ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2023 р. Справа№ 910/1095/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Пантелієнка В.О.

Гарник Л.Л.

за участю секретаря судового засідання Абраменко М.К.

та представників учасників провадження у даній справі відповідно до протоколу судового засідання від 29.03.2023,

розглянувши матеріали апеляційних скарг ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста"

на ухвалу господарського суду міста Києва від 12.09.2022

у справі №910/1095/22

за заявою Фізичної особи ОСОБА_1

про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.09.2022 у справі № 910/1095/22 закрито провадження у справі №910/1095/22 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , припинено дію мораторію, введеного ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.06.2022, припинено повноваження керуючої реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 арбітражної керуючої Юрченко Ольги Миколаївни (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 26.02.2013 № 222).

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції у відповідній частині, ОСОБА_1 звернувся безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить доповнити резолютивну частину ухвали господарського суду міста Києва від 12.09.2022 у справі №910/1095/22, а саме: "п.4 Вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк вважаються погашеними, а виконавчі документи за цими вимогами визнати такими, що не підлягають виконанню".

Водночас, скаржником в тексті апеляційної скарги заявлене клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали господарського суду міста Києва від 12.09.2022 у справі №910/1095/22.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.10.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_1 передано колегії суддів у складі: головуючий суддя: Доманська М.Л.; судді: Гарник Л.Л., Пантелієнко В.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.11.2022 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/1095/22 за заявою Фізичної особи ОСОБА_1 про неплатоспроможність, відкладено розгляд питання про поновлення чи відмову у поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження, відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду або залишення без руху апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду міста Києва від 12.09.2022 у справі №910/1095/22 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №910/1095/22.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить суд поновити строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду міста Києва від 12.09.2022 у справи №910/1095/22, скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 12.09.2022 у справи №910/1095/22 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з протоколом передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду від 05.12.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" передано колегії суддів у складі: головуючий суддя: Доманська М.Л.; судді: Гарник Л.Л., Пантелієнко В.О.

02.01.2023 до Північного апеляційного господарського суду з Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи №910/1095/22 в 1-му томі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2023 клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 12.09.2022 у справі №910/1095/22 задоволено. Поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 12.09.2022 у справі №910/1095/22. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.09.2022 у справі №910/1095/22. Розгляд апеляційної скарги призначено на 15.02.2023 об 11 год. 00 хв., який відбудеться в приміщенні Північного апеляційного господарського суду за адресою: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1-А, (1 поверх, зал судових засідань № 1). Запропоновано учасникам справи у відповідності до статті 263 Господарського процесуального кодексу України надати відзиви на апеляційну скаргу із доказами надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи протягом десяти днів, з дня отримання даної ухвали, але не пізніше 10.02.2023. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв, клопотань, пояснень в письмовій формі із доказами надсилання (надання) копій цих документів іншим учасникам справи протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 13.02.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2023 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 12.09.2022 у справі № 910/1095/22 задоволено; поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 12.09.2022 у справі № 910/1095/22; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.09.2022 у справі № 910/1095/22; об`єднано апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" та ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.09.2022 у справі № 910/1095/22 в одне апеляційне провадження та ухвалено здійснювати їх розгляд спільно; розгляд апеляційної скарги призначено на 15.02.2022 о 11 год. 00 хв.; запропоновано учасникам справи у відповідності до статті 263 Господарського процесуального кодексу України надати відзиви на апеляційну скаргу із доказами надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи протягом десяти днів, з дня отримання даної ухвали, але не пізніше 10.02.2023; встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв, клопотань, пояснень в письмовій формі із доказами надсилання (надання) копій цих документів іншим учасникам справи протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 13.02.2023.

В судовому засіданні 15.02.2023 представник скаржника ОСОБА_1 зазначила про зміну правової позиції щодо своєї апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2023 розгляд апеляційних скарг ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" на ухвалу господарського суду міста Києва від 12.09.2022 у справі №910/1095/22 відкладено на 29.03.2023 об 11 год. 30 хв. Надано ОСОБА_1 строк для подачі до суду письмових пояснень щодо своєї апеляційної скарги із доказами їх надсилання іншим учасникам справи до 28.02.2023.

22.02.2023 на електронну пошту Північного апеляційного господарського суду від скаржника ОСОБА_1 надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи письмових пояснень по даній справі, відповідно до яких апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати норми права, які викладені у постанові Верховного Суду від 05.10.2022 у справі № 921/39/21.

22.02.2023 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, в якій останній просить надати йому (адреса електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_1 ), - можливість взяти участь у судовому засіданні у справі №910/1095/22, призначеному на 29.03.2023 oб 11 год. 30 хв., в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.03.2023 задоволено клопотання ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, яке призначено на 29.03.2023 об 11 год 30 хв.

У судовому засіданні 29.03.2023 в режимі відеоконференції взяв участь представник скаржника - Атласа О.Ф. Представники решти учасників справи у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку.

В судовому засіданні ставилось на обговорення питання щодо можливості здійснення розгляду апеляційних скарг за відсутності представників учасників справи, які не з`явились в судове засідання.

Колегія суддів вирішила за можливе здійснювати розгляд апеляційних скарг за відсутності представників учасників справи, які не з`явились у судове засідання, з огляду на наступне.

За положеннями статті 129 Конституції України та статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) зобов`язує сторін добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

Наведена правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.07.2020 у справі №924/369/19.

В даному випадку апеляційна скарга може бути розглянута у судовому засіданні без участі представників учасників справи, які не з`явились у судове засідання, їх неявка не перешкоджає вирішенню апеляційних скарг у даному судовому засіданні.

Представник скаржника - Атласа О.Ф. у судовому засіданні висловив іншу позицію, ніж ту, яка викладена в апеляційній скарзі. Просив суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для подальшого розгляду, врахувавши правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 05.10.2022 у справі № 921/39/21.

Згідно із ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. На думку скаржника, суд першої інстанції невірно здійснив тлумачення положень Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) . Водночас, як зазначає скаржник, саме п. 6 ч. 1 ст. 90 КУзПБ встановлюється пряма підстава закриття провадження у справі, у випадку якщо до боржника після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про його банкрутство не висунуто вимог кредиторів, проте, суд невірно застосував п. 9 ч. 1 ст. 90 КУзПБ, що стосується інших випадків. Скаржник посилається в апеляційній скарзі на ч. 4 ст. 90 КУзПБ, відповідно до якої у випадках, передбачених пунктами 4-6 частини першої цієї статті, господарський суд в ухвалі про закриття провадження у справі зазначає, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню. Як стверджує апелянт, суд першої інстанції, неправильно застосувавши норми матеріального права, закрив провадження у справі на підставі п. 9 ч. 1 ст. 90 КУзпБ, без застосування відповідних наслідків, що спричинило грубе порушення прав боржника, враховуючи його добросовісну поведінку. На думку апелянта, відсутність вимог кредиторів у провадженні про неплатоспроможність боржника не є підставою для закриття провадження у справі, як карний засіб за недобросовісну поведінку боржника, оскільки дані обставини не залежать від волі боржника, у зв`язку з чим скаржник просить суд врахувати наявність усталеної судової практики, яка усуває колізії в законодавстві.

В апеляційній скаргзі Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" зазначається, що оскаржувана ухвала є незаконною та такою, що ухвалена із неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи ; недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими; невідповідністю висновків суду обставинам справи; ухваленою з порушенням норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали. Як зазначає скаржник, положення статей 45, 90, 120, 122 КУзПБ вказують на відсутність підстав у господарського суду для закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи у попередньому засіданні, попри неподання конкурсними кредиторами заяв з грошовими вимогами до боржника станом на дату проведення такого засідання, у тому числі й у межах визначеного частиною першою статті 45 цього Кодексу. Натомість, якщо після відкриття провадження у справі про неплатоспроможність конкурсними кредиторами не подано до попереднього засідання заяв з грошовими вимогами до боржника, господарський суд за результатами такого засідання повинен постановити ухвалу, якою 1) керуючись принципом судового контролю у справах про банкрутство та з урахуванням ролі арбітражного керуючого у цій категорії справ (наділеного нормами КУзПБ відповідними повноваженнями щодо взаємодії з кредиторами боржника), зобов`язати керуючого реструктуризацією боргів боржника письмово повідомити кредиторів (зазначених боржником у заяві про відкриття провадження у справі та заборгованість перед якими стала підставою для відкриття судом такого провадження) щодо правових наслідків неподання ними у порушення вимог частини першої статті 45 КУзПБ заяв з грошовими вимогами до боржника; 2) призначити відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 122 КУзПБ судове засідання для вирішення питання про перехід до наступної судової процедури (процедури погашення боргів) чи про закриття провадження у справі. З оскаржуваної ухвали, як стверджує апелянт, не вбачається чи з`ясовувалась обставина направлення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство арбітражним керуючим - Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста", скаржник наполягає на тому, що ця процедура судом не дотримана. Апелянт звертає увагу на те, що вищезазначені доводи апеляційної скарги узгоджуються з судовою практикою, а саме, з висновками щодо застосування норм права, викладеними у постанові Верховного Суду від 05.10.2022 у справі № 911/39/21.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, заслухавши пояснення скаржника, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" слід задовольнити. У задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 слід відмовити. Ухвалу господарського суду міста Києва від 12.09.2022 у справі №910/1095/22 - скасувати та направити справу для подальшого розгляду до господарського суду міста Києва із врахуванням висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Верховного Суду від 05.10.2022 у справі № 911/39/21, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, фізична особа ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність в порядку Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ).

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 02.02.2022 прийнято заяву фізичної особи ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність до розгляду. Призначено підготовче засідання. Викликано для участі у судовому засіданні боржника, або його повноважного представника та арбітражного керуючого Юрченко О.М. Зобов`язано заявника надати у засідання суду оригінали документів, копії яких приєднано до поданої ним заяви, а також додаткові відомості (за їх наявності), необхідні для вирішення питання про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Заборонено Фізичній особі ОСОБА_1 відчуджувати майно.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.06.2022 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 . Введено процедуру реструктуризації боргів боржника. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 від 14.06.2022 № 68827. Призначено керуючим реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 арбітражну керуючу Юрченко Ольгу Миколаївну (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 26.02.2013 № 222). Попереднє засідання суду призначено на 12.09.2022.

09.09.2022 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання керуючого реструктуризацією про долучення до матеріалів справи звіту керуючого реструктуризацією, звіту про перевірки декларації боржника, звіту керуючого реструктуризацією про нарахування та виплату грошової винагороди.

09.09.2022 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання від представника ОСОБА_1 про закриття провадження у справі на підставі п.6 ч.1 ст.90 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.09.2022 у справі № 910/1095/22 закрито провадження у справі №910/1095/22 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , припинено дію мораторію, введеного ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.06.2022, припинено повноваження керуючої реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 арбітражної керуючої Юрченко Ольги Миколаївни (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 26.02.2013 № 222).

Відповідно до ст. 1 КУзПБ, зокрема, боржник - фізична особа неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав.

Частиною 2 ст. 6 КУзПБ встановлено, що відповідно до цього Кодексу щодо боржника - фізичної особи застосовуються такі судові процедури: реструктуризація боргів боржника та погашення боргів боржника.

У свою чергу, відновлення платоспроможності фізичної особи урегульовано Книгою четвертою Кодексу (ст.ст. 113-135 КУзПБ).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 120 КУзПБ з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника пред`явлення кредиторами вимог до боржника та задоволення таких вимог може відбуватися лише в межах провадження у справі про неплатоспроможність та у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУзПБ подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 45 КУзПБ конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

У свою чергу, кредитор - це юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство (абз. 11 ч. 1 ст. 1 Кодексу).

Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі вказав, що у справі про неплатоспроможність конкурсними кредиторами є ті особи, які подали до суду письмові заяви з грошовими вимогами у встановлений строк та зазначені вимоги розглянуті та визнані судом.

Суд першої інстанції встановив, що у встановлений ч. 1 ст. 45 КУзПБ 30-денний строк від дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника ані до суду, ані до керуючого реструктуризацією жодних заяв з вимогами до боржника не надійшло.

Разом з цим, із матеріалів справи вбачається, що боржник, звертаючись до суду із заявою про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність, зазначив про наявне у нього прострочене зобов`язання перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», підтверджене рішенням суду (згідно з постановою Верховного Суду від 17.10.2018 по справі № 759/18785/14-ц у розмірі 2 571 167,05 грн.), борг, згідно з поясненнями боржника, погашений не був.

Як зазначено судом першої інстанції, Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» не вчинено дій, визначених відповідними положеннями Кодексу (пред`явлення грошових вимог; доведення свого права вимоги перед судом) задля набуття статусу кредитора у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 , а відтак, вказана особа, на час проведення судового засідання 12.09.2022, не є кредитором боржника у розумінні ст. 1 Кодексу.

За змістом п. 2 ч. 4 ст. 122 КУзПБ у судовому засіданні суд розглядає погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або приймає рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що непред`явлення кредиторських вимог до боржника та, як наслідок, відсутність кредиторів у даній справі унеможливлює розгляд судом погодженого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника.

Судом вказано, що згідно з ч. 1 ст. 130 КУзПБ, зокрема, господарський суд ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника у разі, якщо протягом 120 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зборами кредиторів не прийнято рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів боржника. Зазначена норма Кодексу обмежена випадком наявності конкурсних кредиторів з правом вирішального голосу (зборів кредиторів) за умови недобросовісної бездіяльності цього органу щодо прийняття рішення про подальшу долю процедури неплатоспроможності боржника.

Відповідно до ч. 7 ст. 123 КУзПБ суд приймає рішення про закриття провадження у справі за клопотанням зборів кредиторів, сторони у справі або з власної ініціативи, якщо:

1) боржником у декларації про майновий стан зазначена неповна та/або недостовірна інформація про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї, якщо боржник упродовж семи днів після отримання звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки такої декларації не надав суду виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї;

2) майно членів сім`ї боржника було придбано за кошти боржника та/або зареєстровано на іншого члена сім`ї з метою ухилення боржника від погашення боргу перед кредиторами;

3) судовим рішенням, що набрало законної сили та не було скасоване, боржник був притягнутий до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю;

4) боржник не має фінансових можливостей виплачувати заборгованість за кредитом в іноземній валюті, забезпеченим квартирою або житловим будинком, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника, на умовах, передбачених цим Кодексом.

Проаналізувавши наявні матеріалів справи, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для закриття провадження у даній справі, визначених ч. 7 ст. 127 Кодексу.

Водночас, ст. 113 КУзПБ встановлено, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Перелік підстав для закриття провадження у справі про банкрутство наведений у частині першій статті 90 КУзПБ, відповідно до якої господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство, якщо:

1) боржник - юридична особа не внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

2) юридичну особу, яка є боржником, припинено в установленому законодавством порядку, про що є відповідний запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

3) у провадженні господарського суду є справа про банкрутство того самого боржника;

4) відновлено платоспроможність боржника або погашені всі вимоги кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів;

5) затверджено звіт керуючого санацією або ліквідатора в порядку, передбаченому цим Кодексом;

6) до боржника після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про його банкрутство не висунуто вимог;

7) справа не підлягає розгляду в господарських судах України;

8) господарським судом не встановлені ознаки неплатоспроможності боржника;

9) в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною другою статті 90 КУзПБ провадження у справі про банкрутство може бути закрито у випадках, передбачених пунктами 1, 2, 5 і 7 частини першої цієї статті, на всіх стадіях провадження у справі про банкрутство (до та після визнання боржника банкрутом), у випадках, передбачених пунктами 3, 4, 8 і 9 частини першої цієї статті, - лише до визнання боржника банкрутом, а у випадку, передбаченому пунктом 6 частини першої цієї статті, - лише після визнання боржника банкрутом.

Як вбачається з матеріалів справи, боржник просив суд першої інстанції закрити провадження у даній справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 90 КУзПБ.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 90 КУзПБ, зокрема, господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство якщо до боржника після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про його банкрутство не висунуто вимог (п.6). Провадження у справі про банкрутство може бути закрито у випадку, передбаченому п. 6 ч. 1 цієї статті, лише після визнання боржника банкрутом.

Проаналізувавши зазначене та положення ст.ст. 1, 6, 58 КУзПБ у сукупності, суд першої інстанції дійшов висновку, що закриття провадження у справі про банкрутство саме на підставі п. 6 ч. 1 ст. 90 Кодексу можливе лише у випадку ухвалення судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури (погашення боргів боржника), застосування якої у даній справі щодо ОСОБА_1 , як встановлено судом, є неможливим.

Суд першої інстанції зазначив, що не вбачає правових підстав для закриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника на стадії процедури реструктуризації боргів боржника на підставі п. 6 ч. 1 ст. 90 КУзПБ, а отже, клопотання боржника задоволенню не підлягає.

Водночас, відповідно до п. 9 ч. 1, ч. 2 ст. 90 КУзПБ, зокрема, господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство в інших випадках, передбачених законом. Провадження у справі про банкрутство може бути закрито у випадку, передбаченому п. 9 ч. 1 цієї статті, лише до визнання боржника банкрутом.

Як встановлено судом під час провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 та станом на дату проведення судового засідання 12.09.2022 до боржника не висунуто жодних кредиторських вимог, тому суд першої інстанції зазначив про відсутність у суду процесуальної можливості як продовжити судову процедуру реструктуризації боргів боржника, так і ввести процедуру погашення боргів.

Ураховуючи зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для закриття провадження у справі з урахуванням п. 9 ч. 1 ст. 90 КУзПБ.

Проте, колегія суддів зауважує, що наявну правову колізію щодо застосування відповідних норм КУзПБ подолано у спосіб, визначений у постанові Верховного Суду від 05.10.2022 у справі № 921/39/21.

Так, у цій постанові Верховний Суд дійшов наступних висновків: « Аналіз положень КУзПБ дає підстави для висновку, що процедура неплатоспроможності фізичної особи, у т.ч. фізичної особи-підприємця, є відмінною (наділеною особливостями) за метою і механізмом реалізації від процедури банкрутства юридичних осіб.

При цьому основною метою процедури неплатоспроможності фізичної особи є відновлення платоспроможності цієї особи як інструменту виходу правовим способом зі скрутного фінансового становища. Така спрямованість законодавства у сфері неплатоспроможності фізичної особи відповідає вимогам статті 3 Конституції України, які визначають, зокрема, соціальну орієнтованість держави, що є важливою конституційною гарантією соціальних прав людини в Україні.

Завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи є перевірка підтвердження належними та допустимими доказами обставин, що вказані боржником як ознаки його неплатоспроможності чи її загрози.

У разі наявності підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи, однак, неподання кредиторами заяв з грошовими вимогами до боржника у визначений законом строк, закриття такого провадження робить недієвим передбачене нормами КУзПБ право боржника - фізичної особи щодо здійснення процедури банкрутства та відновлення платоспроможності.

Верховний Суд зауважує, що частиною першою статті 45 КУзПБ встановлено обов`язок конкурсних кредиторів подати до господарського суду відповідні письмові заяви з вимогами до боржника у визначений законом строк. Разом з тим, хоч аналіз положень частини четвертої цієї статті свідчить про право кредитора заявити відповідні вимоги і після закінчення строку, встановленого для їх подання (що не впливатиме на характер та черговість таких вимог та матиме значення лише щодо права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів), однак, таке право не може звільнити кредитора від правових наслідків недотримання ним вказаного обов`язку щодо подання письмової заяви з вимогами до боржника у відповідні строки.

Такими правовими наслідками є закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи на підставі пункту 6 частини першої статті 90 КУзПБ та визначена частиною четвертою цієї статті можливість визнання погашеними вимог конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, а виконавчих документів за відповідними вимогами - такими, що не підлягають виконанню.

Протилежний підхід, а саме, неподання конкурсними кредиторами відповідних заяв з грошовими вимогами до боржника у визначений законом строк, нівелює зобов`язальний характер порядку виявлення кредиторів та унеможливлює здійснення подальшої процедури неплатоспроможності фізичної особи, оскільки одним із наслідків відсутності кредиторів боржника є неможливість організації і проведення зборів кредиторів, до основних завдань яких у процедурі реструктуризації боргів боржника віднесено розгляд проекту плану реструктуризації боргів боржника та прийняття рішення про його схвалення.

Аналіз положень статей 45, 90, 120, 122 КУзПБ дає підстави для висновку, що відсутність заявлених у визначений законом строк вимог конкурсних кредиторів не є підставою для закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи-боржника у попередньому засіданні суду, оскільки не спростовує наявність ознак неплатоспроможності такої особи чи загрози її неплатоспроможності.

Верховний Суд зауважив, що у випадку, якщо після відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи конкурсними кредиторами не подано у визначений законом строк заяв з грошовими вимогами до боржника, господарський суд за результатами попереднього засідання постановляє ухвалу, якою:

1) керуючись принципом судового контролю у справах про банкрутство та з урахуванням ролі арбітражного керуючого у цій категорії справ (наділеного нормами КУзПБ відповідними повноваженнями щодо взаємодії з кредиторами боржника), зобов`язує керуючого реструктуризацією боргів боржника письмово повідомити кредиторів (зазначених боржником у заяві про відкриття провадження у справі та заборгованість перед якими стала підставою для відкриття судом такого провадження) щодо правових наслідків неподання ними у порушення вимог частини першої статті 45 КУзПБ заяв з грошовими вимогами до боржника;

2) призначає відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 122 КУзПБ судове засідання для вирішення питання про перехід до наступної судової процедури (процедури погашення боргів) чи про закриття провадження у справі.

Залежно від конкретних обставин, зокрема, у випадку наявності у боржника підтвердженої відповідними доказами заборгованості перед конкурсним кредитором та подальшого ігнорування цим кредитором свого обов`язку щодо подання заяви з грошовими вимогами до боржника, господарський суд має право прийняти рішення про визнання фізичної особи - боржника банкрутом за відсутності рішення зборів кредиторів. Водночас, таке рішення суд приймає з урахуванням та оцінкою стану неплатоспроможності боржника на підставі отриманого звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларації боржника.

Поряд з цим, вирішуючи питання про перехід до судової процедури погашення боргів фізичної особи-боржника, обов`язком суду є перевірка наявності визначених частиною сьомою статті 123 КУзПБ підстав для закриття (з власної ініціативи суду) провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

Верховний Суд дійшов висновку, що обставини, які свідчать про добросовісну поведінку боржника у сукупності з іншими обставинами справи підлягають врахуванню господарським судом під час вирішення у подальшому питання щодо закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи на підставі пункту 6 частини першої статті 90 КУзПБ та застосування наслідків, встановлених частиною четвертою цієї статті».

Відповідно до частин 5 і 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч.4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Під час апеляційного перегляду даної справи суд апеляційної інстанції має обов"язково застосовувати в даному випадку відповідні висновки Верховного Суду, викладені у вищевказаній постанові Верховного Суду.

Таким чином, враховуючи зазначені висновки Верховного Суду, які викладені у постанові від 05.10.2022 у справі № 921/39/21, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції закрив провадження у справі №910/1095/22 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , враховуючи, що після відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 конкурсними кредиторами не подано у визначений законом строк заяв з грошовими вимогами до боржника, тоді як за результатами попереднього засідання повинен був постановити ухвалу, якою зобов`язати керуючого реструктуризацією боргів боржника письмово повідомити кредитора, який зазначений боржником у заяві про відкриття провадження у справі та заборгованість перед яким стала підставою для відкриття судом такого провадження - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" щодо правових наслідків неподання ним у порушення вимог частини першої статті 45 КУзПБ заяви з грошовими вимогами до боржника та призначити відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 122 КУзПБ судове засідання для вирішення питання про перехід до наступної судової процедури (процедури погашення боргів) чи про закриття провадження у справі.

Судом першої інстанції не дотримано вищевказану процедуру, відповідну ухвалу суд не постановив, не зобов`язав керуючого реструктуризацією боргів боржника письмово повідомити кредитора, який зазначений боржником у заяві про відкриття провадження у справі та заборгованість перед яким стала підставою для відкриття судом такого провадження щодо правових наслідків неподання ним у порушення вимог частини першої статті 45 КУзПБ заяви з грошовими вимогами до боржника, відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 122 КУзПБ не було призначено судове засідання для вирішення питання про перехід до наступної судової процедури (процедури погашення боргів) чи про закриття провадження у справі. Із врахуванням висновків щодо застосування норм права, викладених у вказаній вище постанові Верховного Суду, якими подолано колізію в законодавстві, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" є обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, у зв`язку з чим ухвала господарського суду міста Києва від 12.09.2022 у справі №910/1095/22 підлягає скасуванню, а матеріали справи № 910/1095/22 підлягають направленню для подальшого розгляду до господарського суду міста Києва, із врахуванням висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Верховного Суду від 05.10.2022 у справі № 921/39/21.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів не вбачає підстав щодо зміни оскаржуваної ухвали шляхом доповнення резолютивної частини ухвали господарського суду міста Києва від 12.09.2022 у справі №910/1095/22, а саме: "п.4 Вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк вважаються погашеними, а виконавчі документи за цими вимогами визнати такими, що не підлягають виконанню", у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 . При цьому суд апеляційної інстанції враховує позицію представника ОСОБА_1 , висловлену усно у судовому засіданні 29.03.2023, яка полягала у тому, що ухвалу господарського суду міста Києва від 12.09.2022 у справі №910/1095/22 слід скасувати, а матеріали справи № 910/1095/22 направити для подальшого розгляду, із врахуванням відповідних висновків Верховного Суду.

У справах Руїс Торіха проти Іспанії, Суомінен проти Фінляндії, Гірвісаарі проти Фінляндії Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), №37801/97 від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99 від 27.09.2001).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд апеляційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

Відповідно до ч.1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду за результатами перегляду справи в апеляційному порядку, дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, а тому апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" підлягає задоволенню. У задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 слід відмовити. Ухвала господарського суду міста Києва від 12.09.2022 у справі №910/1095/22 підлягає скасуванню, а матеріали справи № 910/1095/22 слід направити для подальшого розгляду до господарського суду міста Києва в іншому складі суду.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 275, 277, 282, 283, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" задовольнити.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 12.09.2022 у справі №910/1095/22 скасувати.

Матеріали справи № 910/1095/22 направити для подальшого розгляду до господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова Північного апеляційного господарського суду може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288-291 ГПК України.

Повний текст складено 03.04.2022.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді В.О. Пантелієнко

Л.Л. Гарник