ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.03.2023м. СумиСправа № 920/151/23
Господарський суд Сумської області у складі

судді Резніченко О.Ю.,

розглянув без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом: Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ,

до відповідача: Фізичної особи підприємця ОСОБА_2

про стягнення 52784 грн 30 коп.

Стислий виклад позицій сторін по справі. Заяви, які подавались сторонами. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача 52784 грн 30 коп., з яких: 34000 грн 00 коп. відшкодування збитків, 18754 грн 30 коп. штрафних санкцій, нарахованих у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору №07/10/2022/ГБВ/ГМГ про надання послуг з перевезення вантажів від 07.10.2022. Крім того, просить суд стягнути з відповідача 2684 грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору та 15000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що на його замовлення на виконання умов Договору відповідачем було надано послуги з перевезення вантажу. Відповідач під час виконання перевезення вантажу допустив перевантаження транспортного засобу, що спричинило накладення на позивача штрафу та заподіяння шкоди позивачу. Крім того, відповідачем не повернуто позивачу після завершення надання послуг GPS-пристрій та картку ідентифікації системи GPS-моніторингу. Зазначене є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача відшкодування збитків та штрафу.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 15.02.2023 у справі №920/151/23 позовну заяву №б/н від 31.01.2023 (вх. №525 від 14.02.2023) було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

20.02.2023 від позивача надійшло клопотання/заява від 20.02.2023 (вх. №125 від 20.02.2023) про усунення недоліків.

У зазначеному клопотанні/заяві позивач просить суд стягнути з відповідача 52784 грн 30 коп., з яких: 34000 грн 00 коп. відшкодування збитків, 18284 грн 30 коп. штрафу за порушення п. 1.15. Додаткової угоди №1 до Договору, 500 грн 00 коп. штрафу за порушення п. 1.13. Додаткової угоди №1 до Договору, нарахованих у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору №07/10/2022/ГБВ/ГМГ про надання послуг з перевезення вантажів від 07.10.2022. Крім того, просить суд стягнути з відповідача 2684 грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору та 15000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 21.02.2023 було відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та за наявними у справі матеріалами.

Ухвала про відкриття провадження відповідачем не отримана, поштовий конверт повернуто на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Судом перевірено інформацію з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та встановлено, що ухвала суду була надіслана на адресу реєстрації відповідача, яка зазначена в реєстрі, а отже відповідач повідомлений належним чином про відкриття провадження у справі.

Відповідач відзив на позовну заяву до суду не надав, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

07.10.2022 між сторонами було укладено договір №07/10/2022/ГБВ/ГМГ про надання послуг з перевезення вантажів (далі за текстом «Договір»). До Договору було укладено Додаткову угоду №1 від 07.10.2022. Вищезазначене підтверджується копією вказаного Договору та Додаткової угоди №1 до Договору (а.с.6-8, 9-12).

Сторонами суду не надано доказів, що Договір визнавався недійсним у судовому порядку, а тому Договір підлягав обов`язковому виконанню сторонами.

Відповідно до умов п. 1.1. Договору на умовах і в порядку, передбаченими даним Договором, Перевізник (відповідач) зобов`язується за плату та за замовленнями Замовника (позивач) виконувати перевезення вантажів автомобільним вантажним транспортом на території України (надалі - Послуги), а Замовник зобов`язується приймати належним чином надані послуги та здійснювати їх оплату.

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що надання Послуг здійснюється на підставі Заявок, що надаються Замовником Перевізнику. Зміст Заявок погоджується Замовником із його замовниками, тому прийняття Заявок Перевізником повинно бути повним і безумовним. До заявки, крім термінових, може бути доданий погоджений сторонами за договором графік виконання перевезень із зазначенням добового або середньодобового обсягу перевезень вантажів (із розподілом по змінах роботи), початку та закінчення роботи кожної зміни.

Згідно з умовами п. 3.1.1. Договору Перевізник зобов`язаний, зокрема, здійснювати перевезення вантажів згідно Заявок, погоджених згідно розділу 2 цього Договору, а також вимог чинного законодавства України.

Зі змісту п. 4.1. Договору вбачається, що розмір плати за перевезення встановлюється окремо в узгоджених Сторонами Заявках або Додатках до даного Договору на перевезення, що є невід`ємною частиною цього Договору, і залежить від виду транспортного засобу, виду перевезення, терміновості, маршрутів тощо.

Позивач зазначає, що на виконання умов Договору 03 листопада 2022 року відповідач надав позивачу послуги з перевезення вантажу за маршрутом Монастирець - Рогатин, Чернелиця - Острів транспортним засобом MAN д.н.з. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 (водій ОСОБА_3 ), що підтверджується товарно-транспортною накладною №000843 від 03.11.2022 (а.с.15).

Відповідно до п. 3.4.6. Договору перевезення за порушення Перевізником його умов Замовник вправі вимагати від нього відшкодування завданих збитків, сплати накладених штрафних санкцій.

Відповідно до пункту п. 5.2.4. Договору перевезення, у випадку заподіяння Замовнику шкоди перевізник зобов`язаний відшкодувати її в повному обсязі.

Щодо вимог у частині відшкодування збитків у розмірі 34000 грн 00 коп.

Позов у цій частині обґрунтовано тим, що 03.11.2022 Державною службою України з безпеки на транспорті була проведена перевірка транспортного засобу вантажного автомобіля марки MAN д.н.з. НОМЕР_1 та причепу HUFFERMAN HAS 1870, д.н.з НОМЕР_2 (далі по тексту «Транспортні засоби») та встановлено порушення вимог статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% без відповідного дозволу.

Матеріалами справи підтверджується, що транспортні засоби використовувалися відповідачем при здійсненні перевезень на замовлення позивача за Договором від 07.10.2022, а саме: договір оренди вантажного автомобіля від 01.10.2022, укладеного між відповідачем і ПП «Вторчермет» (а.с. 13) та акт виконання робіт (надання послуг) №0411 від 04.11.2022 (а.с. 16).

06.12.2022 за вищевикладене порушення щодо позивача була винесена постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № 324598 у розмірі 34000 грн 00 коп. (а.с. 18)

Штраф позивачем був сплачений у повному обсязі 19.12.2022 (а.с. 19).

Сума сплаченого штрафу, на думку позивача, є збитками, про відшкодування яких він просить суд, так як умовами договору, а саме п. 3.1.4. на відповідача був покладений обов`язок здійснювати контроль за завантаженням, розвантаженням, зважуванням вантажу на повірених вагах вантажовідправника, вантажоодержувача. Забезпечити правильне використання вантажопідйомності і навантаження на осі автотранспорту з урахуванням вагових і габаритних обмежень.

У відповідності до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст. 224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

З огляду на аналіз наведених вище положень чинного законодавства, передумовою для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, є одночасна наявність елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини боржника. Наявність перших трьох з числа зазначених елементів доводиться особою, яка звернулася з вимогою про відшкодування збитків.

Згідно ст. 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема, додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною.

Таким чином, внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань щодо здійснення контролю за завантаженням, розвантаженням, зважуванням вантажу на повірених вагах вантажовідправника, вантажоодержувача, позивач був вимушений сплатити нараховану суму штрафу у зв`язку з чим поніс додаткові витрати на його оплату.

За таких обставин у діях Відповідача вбачаються всі елементи складу цивільного правопорушення, що слугує підставою для стягнення з Відповідача грошових коштів саме в якості збитків.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 18.12.2018 року у справі № 916/112/18 (п. 4.21 постанови), постанові від 14.05.2020 року у справі № 910/17179/18, постанові від 12.05.2020 року у справі № 910/7127/19 (п. 6.4 постанови).

Суд звертає увагу на те, що згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Закріплений законодавцем принцип справедливості, добросовісності і розумності має визнаватися не сукупністю трьох принципів, а єдиним принципом, який проявляється в єдності взаємопов`язаних трьох складових. Загалом зміст цього принципу (справедливості, добросовісності і розумності) полягає в тому, що тексти законів, правочинів та їх застосування суб`єктами цивільних правовідносин мають бути належними і справедливими та відповідати загальновизнаним нормам обороту.

Принцип справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу; створення норм, спрямованих на забезпечення реалізації цивільного права, з шануванням прав та інтересів інших осіб, моралі суспільства тощо.

При цьому справедливість можна трактувати як визначення нормою права обсягу, межі здійснення і захисту цивільних прав та інтересів особи адекватно її ставленню до вимог правових норм.

Суд зауважує, що виставлення позивачу рахунку на оплату штрафу, у той час як фактично обов`язок по контролю за зважуванням вантажу та дотриманням вимог Закону України «Про автомобільний транспорт» було покладено на відповідача згідно з договором, не відповідає принципу справедливості.

Щодо вимоги у частині стягнення 18754 грн 30 коп. штрафних санкцій.

Позивачем заявлено вимоги про стягнення штрафних санкцій за порушення умов Додаткової угоди №1 від 07.10.2022 до Договору, а саме: 500 грн 00 коп. відповідно до штрафу, встановленого у п. 1.13. Додаткової угоди №1 за неповернення позивачу магнітної картки GPS-моніторингу та 18284 грн 30 коп. відповідно до штрафних санкцій, встановлених у п. 1.15 Додаткової угоди №1 за неповернення позивачу обладнання GPS-моніторингу у строк, визначений п. 8 Положення про порядок встановлення та використання GPS-моніторингу під час надання транспортно-експедиторських послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом (далі по тексту «Положення»).

Судом встановлено, що 07.10.2022 між сторонами була укладена Додаткова угода №1 до Договору №07/10/2022/ГБВ/ГМГ про надання послуг з перевезення вантажу, за умовами якої на відповідача покладалися додаткові зобов`язання та відповідальність при перевезенні вантажів ТзОВ «Агрокомпанія Прикарпаття». Також сторони узгодили та підписали Положення про порядок встановлення та використання GPS-моніторингу під час надання транспортно-експедиторських послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом та Інструкцію по користуванню терміналом передачі даних (ТПД) БіТрек 868 з підключенням через розетку прикурювала.

На виконання Додаткової угоди №1 до Договору на транспортні засоби відповідача 08.10.2022 було встановлено та опломбовано GPS-пристрій, що підтверджується актом опломбування автотранспорту (а.с. 14).

За умовами Додаткової угоди №1 до Договору та п. 8 Положення відповідач був зобов`язаний протягом 3 календарних днів з моменту завершення надання Послуг за цим Договором зобов`язаний передати Замовнику обладнання системи GPS-моніторингу за актом приймання-передачі обладнання в справному стані не гіршому ніж на момент його встановлення, якщо інший строк повернення обладнання системи GPS-моніторингу окремо письмово не узгоджений між Сторонами, тобто у строк до 08.11.2022.

Відповідач не виконав свої зобов`язання щодо повернення позивачу відповідного обладнання.

Тому позивач здійснив нарахування штрафних санкцій у розмірі, еквівалентному 500 доларів США на момент звернення до суду, а саме - 18284 грн 30 коп.

Відповідно до ст. 199 ГК України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу.

До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов`язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до змісту ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом.

Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Штрафні санкції за зазначене порушення визначені у п. 1.15 Додаткової угоди №1 до Договору, відповідачем доказів виконання умов Додаткової угоди №1 до Договору у частині повернення обладнання позивачу не подано. Тому суд вважає позов у частині стягнення 18284 грн 30 коп. штрафних санкцій обґрунтованим.

Крім цього, позивач заявив вимогу про стягнення 500 грн 00 коп. штрафних санкцій за порушення п. 1.13 Додаткової угоди №1 до Договору, а саме за неповернення позивачу магнітної картки системи GPS-моніторингу.

Однак суд вважає звернення до суду із зазначеною вимогою передчасним, так як позивачем не доведено виконання умов, визначених у п. 1.13 Додаткової угоди №1 до Договору, а саме: звернення до відповідача із вимогою про повернення магнітної картки системи GPS-моніторингу, так як обов`язок повернення магнітної картки виникає у відповідача протягом 2х днів з моменту отримання відповідачем такої вимоги. Тому суд відмовляє у задоволенні позову у частині стягнення 500 грн 00 коп. штрафних санкцій.

Розподіл судових витрат між сторонам.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що судом позовні вимоги позивача до відповідача задоволені частково, то на відповідача покладаються витрати позивача із сплати судового збору в розмірі 2658 грн 56 коп., на позивача покладаються витрати зі сплати судового збору в розмірі 25 грн 44 коп.

Стосовно вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони.

Згідно з ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 ГПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Із прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено до стягнення серед іншого і 15000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Суд звертає увагу, що на підтвердження здійсненої правової допомоги необхідно долучати розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися в акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги.

В той же час, суд зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат. При цьому необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Судом встановлено, що до позовної заяви позивачем не додано ані договору про надання професійної правничої допомоги, ані належних та допустимих доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу.

Тому суд відмовляє позивачу в задоволенні вимог в частині стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15000 грн 00 коп.

Керуючись ст. ст.123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення 52784 грн 30 коп. задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) 34000 грн 00 коп. відшкодування збитків, 18284 грн 30 коп. штрафу за порушення п. 1.15. Додаткової угоди №1 до Договору, 2658 грн 56 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. У позові в частині стягнення з Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 500 грн 00 коп. штрафу за порушення п. 1.13. Додаткової угоди №1 до Договору відмовити.

4. Витрати зі сплати судового збору в розмірі 25 грн 44 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000 грн 00 коп. покласти на позивача - Фізичну особу підприємця ОСОБА_1 .

5. Видати Фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 наказ після набрання рішенням законної сили.

6. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повні реквізити сторін зазначені у п. 2 резолютивної частини даного рішення.

Повне судове рішення складено 29.03.2023.

Суддя О.Ю. Резніченко