст. 317, 321 ЦК України, ст. ст. 78, 90 ЗК України не повернув державі земельну ділянку водного фонду у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду, та використовує земельну ділянку без належних правових підстав.

Ухвалою Господарського суду Харківської від 04.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 05.04.2021.

В підготовчому засіданні 05.04.2021 оголошено перерву до 26.04.2021.

Ухвалою Господарського суду Харківської від 26.04.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.05.2021.

В судовому засіданні 17.05.2021 оголошено перерву до 24.05.2021.

В процесі розгляду справи по суті до суду надійшло клопотання представника СПД - ФО ОСОБА_4 - адвоката Лакізи О.О. (вх. № 10913 від 13.05.2021), в якому заявник просив суд зупинити провадження у справі № 922/540/21 до моменту прийняття ОСОБА_1 спадщини.

Також до суду надійшло аналогічне за змістом клопотання громадянина ОСОБА_1 про зупинення провадження (вх. № 11010 від 14.05.2021).

Зазначені клопотання обґрунтовані з посиланням на те, що в процесі розгляду даної справи відповідач - СПД - ФО ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить свідоцтво про смерть останнього від 06.05.2021. Таким чином, на думку заявників, провадження у справі слід зупинити до моменту прийняття спадщини померлого ОСОБА_4 його спадкоємцями, в т. ч. його сином - ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду Харківської від 24.05.2021 повернуто справу № 922/540/21 до розгляду на стадію підготовчого провадження; провадження у справі № 922/540/21 зупинено до моменту прийняття спадщини спадкоємцями ОСОБА_4 .

Представник ОСОБА_1 - адвокат Лакіза О.О. подав до суду заяву (вх. № 30807 від 30.12.2021), в якій повідомляє суд про те, що ОСОБА_1 прийняв спадщину померлого ОСОБА_4 . На підтвердження зазначених обставин, останній надав свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 21.12.2021.

Розглянувши матеріали заяви судом встановлено, що зі змісту Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.12.2021 вбачається, що ОСОБА_1 є спадкоємцем померлого ОСОБА_4 на 5/6 часток. Свідоцтво про право на обов`язкову частину у спадщині на підставі ст. 1241 ЦК України на 1/6 частку видано на ім`я ОСОБА_3 21.12.2021 за реєстровим № 1949.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.01.2022 провадження у справі № 922/540/21 поновлено; підготовче засідання у справі призначено на 24.01.2022; залучено до участі у справі в якості відповідача - ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) як правонаступиника померлого СПД - ФО ОСОБА_4 ; зобов`язано приватного нотаріуса Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Юрченко О.М. протягом 5 (п`яти) днів з моменту отримання копії даної ухвали надати суду відомості по спадковій справі № 61/2021 про прийняття спадщини померлого ОСОБА_4 його спадкоємцем - ОСОБА_3 , а саме, належним чином засвідчену копію свідоцтва про право на спадщину.

На виконання ухвали суду від 05.01.2022 приватний нотаріус Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Юрченко О.М. надіслала копію свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.12.2021 згідно з яким ОСОБА_3 є спадкоємцем померлого ОСОБА_4 на 1/6 частку. Крім того, з вказаного свідоцтва вбачається, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто станом дату винесення даної ухвали в розумінні ст. 6 Сімейного кодексу є малолітньою.

Статтею 242 ЦК України встановлено, що батьки (усиновлювачі) є законними представниками малолітніх та неповнолітніх дітей. Опікун є законним представником малолітньої особи та фізичної особи, визнаної недієздатною.

Таким чином, встановлення батьків (усиновлювачів) або опікунів, як законних представників малолітньої ОСОБА_3 , має істотне значення для розгляду даної справи.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.01.2022 відкладено підготовче засідання на 14.02.2022 та зобов`язано, зокрема, Службу у справах дітей Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області протягом 5 (п`яти) днів з моменту отримання копії даної ухвали надати суду відомості про батьків (усиновлювачів) або опікунів (ПІБ, РНОКПП, адреса, інша відома контактна інформація) неповнолітньої ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 ).

Служба у справах дітей Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області надіслала на електронну адресу суду лист (вх. № 1021 від 10.02.2022), в якому з вказаного вище питання рекомендує суду звернутись до служби у справах дітей виконавчого комітету Чкалівської селищної ради Чугуївського району Харківської області.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14 лютого 2022 року відкладено підготовче засідання на "09" березня 2022 р. о 10:40 год.; зобов`язано Службу у справах дітей виконавчого комітету Чкалівської селищної ради Чугуївського району Харківської області (63544, Харківська обл., Чугуївський р-н., смт. Чкалівське, вул. Свободи, буд. 1) протягом 5 (п`яти) днів з моменту отримання копії даної ухвали надати суду відомості про батьків (усиновлювачів) або опікунів (ПІБ, РНОКПП, адреса, інша відома контактна інформація) неповнолітньої ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 ).

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, тобто до 26 березня 2022 року. Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, строк дії воєнного стану в Україні продовжено ще на 30 діб. Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022 затверджено Указ Президента України від 18 квітнія 2022 року № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", відповідно до якого продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

09,03.2022 року підготовче засідання у справі № 922/540/21 не відбулось у зв`язку з введенням воєнного стану, постійними обстрілами міста Харкова ворожими військами та веденням активних бойових дій на території Харківської області, а також з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці учасників справи.

З цих підстав, ухвалою Господарського суду Харківської області від 03.05.2022 підготовче засідання відкладено.

В подальшому, ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.06.2022 підготовче засідання призначено на 21.07.2022.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.07.2022 підготовче засідання відкладено в зв`язку з неявкою представників позивача та відповідача та відсутністю в матеріалах справи відомостей про батьків (усиновлювачів) або опікунів, як законних представників малолітньої ОСОБА_3 .

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.10.2022 підготовче засідання призначено на 15.11.2022.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.11.2022 підготовче засідання відкладено на 26.12.2022; зобов`язано Службу у справах дітей виконавчого комітету Чкалівської селищної ради Чугуївського району Харківської області протягом 5 (п`яти) днів з моменту отримання копії даної ухвали надати суду відомості про батьків (усиновлювачів) або опікунів (ПІБ, РНОКПП, адреса, інша відома контактна інформація) неповнолітньої ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 ).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26.12.2022 клопотання Чугуївської окружної прокуратури Харківської області (вх. № 17111 від 26.12.2022) про залучення правонаступника задоволено частково; залучено до участі у справі № 922/540/21 в якості правонаступиника померлого СПД - ФО ОСОБА_4 - ОСОБА_2 , (зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ); задоволено клопотання Чугуївської окружної прокуратури Харківської області (вх. № 17110 від 26.12.2022) про залучення третьої особи; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Малинівську селищну раду Чугуївського району Харківської області (адреса: 63525, Харківська обл., Чугуївський р.-н, смт. Малинівка, вул. Соїча, буд. 5-А; ) (далі за текстом - третя особа); підготовче засідання відкладено на 30.01.2022.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30.01.2023 підготовче засідання відкладено на 27.02.2023.

В процесі розгляду справи на стадії підготовчого провадження позивач надав суду пояснення (вх. № 6306 від 19.03.2021), в яких просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з посиланням на сплив терміну дії договору та використання СПД-ФО ОСОБА_4 спірної земельної ділянки площею 20,3102 га для рибогосподарських потреб без належних правових підстав. Також позивач вказує на невиконання СПД-ФО ОСОБА_4 вимог, викладених у листі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 32-20-10-10493/0/19-17 від 21.06.2017 та обов`язкових для укладення додаткової угоди щодо поновлення спірного договору оренди.

СПД-ФО ОСОБА_4 надіслав до суду відзив (вх. № 6911 від 26.03.2021), в якому просить суд у задоволенні позову прокурора відмовити. В обґрунтування своїх вимог СПД-ФО ОСОБА_4 зазначає, що він в порядку, визначеному ст. 33 Закону України «Про оренду землі», скористався своїм переважним правом на укладення договору оренди на новий строк направивши на адресу орендодавця відповідний лист від 18.07.2016, що також визнається позивачем. При цьому, оскільки орендодавець не направив протягом місяця заперечень щодо поновлення договору на новий строк, СПД-ФО ОСОБА_4 вважає, що договір за мовчазною згодою є пролонгованим на той самий строк і на тих самих умовах до 18.08.2026. Окремо у відзиві СПД-ФО ОСОБА_4 звертає увагу суду на те, що на його замовлення виготовлено технічну документацію з нормативно-грошової оцінки спірної земельної ділянки, яку затверджено рішенням Мосьпанівської сільської ради Харківської області від 29.01.2019 і орендна плата за договором сплачувалась ним систематично після 18.08.2016.

Прокурор подав до суду пояснення (вх. № 3568 від 15.02.2022), в яких підтримує позицію, викладену у позовній заяві, та просить суд її задовольнити.

Залучений до участі в справі в якості відповідача ОСОБА_1 надав суду пояснення сторони (вх. № 1366 від 21.01.2022) в яких продублював правову позицію СПД-ФО ОСОБА_4 , висловлену у відзиві (вх. № 6911 від 26.03.2021).

Позивач надав суду додаткові пояснення (вх. № 16128 від 12.12.2022) в яких повідомив суд про те, що з набрання чинності положень Закону України № 1423-ІХ від 28.04.2021 у нього на теперішній час відсутні повноваження щодо розпорядження спірною земельною ділянкою, оскільки, категорія земель, щодо якої виник спір, в силу змін, внесених до Земельного кодексу України, перейшли до складу земель комунальної форми власності, а повноваження щодо розпорядження ними перейшли до територіальних громад.

Залучена до участі в справі в якості відповідача ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , надала суду відзив (вх. № 751 від 12.01.2023), в якому просить суд відмовити прокурору у задоволенні позовних вимог. ОСОБА_2 вважає, що в даному випадку відсутні правові підстави для представництва прокурором інтересів держави у суді; що ОСОБА_3 не є правонаступником ОСОБА_4 у праві власності на спірну земельну ділянку, а, отже, є неналежним відповідачем у справі.

Прокурор надав суду відповідь на відзив ОСОБА_2 (від 27.01.2023) в якому спростовує її доводи, та просить суд заявлений позов задовольнити. Прокурор вказує, що його звернення до суду із позовом в інтересах держави спрямоване на відновлення законності при вирішенні суспільно важливого та соціально значущого питання - використання земель водного фонду державної власності виключно відповідно до вимог чинного законодавства, а також на захист суспільних інтересів загалом та права Українського народу на розпорядження землею. Прокурор зазначає, що не зважаючи на встановленні порушення інтересів держави, Харківською обласною державною адміністрацією, на яку покладені відповідні функції та повноваження, проігноровано відповідну інформацію та протягом тривалого часу не вжито жодних заходів, у тому числі в судовому порядку, з метою повернення спірної земельної ділянки у власність держави.

Прокурор вказує, що зі смертю фізичної особи ОСОБА_4 його діяльність як СПД-ФО не припиняється, а тому в силу ст. ст. 1220, 1222, 1268, 1270 ЦК України та положень спірного договору оренди землі права та обов`язки орендаря не є нерозривно пов`язаними з особою, а отже переходять до спадкоємців фізичної особи ОСОБА_4 , тобто в даному випадку і до ОСОБА_3 .

Також прокурор надав суду письмові пояснення (від 20.02.2023) в яких наполягає на задоволенні заявленого позову, та зокрема зазначає, що 27.05.2021 набрав чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» яким Х розділ Перехідних положень ЗК України доповнено п. 24, відповідно до якого з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім встановленого цією нормою переліку; земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки. Поряд з цим, з інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.02.2023 № 323216480 та № 323216890 вбачається, що право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:036:0001 зареєстроване за Державою в особі Харківської обласної державної адміністрації 17.08.2016 (відомості внесено до Реєстру 18.08.2016, індексний номер рішення: 30990016), і зазначене також підтверджується інформацією з Державного земельного кадастру від 17.02.2023.

За таких обставин, прокурор вважає, що з урахуванням приписів Закону України від 28.04.2021 № 1423-IX, оскільки право державної власності на спірну земельну ділянку зареєстровано саме за Харківською обласною державною адміністрацією, станом на теперішній час і до моменту її передачі в комунальну власність та державної реєстрації права комунальної власності за відповідною територіальною громадою, саме обласна державна адміністрація є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.02.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 15.03.2023.

У судове засідання 15.03.2023 прибули прокурор та відповідач - ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 .

Прокурор наполягає на задоволенні заявленого позову в повному обсязі.

ОСОБА_2 , діючи в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , підтримує доводи, викладені нею у відзиві на позовну заяву, та просить суд відмовити прокурору в задоволенні позову.

Позивач, відповідач - ОСОБА_1 , та третя особа на судове засідання своїх представників не направили, хоча належним чином повідомлені про розгляд даної справи.

Позивач про причини неприбуття представника не повідомив.

Третя особа надіслала на адресу суду клопотання від 23.01.2023 в якому просить суд розглядати справу за відсутності її представника.

Відповідач - ОСОБА_1 надіслав на адресу суду клопотання від 14.03.2023 в якому просить суд відкласти розгляд справи в зв`язку з тим, що його представник - адвокат Лакіза О.О. перебуває на службі у лавах Збройних сил України та не має можливості здійснювати представництво, а тому у ОСОБА_1 виникла необхідність залучення іншого адвоката.

Однак, зазначене клопотання не підлягає задоволенню, оскільки ще згідно з повідомленням від 10.11.2022 адвокат Лакіза О.О. повідомив суд що перебуває на службі у лавах Збройних сил України та не має можливості прибути на судове засідання. З того часу у справі було проведено 4 підготовчі засідання. Таким чином, ОСОБА_1 задовго до даного судового засідання було відомо або мало бути відомо про зазначені обставини, а тому з їх урахуванням ОСОБА_1 міг вжити заходів щодо надання повноважень іншому адвокату з метою представництва його інтересів в даному судовому процесі, проте будь-яких дій протягом тривалого часу не вчинив.

Враховуючи викладене, а також те, що неявка на судове засідання ОСОБА_1 або його представника, а також представників позивача та третьої особи не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за необхідне розглядати цю справу за їх відсутності, за наявними в матеріалах справи документами та матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив.

Як свідчать матеріали справи, 01.08.2006 між СПД-ФО ОСОБА_4 , як орендарем, та Чугуївською районною державною адміністрацією, як орендодавцем, укладено договір оренди землі № 13/06-12 (далі за текстом - договір; т. с. 1, а. с. 10-13), за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в довгострокове платне користування земельні ділянки, кадастровий номер :01:036:0001, яка знаходиться на території Мосьпанівської сільської ради Чугуївського району Харківської області (п. 1 договору).

Згідно з п. 2 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 20,3102 га, у тому числі з них: сільськогосподарські землі - 11,1881 га, у тому числі з них: пасовища - 11,1881 га; під гідротехнічними спорудами - 0,5014 га, болотами - 1,5906 га, зайняту ставком - 7,0301 га.

Відповідно до п. 8 договору, його укладено на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Згідно з п. 21 договору, після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку водного фонду у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

У п. 36 договору сторони узгодили, що дія договору припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Пунктом 39 договору передбачено, що право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи орендаря, засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують земельну ділянку разом з орендарем.

Договір зареєстровано у Чугуївському районному відділі реєстрації, про що 18.08.2006 у Державному реєстрі земель вчинено запис № 11.

Починаючи з дня реєстрації договору, СПД-ФО ОСОБА_4 прийняв в оренду земельну ділянку кадастровий номер :01:036:0001.

Додатковою угодою № 1 від 24.03.2021 (т. с. 1, а. с. 17) сторони внесли зміни до договору, які стосуються розділів «Об`єкт оренди», «Орендна плата» та «Інші права та обов`язки сторін».

Як свідчать матеріали справи, з метою поновлення договору оренди землі № 13/06-12 від 01.08.2006 на новий термін СПД-ФО ОСОБА_4 звернувся до Харківської обласної державної адміністрації з заявою від 18.07.2016 (т. с. 1, а. с. 20). До зазначеної заяви її заявником додано копії договору, паспорту, ідентифікаційного коду, свідоцтва платника єдиного податку, свідоцтва про державну реєстрацію ФОП, довідки є єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Як зазначено в листі Харківської обласної державної адміністрації від 23.12.2020 № 01-53/10816, Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області підготовлено проект розпорядження голови обласної державної адміністрації про поновлення договору оренди землі ФО-П ОСОБА_4 на території Чугуївського району. У ході розгляду проекту розпорядження Юридичним департаментом обласної державної адміністрації повторно зроблені зауваження, про що листом Головного управління № 32-20-10-10493/0/19-17 від 21.06.2017 ОСОБА_4 проінформовано. На даний час зауваження не виправлені та ненадана відповідна інформація щодо виправлення.

Листом від 18.08.2016 Головне управління Держгеокадастру у Харківській області повідомило СПД-ФО ОСОБА_4 , що нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :01:036:0001 потребує поновлення; після проведення робіт з поновлення цієї оцінки та її затвердження відповідною Радою йому необхідно звернутися до обласної державної адміністрації для укладання додаткової угоди до договору оренди щодо зміни орендної плати.

У листі № 01-33/4643 від 21.10.2020 (т. с. 1, а. с. 19) Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області від 21.10.2020 зазначається, що земельна ділянка (кадастровий номер :01:036:0001) знаходиться за межами населеного пункту та відноситься до земель водного фонду державної власності, розпорядником є Харківська обласна державна адміністрація. ФО-П Жаров В. М. не звертався до Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області щодо продовження дії зазначеного договору оренди, додаткових угод з даного питання не укладалось.

Крім того, листом від 22.03.2021 № 01-33/1142 Чугуївська районна державна адміністрація Харківської області повідомляє, що у період з 19.07.2016 по 19.08.2016 нею не повідомлялося заперечень орендарю щодо поновлення дії договору оренди № 13/06-12 від 01.08.2006.

Як свідчать матеріали справи, в 2018 році на замовлення СПД-ФО ОСОБА_4 ТОВ «ВС-Трейд» було виготовлено Технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельної ділянки яка надана в оренду ФОП Жарову Володимиру Михайловичу

Рішенням Мосьпанівської сільської ради Чугуївського району Харківської області від 29.01.2019 затверджено оновлену нормативну грошову оцінку вищевказаної земельної ділянки.

Моспанівська сільська рада Чугуївського району Харківської області також надіслала відповідь № 455 від 21.12.2020 (т. с. 1, а. с. 21) на запит Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області, в якій повідомила про те, що ФО-П Жаров В. М. використовує земельну ділянку водного фонду площею 20,3102 га з кадастровим номером :01:036:0001, яка знаходиться на території Мосьпанівської сільської ради Чугуївського району Харківської області.

Як стверджував СПД-ФО ОСОБА_4 , зокрема у відзиві на позовну заяву, орендну плату за договором оренди № 13/06-12 від 01.06.2006 ним вноситься в повному обсязі, в т.ч. після 01.08.2016.

При зверненні до суду з позовом у даній справі прокурор стверджує, що 01.08.2016 договір оренди землі № 13/06-12 припинив свою дію на підставі п. 36 договору, положень ст. 93 Земельного кодексу України та ст. 631 ЦК України; однак, всупереч п. 21 договору, ст. 34 Закону України «Про оренду землі», ст. ст. 317, 321 ЦК України, ст. ст. 78, 90 ЗК України СПД-ФО ОСОБА_4 не повернув державі земельну ділянку водного фонду у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду, та використовує земельну ділянку без належних правових підстав.

Прокурор вказує, що листом Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області № 41-1271вих-20 від 17.11.2020 Харківська обласна державна адміністрація була проінформована про те, що строк дії договору оренди спірної земельної ділянки закінчився. Враховуючи свої повноваження, Харківська обласна державна адміністрація могла перевірити стан використання вказаного об`єкта та вжити заходів до його повернення, оскільки, після закінчення строку дії договору оренди, за актом прийому-передачі спірна ділянка не поверталась. Однак, Харківська обласна державна адміністрація не вжила заходів щодо припинення незаконного використання СПД-ФО ОСОБА_4 земельної ділянки площею 20,3102 га з кадастровим номером :01:036:0001.

Зазначені обставини стали підставами для звернення В. о. керівника Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Харківської обласної державної адміністрації до суду з позовом у даній справі в якому прокурор просить суд зобов`язати СПД-ФО ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) повернути державі в особі Харківської обласної державної адміністрації земельну ділянку водного фонду площею 20,3102 га з кадастровим номером :01:036:0001, яка знаходиться на території Мосьпанівської сільської ради Чугуївського району Харківської області, у придатному для використання стані.

Разом з тим, як вже зазначалося, в процесі розгляду даної справи ОСОБА_4 помер.

Пунктом 39 договору оренди передбачено, що право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи орендаря, засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують земельну ділянку разом з орендарем.

Зі змісту Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.12.2021 вбачається, що ОСОБА_1 є спадкоємцем померлого ОСОБА_4 на 5/6 часток.

Крім того, свідоцтво від 21.12.2021 за реєстровим № 1949) про право на обов`язкову частину у спадщині на підставі ст. 1241 ЦК України на 1/6 частку видано на ім`я ОСОБА_3 , яка станом на час розгляду справи є неповнолітньою; в її інтересах діє законний представник (мати) ОСОБА_2 .

За таких обставин, відповідними ухвалами суду до участі в справі в якості відповідачів залучено правонаступників померлого ОСОБА_4 - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 .

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що стали предметом спору, суд виходить з наступного.

Щодо повноважень прокурора на звернення до суду з позовом у даній справі.

Частиною 2 ст. 4 ГПК України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

З урахуванням положень статей 4, 42, 44, 46 ГПК України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, є процесуальним правом.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. До таких осіб процесуальний закон відносить прокурора та визначає підстави участі цієї особи у господарській справі.

Згідно з ч. 3 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частиною 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень.

Згідно з ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Таким чином, Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування.

Повноваження прокуратури, у тому числі щодо представництва інтересів держави в суді, встановлені Основним Законом України, не можуть бути передані законом будь-яким іншим державним органам.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про прокуратуру" функції прокуратури України здійснюються виключно прокурорами; делегування функцій прокуратури, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускається.

Аналогічна позиція висловлена в рішенні Конституційного Суду України від 05.06.2019 у справі № 3-234/2018.

Як зазначає прокурор, його звернення до суду з позовом в межах даної справи спрямоване на відновлення законності при вирішенні суспільно важливого та соціально значущого питання - використання земель водного фонду державної власності виключно відповідно до вимог чинного законодавства, а також на захист суспільних інтересів загалом та права Українського народу на розпорядження землею. Прокурор зазначає, що не зважаючи на встановленні порушення інтересів держави, Харківською обласною державною адміністрацією, на яку покладені відповідні функції та повноваження, проігноровано відповідну інформацію та протягом тривалого часу не вжито жодних заходів, у тому числі в судовому порядку, з метою повернення спірної земельної ділянки у власність держави.

Як свідчать матеріали справи, повідомлення про намір звернення до суду з даним позовом в порядку ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор надіслав на адресу Харківської обласної державної адміністрації 21.01.2021 за № 41-536вих-21 (т. с. 1, а. с. 22-24).

Таким чином, як свідчить зміст позовної заяви, прокурор виконав вимоги ст. 53 ГПК України та належним чином обґрунтував наявність підстав для звернення до суду з позовом у межах даної справи.

Зазначене в свою чергу спростовує доводи відповідачів стосовно відсутності у прокурора відповідних повноважень на звернення до суду з позовом у даній справі.

Щодо розгляду позовних вимог прокурора по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 13 Конституції України, земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Стаття 14 Конституції України встановлює, що земля є основним національним багатством, яке перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

За змістом ст. ст. 13, 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», ст. ст. 17, 116, 122 ЗК України (станом на момент звернення прокурора до суду з позовом у даній справі) до повноважень, зокрема, обласних державних адміністрації належить як розпорядження землями державної власності водного фонду за межами населених пунтків відповідно до закону, так і забезпечення виконання затверджених у встановленому законом порядку програм раціонального використання земель.

Згідно зі ст. 28 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» міністерства, інші центральні органи виконавчої влади та їх територіальні органи звертаються до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

За змістом ч. 1 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Статтями 125, 126 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

На підставі ч. 2 ст. 93 ЗК України суб`єктами оренди земельних ділянок можуть бути: громадяни та юридичні особи, іноземці і особи без громадянства, міжнародні об`єднання і організації, а також іноземні держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У частині першій статті 627 ЦК України деталізовано принцип свободи договору. Зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Тобто визначення строку дії договору має вольовий характер, а сторони наділені значними можливостями впливати на момент настання або закінчення строків, оскільки можуть змінювати строк, наближати або віддаляти його настання. При цьому сторони в договорі оренди землі мають право зазначати про момент початку перебігу та припинення дії цього договору, оскільки такі права прямо передбачені принципами та закріплені у нормах цивільного законодавства. Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі N 322/1178/17.

Водночас у статті 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Частиною п`ятою статті 6 Закону України "Про оренду землі" визначено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

За висновком, викладеним у пункті 36 постанови Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 28.02.2020 у справі N 913/169/18, виникненням права оренди є момент державної реєстрації цього речового права, а не дата укладення договору оренди.

В даному випадку договір оренди землі № 13/06-12 від 01.08.2006 зареєстровано у Чугуївському районному відділі реєстрації, про що 18.08.2006 у Державному реєстрі земель вчинено запис № 11.

З огляду на викладене, вказаний договір набрав чинності з моменту його державної реєстрації, тобто 18.08.2006.

Відповідно до п. 8 названого договору, його укладено на 10 років.

З урахуванням викладеного, договір оренди землі № 13/06-12 від 01.08.2006 укладено до 18.08.2016.

Пунктом 36 договору сторони узгодили, що дія договору припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Статтею 31 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі припиняється зокрема в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Разом з тим, п. 8 договору також передбачено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" в редакції станом на 18.07.2016 (коли орендар звернувся до орендодавця з відповідною заявою про поновлення договору) передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із:

власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності);

уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.

В даному випадку відповідачі вважають, що СПД ФО Жаров Володимир Михайлович скористався своїм правом на поновлення договору оренди № 13/06-12 від 01.06.2006 на новий строк в порядку, визначеному п. 8 названого договору та ст. 33 Закону України «Про оренду землі» направивши на адресу орендодавця заяву від 18.07.2016. Крім того, відповідачі вважають, що названий договір є поновленим, оскільки від орендодавця не надходило будь-яких заперечень з цього приводу, а навпаки, орендар після 01.08.2016 продовжував сплачувати орендну плату, за вимогою ГУ держгеокадастру у Харківській області замовив звіт про нормативну грошову оцінку земельної ділянки яка є предметом оренди, та без будь-яких заперечень використовував земельну ділянку. До того ж, додатковою угодою № 1 від 24.03.2021 до названого договору сторони внесли зміни до договору, які стосуються розділів «Об`єкт оренди», «Орендна плата» та «Інші права та обов`язки сторін».

З цього приводу, суд враховує правову позицію Великої Палати Верхового Суду, яка при винесенні постанови від 31.08.2021 № 903/1030/19 розглянула питання щодо порядку поновлення договору оренди землі за статтею 33 Закону України «Про оренду землі» (в тексті постанови - Закон N 161-XIV), та дійшла наступних висновків:

«32. Стаття 33 Закону N 161-XIV до зміни її редакції згідно із Законом N 340-IX мала назву "Поновлення договору оренди землі", тобто була цілком присвячена процедурам такого поновлення. Проте вони за змістом приписів указаної статті відрізнялися від тих, які пропонують застосувати позивач і Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду. Так, згідно з частиною першою цієї статті по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Таке формулювання зазначеного припису у сукупності з назвою статті 33 Закону N 161-XIV й іншими її приписами не підтверджує доводи позивача та висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду про те, що лише частина шоста цієї статті визначала правила поновлення договору оренди землі, які виключали необхідність вчинення активних дій орендарем. Конструкція статті 33 Закону N 161-XIV до зміни її редакції згідно із Законом N 340-IX передбачала можливість поновлення договору оренди землі у порядку реалізації переважного права на укладення цього договору на новий строк.

33. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (речення перше частини другої статті 33 Закону N 161-XIV). До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (частина третя статті 33 цього Закону).

34. Отже, стаття 33 Закону N 161-XIV прямо передбачала подання орендарем у строки, визначені у частині другій цієї статті, повідомлення саме про поновлення договору оренди землі та проєкт додаткової угоди про таке поновлення. Шляхом надсилання орендодавцю відповідного письмового повідомлення орендар мав завчасно продемонструвати наявність у нього наміру продовжити користування земельною ділянкою. А орендодавець, будучи обізнаним із таким наміром, отримував можливість спланувати подальші дії у зв`язку зі спливом строку договору оренди землі, зважити доцільність пошуку інших потенційних орендарів, а за їх наявності - зіставити пропоновані ними умови оренди з умовами, викладеними у проєкті додаткової угоди, яку надав орендар.

35. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що незалежно від того, чи бажають сторони змінити умови оренди на майбутнє, покладення на орендаря обов`язку з надсилання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проєктом відповідної додаткової угоди до спливу строку цього договору є вигідним для обох сторін і не є надмірно обтяжливим для будь-кого із них. Якщо орендар розраховував на відсутність потенційних орендарів (про яких орендодавець не зобов`язаний повідомляти) та завчасно не надіслав орендодавцеві лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі, а просто продовжив користуватися земельною ділянкою після спливу строку цього договору, він втрачав право оренди та ризикував отримати відмову орендодавця в укладенні нового договору оренди землі.

36. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина п`ята статті 33 Закону N 161-XIV).

37. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності) (частина шоста статті 33 Закону N 161-XIV).

38. Частини п`ята та шоста статті 33 Закону N 161-XIV встановлюють загальне та спеціальне правила продовження орендних правовідносин:

38.1. За загальним правилом, викладеним у частині п`ятій статті 33 Закону N 161-XIV, орендодавець у місячний строк із дня отримання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проєктом відповідної додаткової угоди їх розглядає, за потреби узгоджує з орендарем істотні умови договору, може повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень проти поновлення договору оренди землі, а за відсутності таких заперечень - вирішує поновити договір оренди землі (таке рішення потрібне лише щодо земель державної та комунальної власності) й укладає з орендарем відповідну додаткову угоду.

38.2. Спеціальне правило, викладене у частині шостій Закону N 161-XIV, розраховане на випадки, коли орендодавець, який отримав від орендаря, наприклад, в останній день строку договору оренди землі лист-повідомлення про поновлення цього договору з проєктом відповідної додаткової угоди, протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві заперечень щодо такого поновлення, а орендар продовжив добросовісно користуватися земельною ділянкою. У такому разі орендодавець позбавлений можливості узгоджувати з орендарем нові істотні умови договору оренди землі, що вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були, без прийняття орендодавцем земель державної та комунальної власності окремого рішення про таке поновлення.

Порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі (за наявності таких заперечень) у відповідь на вчасно відправлений орендарем лист-повідомлення про поновлення цього договору з проєктом відповідної додаткової угоди дає орендареві, який добросовісно продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, підстави розраховувати на поновлення такого договору в силу частини шостої статті 33 Закону N 161-XIV. Інакше кажучи, у такому разі відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як його мовчазну згоду на поновлення цього договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені у ньому раніше. Але таке поновлення обов`язково оформляється шляхом підписання сторонами додаткової угоди, а у разі якщо орендодавець цього не робить, - у судовому порядку за вимогою про визнання укладеною додаткової угоди та з фіксацією її повного тексту у резолютивній частині рішення суду (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справах N 313/350/16-ц і N 159/5756/18).

39. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частина четверта статті 33 вказаного Закону).

40. Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку (частина восьма статті 33 Закону N 161-XIV). Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді (частина одинадцята статті 33 Закону N 161-XIV).

41. Без укладення додаткової угоди до договору оренди землі завершення процедури поновлення такого договору було неможливим. Така угода має ознаки не тільки зобов`язального, але й речового договору, оскільки засвідчує волю сторін на передання земельної ділянки у тимчасове володіння орендареві на новий строк. Тому зазначена додаткова угода згідно з пунктом 1 частини першої статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" є підставою для державної реєстрації права оренди на новий строк. Саме з цією реєстрацією закон пов`язує виникнення права оренди (стаття 125 ЗК України). Тому не можна вважати, що поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону N 161-XIV, є "автоматичною" пролонгацією орендних правовідносин.

42. Як неодноразово зазначала Велика Палата Верховного Суду, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону N 161-XIV, необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує його обов`язки за цим договором; він повідомив орендодавця в установлені законом строки про намір поновити договірні відносини на новий строк; до листа-повідомлення додав проєкт додаткової угоди про поновлення договору оренди землі; продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець упродовж місяця після закінчення строку договору оренди землі письмово не повідомив орендаря про заперечення у поновленні цього договору (див. постанови від 10 квітня 2018 року у справі N 594/376/17-ц, від 22 вересня 2020 року у справах N 313/350/16-ц і N 159/5756/18).

43. Єдиний механізм оформлення продовження орендних відносин, а саме шляхом укладення згаданої у частинах третій, п`ятій - восьмій, одинадцятій статті 33 Закону N 161-XIV додаткової угоди підтверджує змістовну єдність усіх приписів цієї статті. Тому помилковим є висновок суду першої інстанції, з якими погодився апеляційний суд, про те, що передбачені у частинах першій - п`ятій і шостій статті 33 Закону N 161-XIV підстави для поновлення договору оренди землі не пов`язані між собою.»

Однак, в даному випадку, відповідачами не надано суду належних доказів дотримання орендарем процедури поновлення спірного договору оренди земельної ділянки на підставі ст. 33 Закону України "Про оренду землі", що стосується направлення проекту додаткової угоди орендодавцю.

Зокрема, направляючи на адресу орендодавця заяву від 18.07.2016 про поновлення договору на новий строк, СПД ФО ОСОБА_4 не додавав до неї проект додаткової угоди (зазначене також підтверджується відсутністю в додатках до зазначеної заяви такого документа).

Таку додаткову угоду про поновлення договору оренди № 13/06-12 від 01.06.2006 на новий термін його сторони в подальшому також не укладали.

До того ж, як вже зазначалося юридичним департаментом ХОДА були неодноразово зроблені зауваження щодо поновлення договору на новий строк, про що листом від 21.06.2017 ОСОБА_4 було проінформовано, а також не заперечувалось останнім у відзиві на позов.

Не зважаючи на наявність недоліків вони так і залишились неусунутими ОСОБА_4 , що підтверджується листом ХОДА № 01-53/10816 від 23.12.2020.

За таких обставин, починаючи з 19.08.2016 договір оренди землі № 132/06-12 від 01.08.2006 вважається таким, що припинив свою дію у зв`язку з закінченням строку, на який його було укладено.

Згідно з п. 21 договору, після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку водного фонду у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Однак, після припинення дії договору СПД ФО ОСОБА_4 не вчинив дій щодо повернення орендодавцеві земельної ділянки водного фонду у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду, та продовжив її використання.

Згідно з ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Отже права особи, яка вважає себе власником майна, підлягають захисту шляхом задоволення позову до володільця, з використанням правового механізму, установленого статтею 1212 ЦК України, у разі наявності правових відносин речово-правового характеру безпосередньо між власником та володільцем майна.

Як вже зазначалося, майнові права та обов`язки ОСОБА_4 після його смерті перейшли до його спадкоємців - ОСОБА_1 та неповнолітньої ОСОБА_3 в інтересах якої діє ОСОБА_2 .

За таких обставин, вимоги прокурора про зобов`язання відповідачів повернути державі земельну ділянку водного фонду площею 20,3102 га з кадастровим номером :01:036:0001, яка знаходиться на території Мосьпанівської сільської ради Чугуївського району Харківської області, у придатному для використання стані, підлягають задоволенню у повному обсязі.

З урахуванням вимог ст. 129 ГПК України, за наслідками розгляду справ з ОСОБА_1 на користь прокурора також підлягає стягненню судовий збір сумі 1861,67 грн.

Крім того, з ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , на користь прокурора підлягає стягненню судовий збір в сумі 378,33 грн.

Розподіляючи судові витрати відповідним чином суд враховує розмір часток у спадщині кожного зі спадкоємців померлого ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 232-233, 237-238, 240-241 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; ІПН: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ), яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) повернути державі в особі Харківської обласної державної адміністрації земельну ділянку водного фонду площею 20,3102 га з кадастровим номером :01:036:0001, яка знаходиться на території Мосьпанівської сільської ради Чугуївського району Харківської області, у придатному для використання стані.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; ІПН: НОМЕР_1 ) на користь Харківської обласної прокуратури (адреса: 61001, м. Харків, вул. Богдана Хмельницького, буд. 4; ; банк отримувача - Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО код 820172, рахунок UA 0007171, код класифікації бюджету - 2800) 1861,67 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ), яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Харківської обласної прокуратури (адреса: 61001, м. Харків, вул. Богдана Хмельницького, буд. 4; ; банк отримувача - Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО код 820172, рахунок UA 0007171, код класифікації бюджету - 2800) 378,33 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням вимог п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "24" березня 2023 р.

Суддя О.І. Байбак