ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
про залишення позовної заяви без руху

03 квітня 2023 року м. Харків Справа № 913/720/20(913/88/23)
Провадження №17б/913/720/20
Господарський суд Луганської області у складі судді Фонової О.С., розглянувши матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Алчевський коксохімічний завод» в особі арбітражного керуючого ліквідатора Марченка Р.В., м. Сєвєродонецьк Луганської області,
до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІПІ ФОРВАРДІНГ», м. Біла Церква Київської області,
про витребування чотирьох транспортних засобів вартістю 474442,00 грн, стягнення плати за оренду транспортних засобів в сумі 387460,94 грн та стягнення неустойки у розмірі подвійної плати за оренду транспортних засобів в сумі 2805,66 грн,
- договір оренди транспортного засобу: УАЗ 3909, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , колір: зелений, номер кузова: НОМЕР_2 , номер шасі: НОМЕР_3 , номер двигуна: НОМЕР_4 , VIN: НОМЕР_5 між ПАТ «Алчевський коксохімічний завод» та ТОВ «ДІПІ ФОРВАРДІНГ» (згідно з відповіді ГСЦ МВС від 21.10.2022 договір № АКХЗ-1803-2013АРД від 05.09.2013) з усіма змінами та доповненнями;
- договір оренди транспортного засобу: ГАЗ 3307, 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_6 , колір: білий, номер кузова: НОМЕР_7 , номер шасі: НОМЕР_8 , номер двигуна: НОМЕР_9 , VIN: НОМЕР_10 між ПАТ «Алчевський коксохімічний завод» та ТОВ «ДІПІ ФОРВАРДІНГ» з усіма змінами та доповненнями;
- договір оренди транспортного засобу: УАЗ 3741, 2004 року виписку, д.н.з. НОМЕР_11 , колір: сірий, номер кузова: НОМЕР_12 , номер шасі: НОМЕР_13 , номер двигуна: НОМЕР_14 , VIN: НОМЕР_15 між ПАТ «Алчевський коксохімічний завод» та ТОВ «ДІПІ Форвардінг» з усіма змінами та доповненнями;
- договір оренди транспортного засобу: ЗИЛ 5301, 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_16 , колір: сірий, номер шасі: НОМЕР_17 , номер двигуна: НОМЕР_18 , VIN: НОМЕР_19 між ПАТ «Алчевський коксохімічний завод» та ТОВ «ДІПІ ФОРВАРДІНГ» з усіма змінами та доповненнями.
Також позивач просить судові витрати покласти на відповідача.
Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, суд встановив таке.
Відповідно до приписів Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна відповідати формі та змісту, встановленим розділом VІІІ цього Кодексу.
В пункту 2 частини.1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) зазначено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до частин 1, 2 статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Суд звертає увагу, що розмір ставок судового збору за подання позовних вимог майнового характеру визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», який становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 01.01.2023 встановлено прожитковий мінімум для працездатних у сумі 2684,00 грн.
- витребування чотирьох транспортних засобів вартістю 474442,00 грн згідно з ринковими цінами;
- стягнення плати за оренду транспортних засобів в сумі 387460,94 грн;
- стягнення неустойки у розмірі подвійної плати за оренду транспортних засобів в сумі 2805,66 грн.
Позивачем було заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання позову до ухвалення судового рішення у цій справі, при цьому ним не зазначено у зв`язку з якою підставою суду слід це зробити.
Розділ 7 позовної заяви «Щодо судового збору» містить викладення змісту пункту 2 частини 1 статті 164 та частини 2 статті 123 ГПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір». Крім того, заявник цитує пункти 44 та 48 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18 та пункти 50, 52 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Станков проти Болгарії».
Суд також звертає увагу на вибіркове цитування заявником постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18, яка, зокрема, також містить пункти 44-46, де вказано, що:
« 44. Велика Палата Верховного Суду наголошує, що частина перша статті 133 КАС визначає право суду на звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору виходячи із майнового стану сторони, водночас стаття 8 Закону України «Про судовий збір» конкретизує порядок, умови такого звільнення та коло осіб, які можуть бути звільнені від сплати судового збору.
45. При цьому, як уже зазначалось, із системного аналізу змісту норм зазначеної статті убачається, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
46. Предметом справи, що розглядається, не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тому підстав для розгляду апеляційним судом питання про звільнення юридичної особи від сплати судового збору не було.».
З урахуванням викладеного, суд робить висновок про таке.
Відповідно до частини 2 статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Порядок відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати визначається статтею 8 Закону України «Про судовий збір».
Частиною 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» унормовано, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Згідно з частиною другою статті 8 зазначеного вище Закону суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Отже суд, враховуючи майновий стан сторони, наділений правом відстрочити сплату судового збору: 1) за клопотанням фізичних осіб, тільки за наявності певних умов; або 2) якщо предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що норми пунктів 1, 2 частини 1 статті 8 Закону «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а норми пункту 3 частини 1 цієї статті можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18).
Оскільки предметом спору у справі не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, а положення пунктів 1, 2 частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію, а тому і підстав для відстрочення сплати судового збору у цій справі немає (подібна за змістом правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 22.03.2023 у справі № 922/4359/19, від 27.03.2023 у справі № 909/196/21, від 28.03.2023 у справі № 918/518/22, від 30.03.2023 у справі № 916/2603/22, від 30.03.2023 у справі № 916/302/16).
При цьому, питання про відстрочення (розстрочення) судом сплати судового збору вирішується судом у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження наявності передбачених законом обставин, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статті 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
За змістом частини 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.
Відповідно до практики ЄСПЛ положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (див. рішення суду від 28.10.1998 у справі «Ейрі проти Ірландії», серія А, № 32).
Суд звертає увагу, що законодавче закріплення судових витрат має на меті: по-перше, відшкодування державі витрат, понесених на утримання судової системи і забезпечення її діяльності (саме у цьому проявляється компенсаційна функція інституту судових витрат); по-друге: покладає певні витрати на тих, хто звертається до суду за захистом, що покликано дисциплінувати фізичних та юридичних осіб від подання до суду необґрунтованих заяв та клопотань, забезпечуючи таким чином також процесуальну економію.
З огляду на відсутність умов, визначених статтею 8 Закону України «Про судовий збір», не вбачається правових підстав відстрочення сплати судового збору.
Відповідно до частини 1 статті 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Згідно з частиною 2 статті 174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
З врахуванням викладеного, невиконання позивачем вимог пункту 2 частини 1 статті 164 ГПК України, є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.
Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 164, ст.ст. 174, 232-234 Господарського процесуального кодексу України, суд
У зазначений в ухвалі строк подати заяву про усунення недоліків з доказами їх усунення (ст.176 ГПК України).
3. Роз`яснити позивачу, що при невиконанні вимог цієї ухвали, позовна заява вважається неподаною та повертається заявнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 03.04.2023 та не підлягає оскарженню.

Суддя Олена ФОНОВА

вих. №

03.04.2023

Надр. 1 прим.

1- до справи

2- арбітражному керуючому-ліквідатору Марченку Роману Вікторовичу (вул. Кудрявська 11, м. Київ, 04053) до електронного кабінету + на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1

3- банкруту ПАТ «Алчевський коксохімічний завод» (вул. Вілєсова, буд.20А, м. Сєвєродонецьк Луганської області, 93400) на електронну пошту:

Внесено до ЄДРСР

03.04.2023

__________ Світлана АВІЛОВА

вих. №

03.04.2023

Надр. 1 прим.

1- до справи

2- арбітражному керуючому-ліквідатору Марченку Роману Вікторовичу (вул. Кудрявська 11, м. Київ, 04053) до електронного кабінету + на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1

3- банкруту ПАТ «Алчевський коксохімічний завод» (вул. Вілєсова, буд.20А, м. Сєвєродонецьк Луганської області, 93400) на електронну пошту:

Внесено до ЄДРСР

03.04.2023

__________ Світлана АВІЛОВА