ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/570/22

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Вельмакіної Т.М.

секретар судового засідання: Антонова О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Мельник О.С. - довіреність №1-2826 від 29.11.2022 (в режимі

відеоконференції);

від відповідача: не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Комунального підприємства "Озерне" Новогуйвинської селищної ради

про стягнення 392072,08 грн (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог)

Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулось до суду з позовом про стягнення з Комунального підприємства "Озерне" Новогуйвинської селищної ради 263534,49 грн, з яких: 240892,85грн основного боргу, 2413,33грн 3% річних та 20228,31 грн інфляційних.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язання компенсувати позивачу вартість відібраних без номінацій в період 2016-2018 років обсягів природного газу, що виникло в силу вимог Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" від 03.11.2016 № 1730-VIII.

Ухвалою від 09.08.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 07.09.2022.

Ухвалою від 07.09.2022, враховуючи клопотання представника відповідача, суд відклав підготовче засідання на 26.09.2022.

22.09.2022 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 48-50).

Ухвалою від 26.09.2022, враховуючи, зокрема, неотримання позивачем відзиву на позовну заяву, суд відклав підготовче засідання на 07.10.2022 (а.с. 58).

Ухвалою від 07.10.2022, враховуючи клопотання представників сторін, суд відклав підготовче засідання на 02.11.2022 (а.с. 63).

02.11.2022 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив (а.с. 67-72).

У зв`язку з перебуванням судді Вельмакіної Т.М. на лікарняному, справа №906/570/22 в судове засідання 02.11.2022 не вносилась.

Ухвалами від 11.11.2022 та від 23.11.2022 продовжено строк підготовчого провадження на підставі ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 та призначено підготовче засідання на 23.11.2022. та на 20.12.2022, відповідно (а.с. 82, 106-107).

Судове засідання у призначений час 05.12.2022 о 14:30 год не відбулося, у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги у м. Житомирі та Житомирській області, яка тривала з 13:11 год до 16:11 год.

Ухвалою від 05.12.2022 суд призначив підготовче засідання на 20.12.2022 (а.с. 122).

Протокольною ухвалою від 20.12.2022 суд прийняв до розгляду заяву про збільшення розміру позовних вимог від 28.11.2022 (а.с. 110-112, 129), згідно якої позивач просить стягнути з відповідача 392072,08 грн, з яких 347956,34 грн основного боргу, 5262,24 грн 3% річних, 38853,50 грн інфляційних.

Ухвалою від 20.12.2022 суд закрив підготовче провадження та призначив справу №906/570/22 до судового розгляду по суті на 10.01.2023 (а.с. 133-134).

Ухвалою від 10.01.2023, враховуючи клопотання представника відповідача, суд відклав розгляд справи на 09.02.2023 (а.с. 142).

В судовому засіданні 09.02.2023 суд продовжив строк розгляду справи на підставі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та оголосив перерву в судовому засіданні до 10.03.2023 (а.с. 150-153).

В судовому засіданні 10.03.2023 представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Згідно реєстру відстеження посилок Укрпошти, адресоване відповідачу відправлення (копія ухвали суду від 09.02.2023) вручено за довіреністю 03.03.2023 (а.с. 166).

Враховуючи вказане, а також те, що явка представника відповідача в судове засідання не визнавалася обов`язковою, суд вважає, що його неявка не перешкоджає розгляду справи за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач зазначає, що Акціонерне товариство "Укртрансгаз" (позивач, оператор ГТС) до 31.12.2019 було оператором газотранспортної системи - суб`єктом господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників) (п. 19 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу").

Комунальне підприємство "Озерне" Новогуйвинської селищної ради є споживачем - юридичною особою, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини (відповідач, споживач).

Відповідно до п. 10 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу" захищені споживачі - побутові споживачі, приєднані до газорозподільної системи, підприємства, установи, організації, що здійснюють надання важливих суспільних послуг та приєднані до газотранспортної або газорозподільної системи, а також виробники теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій за умови, що виробництво теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій здійснюється за допомогою об`єктів, не пристосованих до зміни палива та приєднаних до газотранспортної або газорозподільної системи.

Комунальне підприємство "Озерне" Новогуйвинської селищної ради є захищеним споживачем природного газу у розумінні п. 10 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу", оскільки здійснює надання важливих суспільних послуг та є виробником теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій, за умови, що виробництво теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій здійснюється за допомогою об`єктів, не пристосованих до зміни палива га приєднаних до газотранспортної або газорозподільної системи.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про ринок природного газу", постанов КМУ від 01.10.2015 № 758, від 22.03.2017 №187 та від 19.10.2018 № 867, виробник теплової енергії мав право у визначений період купувати природний газ для всіх категорій використання природного газу у НАК "Нафтогаз України".

Розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 №742-р "Деякі питання опалювального сезону 2016/2017", від 04.10.2017 №720-р "Деякі питання опалювального сезону 2017/2018 року", від 03.10.2018 №717-р "Деякі питання опалювального сезону 2018/19 року" покладено на ПАК "Нафтогаз України" обов`язок разом з операторами газотранспортних та газорозподільних систем забезпечити протягом опалювальних сезонів 2016/2017, 2017/2018, 2018/2019 безперебійне постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії для бюджетних установ, релігійних та інших організацій, для надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води населенню в необхідних обсягах, у тому числі ТОВ "Малин Енергоінвест".

Позивач вказує, що на виконання вищевказаних Розпоряджень між КП "Озерне" Новогуйвинської селищної ради та НАК "Нафтогаз України" були укладені договори на постачання природного газу, обставини виконання яких досліджувалися у справі №906/977/19.

Зазначає, що у спірний період відповідач мав договірні відносини з постачання природного газу з НАК "Нафтогаз України", натомість постачальник не здійснив постачання вказаних обсягів природного газу відповідачу, у зв`язку з невиконанням умов для постачання та наявності заборгованості за попередні періоди постачання природного газу, внаслідок чого відповідач здійснював відбір природного газу з газотранспортної системи позивача без поданих номінацій його постачальником, а саме: у березні 2017 року - 324,960 тис. куб. м.

Обсяги відбору природного газу та факт відбору таких обсягів КП "Озерне" Новогуйвинської селищної ради, як вказує позивач, підтверджується Алокацією (звіт) про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ "Житомиргаз" за березень 2017 року та скріншотом з системи ERP SAP щодо наданих послуг транспортування, банківськими виписками на підтвердження оплати за транспортування природного газу за березень 2017 року, адвокатським запитом, відповіддю на адвокатський запит.

Звертає увагу, що відбір у березні 2017 року в обсязі 324,960 тис. куб. м природного газу, підтверджується також судовим рішенням у справі №906/977/19.

Враховуючи вищенаведене, зсилаючись на приписи ч. 2 ст. 8 ЗУ "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" позивач вважає, що у відповідача виникло зобов`язання компенсувати позивачу вартість відібраних без номінацій обсягів природного газу, що за 9 місяців - з 01.10.2021 по 01.07.2022, становить 324,960 тис. куб.м. на суму 240892,85 грн.

Під час розгляду справи в суді 29.07.2022 позивачем була подана заява про збільшення позовних вимог, згідно якої останній заявив про стягнення з відповідача суми компенсації вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу, додатково включивши до заявленого періоду 4 місяці (серпень-листопад 2022 року), внаслідок чого сума основного боргу, яка розрахована станом на 01.11.2022 та підлягає до стягнення з відповідача, склала 347 956,34 грн (а.с. 110-112). Крім збільшеної суми основного боргу, позивач, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, заявив до стягнення з відповідача 5262,24 грн 3% річних та 38853,50 грн інфляційних.

Відповідач у відзиві на позовну заяву (а.с. 48-50) просив у задоволенні позову відмовити. Пояснив, що згідно укладеного 01.10.2016 Договору на постачання природного газу, погоджено, що ПАТ НАК "Нафтогаз України" передає КП "Озерне" з 01.10.2016 по 31.03.2017 природний газ, у тому числі: у жовтні - 140 тис. куб. м; у листопаді - 300 тис. куб. м; у грудні - 400 тис. куб. м; у лютому - 360 тис. куб. м; у березні - 300 тис. куб. м. Всього за 1 квартал 2017 року - 1090 куб. м. Вказане, на думку відповідача, спростовує доводи позивача про відсутність постачальника природного газу у підприємства у березні 2017 року. Пояснив, що склав та підписав Акт приймання-передачі природного газу від 31.03.2017 в обсязі 240, 120 тис. куб. м , Акт приймання-передачі природного газу від 31.03.2017 в обсязі 82, 800 тис. куб. м ., Акт приймання-передачі природного газу від 31.03.2017 в обсязі 1, 040 тис. куб. м , які у відповідності до умов Договору на постачання природного газу направив ПАТ НАК "Нафтогаз України", однак, останній повідомив, що у зв`язку з невиконанням КП "Озерне" умов пункту 17 Постанови КМ України від 01.01.2015 №758, а саме не підтверджено планові обсяги (номінації) природного газу, зокрема за березень 2017 року, та повернув зазначені Акти відповідачу не підписані. За вказаних обставин, як зазначає відповідач, підприємство 21.04.2017 склало акт про оприбуткування природного газу, використаного за березень 2107 року та відобразило в бухгалтерському обліку цю заборгованість перед своїм постачальником. Зауважив, що відмова ПАТ НАК "Нафтогаз Україна" здійснювати оформлення номінації споживачем, яке відноситься до підприємства теплової енергетики, в тому числі у березні 2017 року, було порушенням Розпорядження КМ України від 05.10.2016 року №742-р "Деякі питання опалювального сезону 2106/2107 року", що підтверджується висновками Шостого апеляційного адміністративного суду у постанові від 14.08.2019 в адміністративній справі № 826/16697/17. Пояснив, що 31.03.2017 між АТ "Житомиргаз" та КП "Озерне" було підписано Акт № ЖТП 00007426 наданих послуг з розподілу природного газу за березень 2017 року в обсязі 324. 96 тис. куб. м, який був оплачений КП "Озерне" платіжним дорученням №138 від 29.03.2017 року на суму 228 600,00 гривень та платіжним дорученням № 149 від 06.04.2017 року на суму 18 980,52 грн.

Відповідач також вказує, що між сторонами існували договірні відносини за укладеним договором № від 31.03.2016 року на транспортування природного газу магістральними трубопроводами, за яким були визначені річні планові обсяги транспортування природного газу на 2016 рік, так і в подальшому на 2017 рік, в тому числі на березень 2017 року, про що сторони домовились в Додатковій угоді № 1 від 21.11.2016. Згідно зазначеної Додаткової угоди, як вказує відповідач, до договору транспортування сторони погодили річний плановий обсяг транспортування природного газу замовника протягом 2017 року та зокрема у березні 2017 року - 404 тис. куб. м. Повідомив, що обсяги фактично отриманого природного газу від постачальника у березні 2107 року становили 324 960 тис. куб. м, що підтверджується рахунком "Укртрансгаз" в особі філії УМГ "Київтрансгаз" №03-17-/BRD/2016/0038 від 31.03.201-7 року та Актом №03-17- /BRD/2016/0038 від 31.03.2017 наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами за березень 2017 року по обсягу спожитого газу - 324 960 тис. куб. м, які були сплачені КП "Озерне" АТ "Укртрансгаз" згідно платіжних доручень №139 від 29.03.2017 року та №162 від 18.04.2017 року за надані у березні 2017 року послуги за обсяги спожитого газу - 324 960 тис. куб. м.

Позивач у відповіді на відзив (а.с. 67-72) звернув увагу, що відповідач у відзиві повністю визнає факт відбору природного газу з газотранспортної системи без поданих постачальником газу номінацій у березні 2017 року в обсязі 324960 тис. куб.м. Звернув увагу, що ЗУ №1730 відповідачу було надано строк для врегулювання наявної заборгованості за відібраний ним у березні 2017 року природний газ шляхом укладення договору про реструктуризацію, проте такою можливістю він не скористався, а тому враховуючи закінчення строку для врегулювання заборгованості з оплати рівних частин боргу, починаючи з 01.10.2021, у позивача виникло право на вимогу про стягнення простроченої за 11 місяців заборгованості. Вважає, що факт укладення договору з НАК "Нафтогаз України" не свідчить про його фактичне виконання, адже лише подання номінацій у спірний період для відповідача та підписання актів приймання-передачі свідчило б про фактичне виконання умов укладених договорів. Наголосив, що у березні 2017 року для відповідача номінації з обсягами постачання природного газу Оператору газотранспортної системи не подавалися, при цьому, на виконання обов`язків Оператора газотранспортної системи, позивач у спірний період належним чином здійснив безперебійне транспортування природного газу магістральними трубопроводами, в обсягах, необхідних для задоволення очікуваного попиту усіх суб`єктів ринку природного газу, у тому числі відповідача.

Оцінивши в сукупності надані до справи документи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, господарський суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог, враховуючи наступне.

Предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості з компенсації вартості відібраних відповідачем без номінацій у березні 2017 року природного газу обсягом 324,960 тис.куб.м. на підставі ч. 2 ст. 8 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення" №1730-VIII від 03.11.2016.

Згідно із статтею 5 розділу 1 глави І Кодексу ГТС, номінацією визнається попереднє повідомлення, надане замовником послуг транспортування оператору газотранспортної системи, стосовно обсягів природного газу, які будуть подані замовником послуг транспортування протягом доби до газотранспортної системи в точках входу та відібрані з газотранспортної системи в точках виходу. Несанкціонований відбір природного газу - відбір природного газу за відсутності по суб`єкту ринку природного газу підтвердженої номінації (підтвердженого обсягу природного газу) на відповідний розрахунковий період.

Відповідно до статті 1 розділу 3 глави І Кодексу ГТС, оператор газотранспортної системи на підставі договору транспортування природного газу та згідно з умовами, визначеними в цьому Кодексі, надає суб`єктам ринку природного газу послуги транспортування природного газу газотранспортною системою в межах договірних потужностей та підтверджених номінацій.

Отже, подання та підтвердження номінацій є необхідною передумовою для споживання природного газу.

Судом встановлено, що АТ "Укртрансгаз", виконувало функції оператора ГТС, який здійснював діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників).

Частиною 1 статті 11 Закону України "Про ринок природного газу" передбачено, що з метою забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу на суб`єктів ринку природного газу у виключних випадках та на визначений строк можуть покладатися спеціальні обов`язки в обсязі та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України після консультацій із Секретаріатом Енергетичного Співтовариства.

Такі спеціальні обов`язки визначені у постановах Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 №758 "Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу " (далі - Постанова № 758); від 22.03.2017 №187 "Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу" (далі - Постанова №187); від 19.10.2018 №867 "Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу" (далі - Постанова №867).

Відповідно до вказаних постанов ПАТ НАК "Нафтогаз України" було зобов`язане постачати природний газ виробникам теплової енергії, які здійснюють виробництво теплової енергії для всіх категорій споживачів. До таких виробників належав і відповідач. Незважаючи на це, постачання природного газу повинно було відбуватися з урахуванням вимог, які визначалися чинними нормативно-правовими актами: Законом України "Про ринок природного газу" та Кодексом ГТС.

З метою запровадження комплексу організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення, в Україні ухвалено Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" від 03.11.2016 №1730-VIII (далі - Закон №1730).

Законом України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" від 14.07.2021 № 1639-IX були внесені зміни до ЗУ №1730, шляхом, викладення частини другої ст. 8 у новій редакції.

Так, за ч. 2 ст. 8 Закону №1730 (в редакції станом на час звернення позивача з позовом до суду), підприємства, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, які протягом періоду з 1 грудня 2015 року по 31 грудня 2019 року здійснювали відбір природного газу з газотранспортної системи без поданих номінацій, зобов`язані протягом 72 місяців, починаючи з 1 жовтня 2021 року, щомісяця рівними частинами компенсувати особі, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31 грудня 2019 року включно, вартість відібраних без номінацій обсягів природного газу за цінами реалізації природного газу категоріям споживачів, визначеними положенням про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затверджених постановами Кабінету Міністрів України на виконання статті 11 Закону України "Про ринок природного газу", чинних протягом періоду таких відборів для відповідних категорій споживачів.

Судом встановлено, що у березні 2017 року відповідач здійснив відбір природного газу в обсязі 324.960 тис. куб. м. з газотранспортної системи без поданих номінацій та не підписав акти приймання-передачі природного газу з постачальником щодо таких обсягів. Достовірність цих обставини також вбачається і з відзиву на позовну заяву (а.с. 48-50) та відповіді на адвокатський запит (а.с.12, т.1).

Вищевказані обсяги відбору природного газу та факт відбору таких обсягів КМ "Озерне" Новогуйвинської селищної ради підтверджується Алокацією (звіт) про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ "Житомиргаз" за березень 2017 року та скріншотом з системи ККР SAP щодо наданих послуг транспортування, а також банківськими виписками на підтвердження оплати за транспортування природного газу за березень 2017 року (а.с. 15-24).

Крім того, відбір відповідачем у березні 2017 року в обсязі 324.960 тис. куб. м природного газу без поданих номінацій (факт повернення відповідачу без підписання НАК "Нафтогаз України" Актів приймання - передачі природного газу), підтверджується також судовим рішенням у справі №906/977/19 за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Комунального підприємства "Озерне" Новогуйвинської селищної ради за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: третя особа 1: Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз"; третя особа 2: Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про повернення в натурі безпідставно набутого природного газу в обсязі 324,960 тис.куб. м; стягнення 2 171558 грн., що є вартістю безпідставно набутого майна природного газу в обсязі 324,960 тис. куб. метрів.

Згідно з ч.4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, в силу ч.4 ст.75 ГПК України, обставина щодо відбору відповідачем у березні 2017 року в обсязі 324.960 тис. куб. м природного газу встановлена рішенням суду у справі №5/5007/701/12, не потребує доказування.

За вказаного, в силу вимог ЗУ № 1730 у відповідача виникло зобов`язання компенсувати позивачу вартість відібраних в лютому та в березні 2017 року без номінацій обсягів природного газу.

Згідно з ч. 3-4 ст. 8 Закону України № 1730 зі змінами та доповненнями обсяги природного газу, зазначені в частині другій цієї етапі, визначаються як різниця між обсягами фактично спожитого природного газу на підставі алокацій/звітів операторів газорозподільних систем та обсягами поставленого/придбаного природного газу на підставі договорів купівлі-продажу/постачання природного газу та актів приймання-передачі природного газу за відповідний період споживання.

У зв`язку з зазначеним, вартість відібраних без номінацій обсягів природного газу у визначеному періоді становить 324,960 тис. куб. м за цінами реалізації природного газу по категоріям споживачів загалом складає 1927142,78 грн, яку відповідач зобов`язаний протягом 72 місяців, починаючи з 1 жовтня 2021 року, щомісяця рівними частинами оплатити позивачу.

Відповідно, розмір щомісячної оплати (починаючи з 01.10.2021) вартості відібраних без номінацій обсягів природного газ) складає 26765,8719444 грн (1927142,78 грн : 72 місяці).

У відповідності із статтею 193 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За вказаного, станом на 01.07.2022 року, строк оплати за період з 01.10.2021 по 01.08.2022 вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу є таким, що настав, а тому відповідач зобов`язаний був сплати 267658,72 грн (26765,8719444 грн Х 10 місяців). Вказана сума заборгованості також підтверджена позивачем у розрахунку суми боргу станом на 01.11.2022 (а.с. 115).

Оскільки, станом на час звернення з даним позовом до суду (02.08.2022) за період з 01.09.2022 по 01.11.2022 строк оплати не настав, позовні вимоги в частині стягнення 80297,62 грн є безпідставними, тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

За розрахунками позивача (згідно заяви про збільшення позовних вимог (а.с. 115-118)), 5262,24 грн 3% річних та 38853,50 грн інфляційних нараховано:

- за період з 01.11.2021 по 01.11.2022 на суму боргу 26765,87 грн, що складає 805,18 грн 3% річних та 6294,05 грн інфляційних;

- за період з 01.12.2021 по 01.11.2022 на суму боргу 26765,87 грн, що складає 739,18 грн 3% річних та 6031,69 грн інфляційних;

- за період з 01.01.2022 по 01.11.2022 на суму боргу 26765,87 грн, що складає 670,98 грн 3% річних та 5836,06 грн інфляційних ;

- за період з 01.02.2022 по 01.11.2022 на суму боргу 26765,87 грн, що складає 602,78 грн 3% річних та 5417,68 грн інфляційних;

- за період з 01.03.2022 по 01.11.2022 на суму боргу 26765,87 грн, що складає 541,18 грн 3% річних та 4910,84 грн інфляційних;

- за період з 01.04.2022 по 01.11.2022 на суму боргу 26765,87 грн, що складає 472,99 грн 3% річних та 3546,77 грн інфляційних;

- за період з 01.05.2022 по 01.11.2022 на суму боргу 26765,87 грн, що складає 406,99 грн 3% річних та 2635,34 грн інфляційних;

- за період з 01.06.2022 по 01.11.2022 на суму боргу 26765,87 грн, що складає 338,79 грн 3% річних та 1862,37 грн інфляційних;

- за період з 01.07.2022 по 01.11.2022 на суму боргу 26765,87 грн, що складає 272,79 грн 3% річних та 1001,58 грн інфляційних ;

- за період з 01.08.2022 по 01.11.2022 на суму боргу 26765,87 грн, що складає 204,59 грн 3% річних та 808,57 грн інфляційних;

- за період з 01.09.2022 по 01.11.2022 на суму боргу 26765,87 грн, що складає 136,40 грн 3% річних та 508,55 грн інфляційних;

- за період з 01.10.2022 по 01.11.2022 на суму боргу 26765,87 грн, що складає 70,40 грн 3% річних.

Перевіривши вказаний розрахунок, суд встановив, що позивач помилково здійснив нарахування на суми основного боргу за вересень, жовтень, листопад, строк оплати по яким станом на час звернення до суду, не настав. За розрахунком суду, обґрунтована сума 3% річних складає 5055,45 грн, інфляційних - 38344,95 грн, а саме:

- за період з 01.11.2021 по 01.11.2022 на суму боргу 26765,87 грн, що складає 805,18 грн 3% річних та 6294,05 грн інфляційних;

- за період з 01.12.2021 по 01.11.2022 на суму боргу 26765,87 грн, що складає 739,18 грн 3% річних та 6031,69 грн інфляційних;

- за період з 01.01.2022 по 01.11.2022 на суму боргу 26765,87 грн, що складає 670,98 грн 3% річних та 5836,06 грн інфляційних ;

- за період з 01.02.2022 по 01.11.2022 на суму боргу 26765,87 грн, що складає 602,78 грн 3% річних та 5417,68 грн інфляційних;

- за період з 01.03.2022 по 01.11.2022 на суму боргу 26765,87 грн, що складає 541,18 грн 3% річних та 4910,84 грн інфляційних;

- за період з 01.04.2022 по 01.11.2022 на суму боргу 26765,87 грн, що складає 472,99 грн 3% річних та 3546,77 грн інфляційних;

- за період з 01.05.2022 по 01.11.2022 на суму боргу 26765,87 грн, що складає 406,99 грн 3% річних та 2635,34 грн інфляційних;

- за період з 01.06.2022 по 01.11.2022 на суму боргу 26765,87 грн, що складає 338,79 грн 3% річних та 1862,37 грн інфляційних;

- за період з 01.07.2022 по 01.11.2022 на суму боргу 26765,87 грн, що складає 272,79 грн 3% річних та 1001,58 грн інфляційних ;

- за період з 01.08.2022 по 01.11.2022 на суму боргу 26765,87 грн, що складає 204,59 грн 3% річних та 808,57 грн інфляційних.

За вказаного, у стягненні 206,79 грн 3% річних, 508,55 грн інфляційних слід відмовити.

Розрахунки здійснено за допомогою Калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій інформаційно-пошукової програми "Ліга: Закон".

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статей 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, заявленими відповідно до вимог чинного законодавства та підлягають частковому задоволенню у розмірі 311059,12 грн, з яких: 267658,72 грн основного боргу, 5055,45 грн 3% річних, 38344,95 грн інфляційних. У стягненні 80297,62 грн основного боргу, 206,79 грн 3% річних, 508,55 грн інфляційних слід відмовити.

Судовий збір, в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 73-79, 86, 123, 129, 233, 236-238, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Озерне" Новогуйвинської селищної ради (12443, Житомирська обл., Житомирський р-н, смт. Озерне, вул. Авіаційна, буд. 57, ід. код 35185011) на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд. 9/1, ід. код 30019801)):

- 267658,72 грн основного боргу;

- 5055,45 грн 3% річних;

- 38344,95 грн інфляційних;

- 4665,89 грн судового збору.

3. У стягненні 80297,62 грн основного боргу, 206,79 грн 3% річних, 508,55 грн інфляційних відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 30.03.23

Суддя Вельмакіна Т.М.

1 - до справи;

2,3 - сторонам (рек.).