ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2023 р. Справа №909/1043/21

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого (судді-доповідача) Бойко С.М.,

суддів Бонк Т.Б.,

Якімець Г.Г.,

секретар судового засідання Яремко О.А.,

явка учасників справи:

від позивача: Мельник О.С. адвокат (довіреність за № 1-3223 від 05.12.2022)

від відповідача: Сендега Т.Р. адвокат (ордер серія ВС № 1179581 від 10.01.2023)

розглянувши матеріали апеляційної скарги акціонерного товариства "Укртрансгаз" за № 1001Вих-22-3643 від 17.10.2022

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 15.09.2022 суддя: Кобецька С. М. м. Івано-Франківськ, повний текст рішення складено 26.09.2022

за позовом акціонерного товариства "Укртрансгаз", м. Київ

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Техмаш",

с. Микитинці, м. Івано-Франківськ

про стягнення 4 331 228,69 грн.

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

29.10.2021 акціонерне товариство "Укртрансгаз" (надалі АТ «Укртрансгаз») звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Техмаш" (надалі ТОВ «Техмаш») про стягнення 4 331 228,69 грн., з яких: 1 370 597,81 грн. пеня та 2 960 630,88 грн. - штраф за порушення строків поставки товару за договором про закупівлю товарів №Т-62/ від 01.09.2020, що передбачено п. 7.2 цього договору.

Правовою підставою позову зазначено ст.ст. 526, 530, 549, 610, 612 ЦК України та абз. 1 ч. 1 ст. 193, ст.ст. 216-218, 230-232 ГК України.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 15.09.2022 в позові відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що повідомлення відповідача про обставини непереборної сили було в межах строку визначеного п. 8.2 договору та тим, що сертифікат Івано-Франківською торгово-промисловою палатою є свідченням форс-мажорних обставин у спірних правовідносинах.

Місцевий господарський суд зазначив, що Господарським судом міста Києва в мотивувальній частині рішення від 11.01.2022 у справі №910/12450/21, яке у встановленому законом порядку набрало законної сили та добровільно виконано АТ "Укртрансгаз" (платіжні доручення № №2322, 2323 від 04.08.2022), досліджено та встановлено факт відсутності порушення відповідачем строку поставки товару, визначеного договором №Т-62/ від 01.09.2020, і ці обставини, за висновком суду є преюдиційними.

З наведених підстав, суд дійшов висновку про безпідставність покладення на відповідача відповідальності обумовленої пунктом 7.2. договору у вигляді пені в сумі 1 370 597,81 грн. та штрафу в розмірі 2 960 630,88 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення місцевого господарського суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задоволити, в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник зазначає, що:

-суд першої інстанції не дослідив того, що повідомлення постачальника про обставини непереборної сили здійснено поза межами строку визначеного п. 8.2 договору, а тому немає правового значення.

Посилається на те, що відповідно до сертифікату про форс-мажорні обставини, такі обставини настали 22.01.2021, проте Івано-Франківською торгово-промисловою палатою сертифікат видано лише 07.04.2021. Звідси вважає, що ТОВ «Техмаш» не вчиняло жодних дій передбачених п. 8.2 договору;

-всупереч п. 8.3 договору сертифікат про форс-мажорні обставини виданий Івано-Франківською торгово-промисловою палатою протягом більше як 20-ти днів з моменту виникнення обставин непереборної сили. Зазначає, що строк з моменту виникнення обставин непереборної сили (від 22.01.2021) минув 11.02.2021;

-посилається на правову позицію викладену в постанові Верховного Суду від 26.05.2020 в справі № 918/289/19, за змістом якої підтвердженням існування форс-мажорних обставин є відповідний сертифікат Торгово-промислової палати України, а не висновок, що виданий Івано-Франківською торгово-промисловою палатою, оскільки за змістом п. 8.3 договору уповноваженим органом із засвідчення форс-мажорних обставин сторонами визначено саме Торгово-промислову палату України.

Відповідач не скористався правом передбаченим ст. 269 ГПК України, відзиву на апеляційну скаргу не подав.

В судове засідання 07.03.2023 з`явилися представники позивача та відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задоволити, пояснення надав аналогічні викладеним.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого господарського суду без змін.

Згідно з ст. 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом першої інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини.

ТОВ "Техмаш" було оголошено переможцем публічних відкритих торгів № UA-2020-04-17-003094-с щодо закупівлі по предмету "Турбіни та мотори (Запасні частини до ГТ-750-6)", проведених АТ "Укртрансгаз".

В процедурі публічної закупівлі № UA-2020-04-17-003094-с АТ "Укртрансгаз" опублікувало повідомлення про намір укласти договір з переможцем процедури закупівлі - ТОВ "Техмаш" зі строком поставки товару - "Турбіни та мотори (Запасні частини до ГТ-750-6)" у кількості 100 шт. зі строком поставки до 30 квітня 2021 року.

За результатами процедури закупівлі, 01.09.2020 між АТ "Укртрансгаз" (надалі - покупець) та ТОВ "Техмаш" (надалі - продавець) укладено договір про закупівлю товарів № Т-62/ (надалі - договір), згідно з пунктами 1.1, 3.1 якого постачальник зобов`язався передати у власність покупця товари - "Турбіни та мотори (Запасні частини до ГТ-750-6)" код згідно з ЄЗС ДК 021:20-3 (далі - товари), зазначені у специфікації - додатку № 1 до цього договору, на загальну суму 39 096 000,00 грн, а покупець зобов`язався прийняти і оплатити такі товари.

Відповідно до пункту 1.2 договору найменування (номенклатура, асортимент) товарів, одиниці виміру, ціна за одиницю, загальна вартість, нумерація партій товарів, перелік товарів у кожній партії та їх кількість, строк і місце поставки партій Товарів зазначаються у специфікації.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що постачальник зобов`язується передати покупцю товари партіями в кількості, якості, комплектності, строки та в місці поставки відповідно до умов договору, специфікації (додаток № 1) та технічних вимог та якісних характеристик товарів (додаток № 2).

Згідно з пунктом 5.6 договору право власності на товари переходить від постачальника до покупця в дату прийняття товарів покупцем за видатковою накладною на кожну окрему партію товарів.

Відповідно до пунктів 7.2, 7.6, 7.8 договору за порушення строків поставки Товарів або недопоставку Товарів Постачальник сплачує Покупцю пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості Товарів, поставку яких прострочено та/або недопоставлена, за кожний день такого прострочення, а за прострочення поставки Товарів понад тридцяти днів Постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 10 відсотків вартості Товарів, поставку яких прострочено. Збитки, завдані Покупцю невиконанням або неналежним виконанням цього Договору, підлягають відшкодуванню Постачальником у повному обсязі. Сплата пені, штрафів не звільняє кожну із сторін від виконання своїх зобов`язань за Договором.

Згідно з пунктом 12.1 договору він набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє в частині поставки товарів по 30.04.2021, а в частині розрахунків - до їх повного виконання.

У специфікації (додаток № 1 до Договору) сторони визначили найменування Товарів, перелік Товарів у партії, кількість партій поставки - 4, строк поставки - протягом 220 календарних днів з дати укладення договору, тобто не пізніше 09.04.2021, місце поставки тощо.

Судами встановлено, що відповідач поставив позивачу товар, обумовлений договором №Т-62/ від 01.09.2020, на загальну суму 39 096 000,00 грн., що підтверджується:

-товарно-транспортною накладною № 1 від 29.04.2021, видатковою накладною № 49 від 29.04.2021 на суму 7 374 129, 60 грн.;

-товарно-транспортною накладною № 1 від 24.05.2021, видатковою накладною № 58 від 24.05.2021 на суму 24 132 892, 80 грн.;

товарно-транспортною накладною № 1 від 31.05.2021, видатковою накладною № 65 від 31.05.2021 на суму 5 473 416, 00 грн.;

-товарно-транспортною накладною № 2 від 31.05.2021, видатковою накладною № 66 від 31.05.2021 на суму 2 115 561, 60 грн.

Також судами встановлено, що, товар поставлено відповідачем партіями 29.04.2021, 24.05.2021, 31.05.2021, тобто не у строк визначений договором (до 09.04.2021); прийнято позивачем без жодних зауважень чи заперечень.

Відповідно до виписок АБ "Укргазбанк" по особовому рахунку за 01.06.2021, за 16.06.2021, за 23.06.2021 вартість поставленого товару сплачено позивачем в повному обсязі - 39 096 000, 00 грн.

Відтак судами встановлено, що відповідач поставив, а позивач прийняв товар на загальну суму 39 096 000,00 грн., проте поза межами строку встановленого договором.

Предметом спору є матеріально-правова вимога про застосування до відповідача відповідальності за порушення строку поставки товару, обумовленої пунктом 7.2. договору у вигляді 1 370 597,81 грн. пені та 2 960 630,88 грн. - штрафу.

Судами встановлено, що позивач звернувся до відповідача зокрема, з вимогами від 04.06.2021, від 08.06.2021 та повторно від 13.07.2021 про сплату штрафних санкцій нарахованих на підставі пункту 7.2. договору, за порушення строків поставки 1-ї та 4-ї партії товару в загальній сумі 4 331 228,69 грн. (1 370 597,81 грн. пені та 2 960 630,88 грн. штрафу).

Згідно поданого розрахунку позивачем нараховано відповідачу

-за період з 09.04.2021 по 31.05.2021 (1-ша партія товару) пеню в сумі 284 617,63 грн. та штраф в розмірі 831 959,23 грн.

-за період з 09.04.2021 по 24.05.2021 (4-та партія товару) пеню в сумі 1 085 980,18 грн. та штраф в розмірі 3 499 269,46 грн.

Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Статтями 509, 510 ЦК України унормовано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Нормами статей 526-527 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із статтею 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною першою статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статями 525 - 526 ЦК України передбачається, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини сьомої статті 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно з статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судами встановлено, що договір укладався відповідно до Закону "Про публічні закупівлі", згідно з п.4 ч.5 ст.41 якого істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку: продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

Також, судами встановлено обставини неналежного виконання відповідачем договору від 01.09.2020 № Т-62/ щодо поставки товару у строки, про які сторони домовились у договорі.

З врахуванням правових висновків викладених в постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року в cправі № 910/15264/21, апеляційний господарський суд перед тим, як з`ясовувати правову природу обставин, які перешкодили належному виконанню відповідачем умов договору, та їх правових наслідків, суд звертається до аналізу права сторони посилатися на наявність форс-мажорних обставин.

За змістом пунктів 8.1-8.4 договору сторони погодили, що сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за Договором у разі виникнення обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), які не існували під час укладання договору та виникли поза волею сторін (заборонні заходи вищих законодавчих та/або виконавчих органів державної влади, які виникли після підписання договору та які сторони не могли передбачити або запобігти їм, якщо ці обставини вплинули на виконання сторонами своїх зобов`язань, тощо).

Сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим Договором внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), повинна не пізніше ніж протягом 5 календарних днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі, з наданням відповідних підтверджуючих документів.

Доказом виникнення обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) та строку їх дії є відповідні документи, які видаються компетентним органом, зокрема: відповідний документ Торгово-промислової палати України.

Строк для надання відповідних документів - протягом 20 днів з моменту виникнення обставин непереборної сили. При настанні обставин непереборної сили виконання зобов`язань за Договором продовжується на строк, відповідний строку дії вказаних обставин.

Таким чином, умовами договору передбачено право сторони посилатися на наявність форс-мажорних обставин.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач в розумінні п.8.2 договору дотримався строку повідомлення позивача про виникнення обставин непереборної сили.

Позивач (апелянт) не погоджується з таким висновком і зазначає, що відповідачем не було надано позивачу повідомлення про настання обставин непереборної сили, та не було надано на підтвердження таких обставин документів, в строки передбачені умовами договору, а тому вважає, що у відповідача відсутні підстави посилатися на настання обставин непереборної сили.

Відповідно до абз.3 ч.3 ст.14 Закону "Про торгово-промислові палати в Україні" ТПП засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб.

Згідно з ч.1 ст.14-1 зазначеного Закону ТПП та уповноважені нею регіональні ТПП засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.

У ст.3.3 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії ТПП від 18.12.2014 №44(5) (далі - Регламент), вказано, що сертифікат (в певних договорах, законодавчих і нормативних актах згадується також як висновок, довідка, підтвердження) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (далі - сертифікат) - документ встановленої ТПП форми, який засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданий ТПП або регіональною ТПП згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим Регламентом, а тому посилання в апеляційній скарзі на те, що сертифікат наданий у формі висновку не відповідає встановленій формі, спростовано вищевикладеним.

Відповідно до ст.6.2 Регламенту форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за особистим зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та / чи іншим зобов`язанням / обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

З огляду на наведене та враховуючи норми Закону України "Про торгово-промислові палати України", який визначає право посвідчення форс-мажорних обставин як Торгово-промисловою палатою України, так і уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами, умов договору поставки, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що сертифікат Івано-Франківської торгово-промислової палати є належним підтвердженням існування форс-мажорних обставин щодо обов`язку відповідача поставити позивачу товар за укладеним договором.

Звідси спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що підтвердженням існування форс-мажорних обставин є лише відповідний сертифікат Торгово-промислової палати України, а не виданий Івано-Франківською торгово-промисловою палатою сертифікат як в цій справі.

Суд звертає увагу на те, що потрібно розрізняти вчасне повідомлення сторони про виникнення форс-мажорних обставин (яке сторона має зробити у передбачений договором строк) від звернення до ТПП за отриманням сертифікату, яке є можливим лише після порушення виконання зобов`язання. Через це сертифікат ТПП може бути отриманий значно пізніше за дату, коли сторона з`ясувала неможливість виконання договору через вплив форс-мажорних обставин.

Саме ж повідомлення про форс-мажор має бути направлено іншій стороні якнайшвидше. Хоча й форс-мажорні обставини впливають, як правило, на одну сторону договору (виконавця), але вони мають негативні наслідки насамперед для іншої сторони договору, яка не отримує його належне виконання.

Отже, своєчасне повідомлення іншої сторони про настання форс-мажорних обставин спрямоване на захист прав та інтересів іншої сторони договору, яка буде розуміти, що не отримає вчасно товар (роботи, послуги) та, можливо, зможе зменшити негативні наслідки форс-мажору.

Судами встановлено, що листом вих. №1-02/04/21 від 02.04.2021 відповідач проінформував позивача про неможливість здійснення поставки товару в термін встановлений договором а саме до 09.04.2021, з огляду на повідомлення заводу - виробника EKOL energo s.r.o. (Чеська Республіка) про перенесення виконання замовлення на 17.05.2021 через введення постановами Уряду Чеської Республіки від 23.12.2020, від 22.01.2021, від 14.02.2021, від 26.02.2021, від 26.03.2021 надзвичайного стану пов`язаного з безпрецедентним поширенням COVID-19 в країнах Європи.

У відповіді №3201вих-21-707 від 08.04.2021 позивач вказав відповідачу на необхідність надання підтверджуючих документів про неможливість виконання зобов`язань за договором внаслідок дії обставин непереборної сили.

Листом вих. №1-08/04/21 від 08.04.2021 (отримано позивачем 16.04.2021), відповідач направив позивачу сертифікат №2600-21-0366 від 07.04.2021 Івано-Франківської Торгово-промислової палати про форс-мажорні обставини.

Таким чином, відповідач в межах строку визначеного договором скерував позивачу повідомлення про настання обставин непереборної сили, та надав на підтвердження таких обставин документи, що спростовує доводи апеляційної скарги про невчасне отримання ним повідомлення.

Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Відповідно до ч.1 ст.617 ЦК, ч.2 ст.218 ГК та ст.14-1 Закону "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні і невідворотні обставини за даних умов здійснення господарської діяльності, що об`єктивно унеможливлюють виконання особою зобов`язань за умовами договору, обов`язків, передбачених законодавством.

Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості.

Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести (п.38 постанови Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №912/3323/20), а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним.

Між обставинами непереборної сили та неможливістю належного виконання зобов`язання має бути причинно-наслідковий зв`язок. Тобто неможливість виконання зобов`язання має бути викликана саме обставиною непереборної сили, а не обставинами, ризик настання яких несе учасник правовідносин.

Частина 2 ст.14-1 Закону "Про торгово-промислові палати в Україні" містить невичерпний перелік обставин, що можуть бути визнані форс-мажором (обставинами непереборної сили), до яких належить у тому числі введення карантину, встановленого КМУ.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що одне лише передбачене законом віднесення введеного карантину до форс-мажорних обставин не свідчить про існування форс-мажору у конкретних правовідносинах сторін, де така обставина може стати форс-мажорною лише у випадку, якщо особа доведе, що конкретний обмежувальний захід, запроваджений в рамках карантину (надзвичайного стану, надзвичайної ситуації тощо), унеможливлює виконання конкретного договору (постанови Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №912/3323/20 (п.40), від 03.08.2022 у справі №914/374/21 (п.99).

Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. Таких висновків дотримується Верховний Суд у постанові від 16.07.2019 у справі №917/1053/18 та у постанові від 09.11.2021 у справі №913/20/21.

Для застосування форс-мажору (обставин непереборної сили) як умови звільнення від відповідальності судам необхідно встановити, які саме зобов`язання за Договором були порушені / невиконані та причину такого невиконання.

Відповідач як обставин непереборної сили посилається на повідомлення заводу - виробника EKOL energo s.r.o. (Чеська Республіка) про перенесення виконання замовлення на 17.05.2021 через введення постановами Уряду Чеської Республіки від 23.12.2020, від 22.01.2021, від 14.02.2021, від 26.02.2021, від 26.03.2021 надзвичайного стану пов`язаного з безпрецедентним поширенням COVID-19 в країнах Європи, і дані обставини судами оцінені як такі, що перешкодили відповідачу виконати зобов`язання з поставки товару в строки передбачені в умовах договору сторін.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Техмаш» також як на форс-мажорні обставини посилається на установлення карантину на всій території України на підставі постанови КМУ від 20.05.2020 №392 (зі змінами та доповненнями), а також введення надзвичайного стану на території Чеської Республіки, згідно з постановою уряду Чеської Республіки в зв`язку з пандемією SARS Cov-2, саме з цієї країни відповідач і мав договірні зобов`язання щодо поставки спеціального обладнання для позивача.

Наявність форс-мажорних обставин підтверджено сертифікатом Івано-Франківської Торгово-промислової палати за №2600-21-0366 від 07.04.2021, за змістом якого епідемія (пандемія) коронавірусної хвороби COVID-19, яка розвинулась та поширилась у всьому світі у тому числі в Європейському Союзі та Україні, карантин, який визнано форс-мажорною обставиною на підставі Закону України № 530-ІХ від 17.03.2020 "Про внесення змін до законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" та який встановлено на підставі постанов Кабінету Міністрів України, запровадження обмежувальних заходів органами державної влади та органами місцевого самоврядування, надзвичайний стан введений на території Чеської Республіки, згідно з постановою уряду Чеської Республіки, (у зв`язку з пандемією SARS Cov-2) - у комплексі спричинили неможливість своєчасного виготовлення, подальшої поставки та передачі у власність товарів, у строк, визначений договором про закупівлю товарів № Т-62/ від 01.09.2020. Період дії форс - мажорних обставин (обставин непереборної сили): дата настання -22.01.2021; дата закінчення - тривають станом на 07.04.2021.

Апеляційний господарський суд оцінює сертифікат Івано-Франківської Торгово-промислової палати за №2600-21-0366 від 07.04.2021 в сукупності з іншими доказами у справі, а саме постановами Уряду Чеської Республіки від 23.12.2020 за № 1373, від 22.01.2021 за № 55 та від 26.03.2021 за № 314 про продовження надзвичайного стану у зв`язку з епідемією вірусу SARS Cov-2, постановами Уряду Чеської Республіки від 14.02.2021 за № 125, від 26.02.2021 за № 196 про оголошення надзвичайного стану з 00:00 год. 15.02.2021 строком на 14 днів та з 00:00 год. 27.02.2021 строком на 30 днів, а також постановами Кабінету міністрів України від 20.05.2020 за №392 (зі змінами та доповненнями) «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», а також повідомлення заводу - виробника EKOL energo s.r.o. (Чеська Республіка) (з яким відповідач мав договір про купівлю товару для поставки позивачу) про перенесення виконання замовлення на 17.05.2021 через введення постановами Уряду Чеської Республіки від 23.12.2020, від 22.01.2021, від 14.02.2021, від 26.02.2021, від 26.03.2021 надзвичайного стану пов`язаного з безпрецедентним поширенням COVID-19 в країнах Європи.

Таким чином, вищезазначені обставини свідчать про те, що невиконання відповідачем зобов`язань за договором було викликано форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) і порушення строків поставки товару позивачу знаходиться в причиновому зв`язку між встановленими форс-мажорними обставинами.

Суд враховує, що не всі поставки відповідачем були здійсненні з порушенням строків поставок, а ті що з порушенням, обумовленні карантинними обмеженням введені також і Урядом іншої держави на території Чеської Республіки, звідки і відбувалися поставки цього спеціального обладнання для позивача, а тому, вищезазначені обставини свідчать про те, що невиконання відповідачем зобов`язань за договором про закупівлю товарів №Т-62/ від 01.09.2020 укладеним з позивачем викликано форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили).

Оскільки вищезазначені обставини непереборної сили засвідчені належним чином, відсутня протиправна поведінка, дія чи бездіяльність відповідача; відсутній причинний зв`язок між поведінкою відповідача та збитками; відсутня вина відповідача; відповідач не може бути притягнутий до відповідальності за невиконання умов договору, а саме у спосіб стягнення неустойки, штрафу та відшкодування збитків.

Виходячи з оцінки зібраних у справі доказів господарські суди дійшли висновку, що відповідачем доведено відсутність його вини у невиконанні своїх зобов`язань за укладеним між сторонами договором, яке сталося внаслідок настання форс-мажорних обставин.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд погоджується з висновками місцевого господарського суду про відмову в задоволенні позовних вимог.

Висновки за результатами розгляду апеляційних скарг.

Доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені місцевим господарським судом обставин по справі та його правильні висновки, а тому апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, а рішення місцевого господарського суду - без змін.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 191 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1-3 статті 86 ГПК України (в редакції Закону №132-IX від 20.09.2019), суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції залишено без змін, то судовий збір в розмірі 97 452,65 грн. (платіжне доручення за № 14301 від 07.11.2022), сплачений позивачем за подання апеляційної скарги покладається на нього.

Керуючись ст. ст. 236, 269, 270, 275, 277, 281-284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу акціонерного товариства "Укртрансгаз" за № 1001Вих-22-3643 від 17.10.2022 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 15.09.2022 у справі №909/1043/21 залишити без змін.

Судовий збір в розмірі 97 452,65 грн. покласти на апелянта.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий-суддя С.М. Бойко

Судді Т.Б. Бонк

Г.Г. Якімець

Повний текст постанови складено 27.03.2023