ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

у справі про неплатоспроможність

04.04.2023м. ДніпроСправа № 904/1656/23

за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про визнання неплатоспроможним

Суддя Суховаров А.В.

Без участі (виклику) представників сторін

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Дніпропетровської області із заявою, в якій просить прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі про її неплатоспроможність в порядку, передбаченому положеннями Кодексу України з процедур банкрутства.

Дослідивши матеріали вищевказаної заяви, господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення заяви ОСОБА_1 без руху з наступних підстав.

Статтею 113 КУзПБ передбачено, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Вимоги щодо заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність містяться, зокрема, у статтях 115, 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

За частиною 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) - провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законами України.

Господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 ГПК України, з урахуванням вимог цього Кодексу (частина 3 статті 37 КУзПБ).

Відповідно до частини 1 статті 174 ГПК України - суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з частиною 2 статті 174 ГПК України - в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Статтями 162, 164 Господарського процесуального кодексу України та статтею 116 КУзПБ визначено вимоги щодо оформлення позовної заяви та комплектність документів, які повинні додаватися до неї.

У відповідності до вимог пункту 12 частини 3 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються, зокрема: докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень, що складає 40 260,00грн. (2 684,00 грн. (прожитковий мінімум для працездатних осіб) х 5) х3).

Як вбачається з поданих матеріалів, боржником сплачено на розрахунковий рахунок господарського суду Дніпропетровської області 2 013,00грн. авансування винагороди арбітражному керуючому згідно квитанції №6HEE-0T6B-43X4-CP85 від 24.02.2023, однак платником зазначений ОСОБА_2 та в зазначеній квитанції відсутнє "Призначення платежу", у зв`язку із чим суд не може ідентифікувати зазначений платіж, як такий що здійснений ОСОБА_1 та спрямований на авансування винагороди арбітражного керуючого у справі.

Отже, суд встановив, що боржником до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не додано доказів авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень у встановленому порядку та розмірі, отже подана заява не відповідає змісту вимог, визначених статтею 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи заявником подано договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 30.03.2023, укладений між арбітражним керуючим Хомичем Р.В. та заявником ОСОБА_1 .

За умовами пункту 1.1. договір визначає порядок оплати послуг та відшкодування витрат керуючого реструктуризацією, покладених на нього відповідно до Кодексу та заяви на участь у справі про банкрутство фізичної особи боржника.

Згідно пунктів 2.1.1., 2.1.2. арбітражний керуючий має право отримувати плату за надані послуги в розмірі та порядку, що встановлені цим договором та ухвалою про відкриття провадження у справі пор банкрутство та отримувати відшкодування витрат, пов`язаних з виконанням покладених на нього обов`язків.

Оплата послуг розпорядника майна становить 40 260,00грн. за весь строк виконання повноважень арбітражного керуючого Хомича Р.В., починаючи з дати його призначення та до моменту прийняття комітетом кредиторів відповідного рішення про встановлення оплати послуг керуючого реструктуризацією (пункт 3.1. договору).

Пунктом 3.3. договору встановлено, що ОСОБА_1 вносить (перераховує) оплату рівними частинами у сумі 4 026,00грн. щомісячно на депозитний рахунок суду в якому відкрито провадження у справі про неплатоспроможність.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до моменту прийняття комітетом кредиторів відповідного рішення про встановлення оплати послуг розпорядником майна, якщо інше не передбачено Законом (пункт 7.1. договору).

Відповідно до частини 1 статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.

Частиною 2 статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

В постановах Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду по справі №922/1734/20 від 24.11.2020 та по справі №910/2629/20 від 24.09.2020 викладено правову позицію, що обов`язок боржника авансувати вищенаведену винагороду арбітражного керуючого до звернення з відповідною заявою до суду встановлений Кодексом України з процедур банкрутства і подання доказів авансування є обов`язковою умовою, встановленою статтею 116 зазначеного Кодексу.

При цьому, ані даний Кодекс, ані інші діючі норми законодавства, не передбачають права боржника бути звільненим від авансування винагороди арбітражному керуючому при поданні такої заяви, як не передбачають і умов, за яких суд може відстрочити, розстрочити чи звільнити заявника від здійснення авансування винагороди арбітражному керуючому.

Також положеннями частини 3 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що докази здійснення авансування винагороди арбітражному керуючому у відповідному розмірі в обов`язковому порядку подаються до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство/неплатоспроможність.

Отже, Кодексом України з процедур банкрутства визначено, що однією з обов`язкових передумов для звернення фізичної особою з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність є авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Центрального апеляційного Господарського суду від 07.12.2021 року у справі № 904/6465/21.Суд апеляційної інстанції звернув увагу на те, що Кодекс України з процедур банкрутства та інші норми законодавства, не передбачають права боржника бути звільненим від авансування винагороди арбітражному керуючому при поданні такої заяви, як не передбачають можливості відстрочення чи розстрочення заявнику в авансуванні такої винагороди. Та посилався на правові висновками, викладені у постановах Верховного Суду від 24.09.2020 у справі № 910/2629/20, від 19.11.2020 у справі № 910/726/20, від 19.11.2020 у справі № 927/203/20.

Будь-яких положень, умов та підстав, за яких суд може відстрочити, розстрочити або звільнити заявника від здійснення авансування винагороди арбітражному керуючому чинним законодавством України не передбачено.

Доказом сплати авансування винагороди арбітражному керуючому є оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні судового збору з рахунка платника - останній примірник платіжного доручення (Інформаційний лист Державної судової адміністрації України № 12-6621/11 від 10.11.2011).

Таким чином, заявнику необхідно здійснити оплату авансування винагороди арбітражному керуючому за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією за три місяці на суму 40 260,00грн.

Зазначені обставини є підставою для залишення заяви про неплатоспроможність без руху.

Способом усунення недоліків заяви є надання до суду оригінал платіжного документу, що підтверджує здійснення доплати авансування винагороди арбітражному керуючому за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією на суму 40 460,00грн.

Відповідно до частини 3 статті 37 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Керуючись статтями 174, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, частини 4 статті 34, 116 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву фізичної особи ОСОБА_1 - залишити без руху.

2. Заявнику не пізніше п`яти днів з моменту отримання ухвали суду усунути недоліки заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у встановлений строк, надавши суду:

- докази здійснення оплати авансування винагороди арбітражному керуючому за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією на суму 40 260,00грн.

3. Роз`яснити заявнику, що у випадку невиконання заявником вимог суду про усунення недоліків заяви у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із заявою.

Ухвала набирає законної сили 04.04.2023 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду відповідно до приписів статті 255 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.В. Суховаров