РІШЕННЯ

Іменем України

03 квітня 2023 року справа № 927/202/23
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Демидової М.О., розглянувши матеріали справи за позовом Приватного підприємства "АРМІРА", вул. Садова, 61, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009, ел. адреса:

до відповідач: Товариства з обмеженою відповідальністю "Аметист", вул. Індустріальна, 11, м. Чернігів, 14001, ел. адреса: pametist1@ gmail.com

про стягнення 130033.55 грн.

Без виклику сторін

в с т а н о в и в:

Приватне підприємство "АРМІРА" звернулося до Господарського суду Чернігівської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Аметист", про стягнення заборгованості у сумі 92842,86 грн, пені у сумі 11832,36 грн, 3% річних у сумі 2920,22 грн та інфляційних нарахувань у сумі 22438,11 грн, що утворилась внаслідок неналежного виконання відповідачем договору про надання охоронних послуг №32 від 01.05.2020.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 03.02.2023 відкрите спрощене позовне провадження у справі № 927/202/23 без повідомлення учасників сторін; відповідачу надано строк 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст. 165 Господарського процесуального кодексу України. Вказаною ухвалою відповідача повідомлено про те, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала суду від 03.02.2022 отримана позивачем 19.02.2023, відповідачем - 09.03.2023, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення від 06.02.2022 №745 (відповідачу) та №410 (позивачу).

Відзив на позов у встановлений судом строк відповідачем не надано.

Згідно ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення.

Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позиції у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу господарським судом в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

01.05.2020 між Приватним підприємством «АРМІРА» (охорона, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аметист" (замовник, відповідач) укладено договір про надання охоронних послуг №32 (а.с. 7-12), відповідно до п. 1.1 замовник замовляє, а охорона надає охоронні послуги, а саме приймає під охорону об`єкт (надалі - «Об`єкт»), вказаний в Дислокації (додаток №1 до договору). Вид охорони визначається за згодою сторін, як інспекторсько-сторожова служба охорони. Система охорони Об`єкту та Дислокація постів визначаються охороною та узгоджуються із замовником.

Відповідно до п. 3.4 договору послуги з охорони і відповідальність охорони за них настає після підписання двостороннього Акту приймання передачі Об`єкту під охорону, але не пізніше 5 діб з дня початку надання Послуг.

У пункті 4.1 договору сторони визначили, що ціна договору становить 20000,00 грн в т.ч. ПДВ(20%) - 3333,34 грн щомісяця.

Згідно п. 4.2 договору оплата замовником наданих охоронних послуг здійснюється щомісячно на підставі рахунку-фактури, який виставляється охороною шляхом перерахування коштів замовником на розрахунковий рахунок охорони. Рахунок-фактура виставляється до 5 числа місяця в якому надаються послуги.

Акт приймання наданих послуг надається охороною замовнику не пізніше 1-го числа місяця, наступного за місяцем в якому надавались послуги (п. 4.3 договору).

Замовник сплачує 100% передоплати за надані послуги до 5 числа місяця, в якому надаються послуги, наступного за звітним (п. 4.4 договору).

Щомісяця 1 числа наступного за звітним охорона складає та надає Акт виконаних робіт на адресу замовника. Замовник повинен підписати Акт виконаних робіт відповідно до умов даного Договору не пізніше 5 (п`ятого) числа місяця, наступного за звітним (п. 7.1,7.2 договору).

В разі обґрунтованих зауважень до охорони, які можуть потягнути за собою питання вартості наданих послуг, замовник зобов`язаний не пізніше 3-х календарних днів з дня виявлення названих зауважень, письмово заявити про них охороні. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці зауваження, як порушення умов договору (п. 7.3 договору).

Непідписання Акту виконаних робіт замовникм не підтверджує факту ненадання послуг за звітний період (п. 7.5 договору).

Договір набирає чинності з 01.05.2020 і діє до 01.05.2021 включно. Після закінчення терміну дії договору, якщо сторони продовжують виконувати його умови, договір вважається поновленим на невизначений термін, але кожна із сторін має право припинити його дію на умовах даного договору (п. 11.1,11.2 договору).

Позивач умови договору щодо надання послуг виконав в повному обсязі, а відповідач (замовник) прийняв їх, що підтверджено актами надання послуг, а саме: №476 (на підставі рахунку на оплату №471 від 05.10.2021) від 31.10.2021 на суму 20000,00 грн; №553 від 30.11.2021 (на підставі рахунку на оплату №550 від 19.11.2021) на суму 20000,00 грн; №602 від 31.12.2021 (на підставі рахунку на оплату №596 від 16.12.2021) на суму 20000,00 грн; №27 від 31.01.2022 (на підставі рахунку на оплату №27 від 12.01.2022) на суму 15700,00 грн, скріплені печатками та підписані уповноваженими представниками сторін, та Акт надання послуг №75 від 24.02.2022 (на підставі рахунку на оплату №76 від 24.02.2022) на суму 17142,86 грн, який, за доводами позивача, був наданий на підпис та погодження замовнику, проте замовник (відповідач) не підписав вказаний акт надання послуг №75 від 24.02.2022 та не надав вмотивованої причини у відмові від підпису.

У порушення умов договору відповідач оплату за надані послуги не здійснив, внаслідок чого утворилась заборгованість у загальній сумі 92842,86 грн.

Позивач звертався на адресу відповідача з претензією №389 від 10.11.2022, у якій повідомляв про наявний борг та проханням його сплатити (а.с. 19), докази направлення претензії наявні у матеріалах справи (а.с. 20).

Претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Заборгованість у сумі 92842,86 грн заявлена позивачем до стягнення з відповідача за даним позовом.

Відповідно до п. 4.6 договору у разі якщо замовник прострочив виконання грошового зобов`язання щодо здійснення обов`язкової і повної оплати послуг в строку, передбачені п. 4.2. договору, замовнику нараховується пеня у розмірі 0,01 % від простроченої суми оплати за кожний день прострочення.

З посиланням на п. 4.6 договору позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню за період прострочення обов`язку з оплати наданих послуг за період з 06.11.2021 до 05.05.2022 на суму 1881,64 грн, з 06.12.2021 до 05.06.2022 на суму 1991,23 грн, з 06.01.2022 до 05.07.2022 на суму 2509,59 грн, з 06.02.2022 до 05.08.2022 на суму 2382,96 грн, з 06.03.2022 до 05.09.2022 на суму 3066,94 грн, загальна сум пені - 11832,36 грн. Обгрунтований розрахунок наявний у матеріалах справи (а.с. 4).

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3 % річних за період прострочення платежу з 06.11.2021 до 19.01.2023 на загальну суму 2920,22 грн., а також інфляційні нарахування за період з 01.12.2021 до 31.12.2022 на суму 22438,11 грн., що позивач обґрунтовує наявним у матеріалах справи розрахунком (а.с. 5).

Відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову у повному обсязі з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Спір між сторонами виник у зв`язку з невиконання відповідачем зобов`язань щодо оплати наданих позивачем послуг (виконаних робіт) за актами надання послуг.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч.7 ст.179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

У відповідності до ч.1 ст.181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладання даного виду договорів.

Статтею 638 Цивільного кодексу України та частиною 2 статті 180 Господарського кодексу України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства. Вказана норма за своїм змістом кореспондується з приписами п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до норм ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Матеріалами справи та її фактичними обставинами доведено факт, що між сторонами укладено договір про надання охоронних послуг №32 від 01.05.2020, факт надання позивачем послуг на замовлення відповідача, що підтверджено актами надання послуг №476 (на підставі рахунку на оплату №471 від 05.10.2021) від 31.10.2021 на суму 20000,00 грн.; №553 від 30.11.2021 (на підставі рахунку на оплату №550 від 19.11.2021) на суму 20000,00 грн.; №602 від 31.12.2021 (на підставі рахунку на оплату №596 від 16.12.2021) на суму 20000,00 грн; №27 від 31.01.2022 (на підставі рахунку на оплату №27 від 12.01.2022) на суму 15700,00 грн, скріплені печатками та підписані уповноваженими представниками сторін.

Акт надання послуг №75 від 24.02.2022 (на підставі рахунку на оплату №76 від 24.02.2022) на суму 17142,86 грн не підписаний відповідачем.

За доводами позивача вказаний акт надсилався на адресу відповідача для підпису та погодження.

Матеріали справи не містять доказів вмотивованої причини відмови відповідача від підпису вказаного акут.

Вказані обставини відповідачем у справі не спростовано.

Як встановлено судом, у договорі сторони передбачили, що у разі обґрунтованих зауважень до охорони, які можуть потягнути за собою питання вартості наданих послуг, замовник зобов`язаний не пізніше 3 -х календарних днів з дня виявлення названих зауважень, письмово заявити про них охороні. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці зауваження, як порушення умов договору (п. 7.3 договору). Непідписання Акту виконаних робіт замовником не підтверджує факту ненадання послуг за звітний період (п. 7.5 договору).

Враховуючи вказані положення договору, Акт надання послуг №75 від 24.02.2022 (на підставі рахунку на оплату №76 від 24.02.2022) на суму 17142,86 грн вважається належним доказом надання позивачем відповідачу послуг за договором.

У порушення умов договору відповідач оплату за надані послуги не здійснив, заборгованість склала 92842,86 грн.

Вимоги претензій відповідачем залишені без виконання.

Таким чином, матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджений факт наявності у відповідача заборгованості перед позивачем у сумі 92842,86 грн.

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості відповідачем не надано.

З урахуванням викладеного вище вимога щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у сумі 92842,86 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Внаслідок несвоєчасного виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором на підставі пункту 4.6 договору позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню за період прострочення обов`язку з оплати наданих послуг за період з 06.11.2021 до 05.05.2022 на суму 1881,64 грн, з 06.12.2021 до 05.06.2022 на суму 1991,23 грн, з 06.01.2022 до 05.07.2022 на суму 2509,59 грн, з 06.02.2022 до 05.08.2022 на суму 2382,96 грн, з 06.03.2022 до 05.09.2022 на суму 3066,94 грн, загальна сум пені 11832,36 грн. Обгрунтований розрахунок наявний у матеріалах справи (а.с. 4).

Розрахунок суми пені є обґрунтованим, а вимога про її стягнення є такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3 % річних за період прострочення платежу з 06.11.2021 до 19.01.2023 на загальну суму 2920,22 грн, а також інфляційні нарахування за період з 01.12.2021 до 31.12.2022 на суму 22438,11 грн, що позивач обґрунтовує наявним у матеріалах справи розрахунком (а.с. 5).

Наданий позивачем розрахунок вказаних нарахувань відповідає фактичним обставинам справи, а тому вимога про стягнення з відповідача 3% річних на загальну суму 2920,22 грн, а також інфляційних нарахувань у сумі 22438,11 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі з покладенням на відповідача витрат зі сплати судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аметист" (вул. Індустріальна, 11, м. Чернігів, 14001, код 14221489) на користь Приватного підприємства «АРМІРА» (вул. Садова, 61, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009, код 42433795) заборгованості у сумі 92842 грн 86 коп, пеню у сумі 11832 грн 36 коп, 3% річних у сумі 2920 грн 22 коп, інфляційних нарахувань у сумі 22438 грн 11 коп., а також витрати зі сплати судового збору у сумі 2684 грн 00 коп. Видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення підписаний 03.04.2023.

Суддя Демидова М.О