УХВАЛА

попереднього засідання

м. Київ

22.03.2023Справа № 910/16972/21
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарнер" (07403, Київська обл., м. Бровари, вул. С. Москаленка, 16 Г, ідентифікаційний номер 39863240)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Проскан" (03134,м. Київ, вул. Кільцева дорога, 22, ідентифікаційний номер 21634980)

про банкрутство

Суддя Мандичев Д.В.

секретар судового засідання Судак С.С.

Представники учасників:

від заявника - не з`явилися,

від боржника - Крикуненко С.В.,

розпорядник майна - Бандола О.О.,

від ПрАТ "АК "Київводоканал" - Плясун О.І.,

від ТОВ з іноземними інвестиціями "Сканія Україна" - Замула С.В.,

від ГУ ДПС у м. Києві - Мартиненко Д.Ю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У жовтні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Гарнер" звернулося до суду з заявою про визнання банкрутом Товариства з обмеженою відповідальністю "Проскан".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.10.2021 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарнер" про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Проскан" (ідентифікаційний номер 21634980) залишено без руху. Встановлено строк десять днів з дня вручення цієї ухвали заявнику на усунення недоліків заяви про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Проскан" (ідентифікаційний номер 21634980). Встановлено заявнику спосіб усунення недоліків заяви про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Проскан" (ідентифікаційний номер 21634980) шляхом надання належних доказів сплати судового збору за подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, доказів авансування винагороди арбітражному керуючому трьох розмірів мінімальної заробітної плати за три місяці виконання повноважень, а також доказів відправлення копії заяви про відкриття провадження у справі та доданих до неї документів боржнику.

26.10.2021 до Господарського суду м. Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарнер" про усунення недоліків, встановлених ухвалою Господарського суду від 22.10.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.10.2021 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарнер" було прийнято до розгляду, підготовче засідання призначено на 03.11.2021.

02.11.2021 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив боржника на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство.

02.11.2021 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання боржника про розгляд справи без участі представника.

02.11.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла заява арбітражного керуючого Бандоли О.О. про участь у справі.

03.11.2021 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Преміум" про зупинення провадження у справі до прийняття ПАГС остаточного рішення у справі №910/1133/20.

У судове засідання, призначене на 03.11.2021 з`явився представник заявника.

Судом відхилено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Преміум" про зупинення провадження у справі з підстав того, що заявник не є учасником провадження у справі про банкрутство у розумінні ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства, а відтак не наділений правом на подання таких заяв.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.11.2022 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Проскан" (03134,м. Київ, вул. Кільцева дорога,22, ідентифікаційний номер 21634980). Визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарнер" (07403, Київська обл., м. Бровари, вул. С. Москаленка,16 Г, ідентифікаційний номер 39863240) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Проскан" (03134,м. Київ, вул. Кільцева дорога,22, ідентифікаційний номер 21634980) в розмірі 1 671 705,00 грн. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Проскан" (03134,м. Київ, вул. Кільцева дорога,22, ідентифікаційний номер 21634980). Здійснено оприлюднення на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Проскан" (03134,м. Київ, вул. Кільцева дорога,22, ідентифікаційний номер 21634980) за номером 67529 від 04.11.2022р. Призначено розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Проскан" (03134,м. Київ, вул. Кільцева дорога,22, ідентифікаційний номер 21634980) арбітражного керуючого Бандолу Олександра Олексійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 853 від 17.07.2013). Визначено дату проведення попереднього судового засідання на 12.01.2022 р.

Судове засідання, призначене на 12.01.2022, не відбулось у зв`язку з направленням матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2022 апеляційну скаргу ПАТ "КБ "Преміум" залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду м. Києва від 03.11.2021р. по справі №910/16972/21 - без змін. Справу №910/16972/21 повернути до господарського суду м. Києва.

За час перебування матеріалів справи у апеляційній інстанції, до Господарського суду міста Києва надійшли наступні документи:

- повідомлення розпорядника майна про результати розгляду заяв з грошовими вимогами;

- звіт розпорядника майна про результати розгляд грошових вимог;

- відомості від боржника на виконання вимог ухвали суду від 03.11.2021;

- письмові заперечення боржника щодо заяви ТОВ "Сканія Україна" з грошовими вимогами;

- письмові заперечення боржника щодо заяви ПАТ "КБ "Преміум" з грошовими вимогами;

- письмові заперечення боржника щодо заяви ПрАТ "АК "Київводоканал" з грошовими вимогами;

- пояснення ПрАТ "АК "Київводоканал" на повідомлення про результати розгляд грошових вимог;

- відповідь ПАТ "КБ "Преміум" на повідомлення розпорядника майна про результати розгляду грошових вимог;

- заява боржника про застосування строків позовної давності до грошових вимог ПрАТ "АК "Київводоканал".

07.07.2022 до суду надійшла заява розпорядника майна про сплату основної грошової винагороди за період з 03.11.2021 по 03.02.2022 у розмірі 54 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 14.07.2022 призначено розгляд справи у попередньому засіданні на 14.09.2022.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 14.07.2022 прийнято заяву Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Преміум" про визнання кредитором боржника на суму 78 228 531,86 грн., розгляд якої відбудеться у попередньому засіданні 14.09.2022.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 14.07.2022 прийнято заяву Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" про визнання кредитором боржника на суму 127 827,82 грн., розгляд якої відбудеться у попередньому засіданні 14.09.2022.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 14.07.2022 прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Сканія Україна" про визнання кредитором боржника на суму 356 661,31 грн., розгляд якої відбудеться у попередньому засіданні 14.09.2022.

14.09.2022 до суду надійшло повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Сканія Україна" про наявність поточних кредиторських вимог до боржника.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 14.09.2022 задоволено заяву розпорядника майна арбітражного керуючого Бандоли О.О. про сплату винагороди. Здійснено сплату основної винагороди арбітражному керуючому Бандолі Олександру Олексійовичу за виконання ним повноважень розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Проскан" у справі № 910/16972/21 за період з 03.11.2021 по 03.02.2022 в розмірі 54 000,00 грн. з депозитного рахунку Господарського суду міста Києва за рахунок коштів, авансованих Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарнер". Відкладено розгляд справи у попередньому засіданні на 19.10.2022.

19.09.2022 до суду надійшло уточнення розпорядника майна арбітражного керуючого Бандоли О.О. до повідомлення № 02-107/35 від 12.01.2022 про результати розгляду грошових вимог до боржника.

19.09.2022 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання розпорядника майна про долучення до матеріалів справи реєстру вимог кредиторів боржника станом на 15.09.2022.

23.09.2022 до суду надійшло клопотання розпорядника майна ТОВ "Проскан" про витребування інформації та документів.

27.09.2022 до Господарського суду м. Києва надійшли пояснення Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Сканія Україна" стосовно заявлених вимог до боржника.

27.09.2022 до суду надійшли пояснення ПрАТ "АК Київводоканал" на письмові заперечення та заяву боржника про застосування строків позовної давності.

04.10.2022 до Господарського суду м. Києва надійшли заперечення Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Сканія Україна" щодо визнання грошових вимог ініціюючого кредитора.

07.10.2022 до суду надійшли письмові заперечення боржника на відповідь ПАТ "КБ "Преміум" від 11.01.2022 № 6.

17.10.2022 до Господарського суду м. Києва надійшли письмові пояснення боржника щодо заяви Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Сканія Україна" від 13.09.2022.

18.10.2022 до суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Проскан" про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.10.2022 задоволено клопотання розпорядника майна арбітражного керуючого Бандоли О.О. про витребування інформації та документів. Витребувано у Головного управління статистики в місті Києві (04053, м. Київ, вул. Тургенєвська, 71, ) належним чином завірені копії річних балансів (звіт про фінансовий стан), які подавалися Товариством з обмеженою відповідальністю "Проскан" () до органів статистики у період з 2018 по 2021 роки. Відкладено розгляд справи у попередньому засіданні на 14.12.22.

01.11.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС з грошовими вимогами до боржника на суму 583 755,13грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.11.2022 заяву Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС з грошовими вимогами до боржника на суму 583 755,13грн. прийнято та призначено до розгляду у попередньому засідання на 14.12.2022.

11.11.2022 до Господарського суду міста Києва надійшли відомості від Головного управління статистики у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС на повідомлення розпорядника майна про результати розгляду грошових вимог в частині черговості задоволення вимог податкового органу.

16.11.2022 до Господарського суду міста Києва надійшло повідомлення розпорядника майна про результати розгляду грошових вимог.

30.11.2022 до Господарського суду міста Києва надійшли заперечення ГУ ДПС у м. Києві

06.12.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Преміум" в особі уповноважено особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про заміну кредитора.

12.12.2022 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання розпорядника майна про розгляд справи за відсутності розпорядника майна.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 14.12.2022 відкладено розгляд справи у попередньому засіданні на 01.02.2023.

03.01.2023 до суду надійшло повідомлення розпорядника майна арбітражного керуючого Бандоли О.О. про результати розгляду заявлених вимог до боржника.

09.01.2023 до Господарського суду м. Києва надійшли пояснення розпорядника майна щодо заяви ПАТ "КБ "Преміум" від 05.12.2022 про заміну кредитора на правонаступників.

13.01.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника на суму 35 870,31 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.01.2023 прийнято заяву ОСОБА_1 про визнання кредитором боржника на суму 35 870,31 грн., розгляд якої відбудеться у попередньому засіданні 01.02.2023.

23.01.2023 до суду надійшов від розпорядника майна арбітражного керуючого Бандоли О.О. реєстр вимог кредиторів ТОВ "Проскан" станом на 20.01.2023.

24.01.2023 до Господарського суду міста Києва надійшло повідомлення розпорядника майна про результати розгляду грошових вимог.

27.01.2023 до Господарського суду м. Києва надійшли письмові заперечення боржника щодо заяви ПАТ "КБ "Преміум" від 05.12.2022 про заміну кредитора на правонаступників.

31.01.2023 до суду надійшла спільна заява ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про заміну кредитора на правонаступників.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.02.2023 відкладено попереднє засідання на 20.03.2023.

13.02.2023 до Господарського суду міста Києва надійшов реєстр вимог кредиторів від розпорядника майна.

13.02.2023 до Господарського суду міста Києва надійшло повідомлення розпорядника майна про результати розгляду заяви ПАТ «КБ «Преміум» та спільної заяви про заміну кредиторів на правонаступників.

10.03.2023 до Господарського суду міста Києва надійшли письмові заперечення боржника проти спільної заяви про заміну кредитора.

Відповідно до ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Майнові вимоги кредиторів до боржника мають бути виражені в грошових одиницях і заявлені до господарського суду в порядку, встановленому цією статтею. Копії відповідних заяв та доданих до них документів кредитори надсилають боржнику та розпоряднику майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

За результатами попереднього засідання господарський суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються: розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів; розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів; дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів; дата підсумкового засідання суду, на якому буде постановлено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство або ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, яке має відбутися у строки, встановлені частиною другою статті 44 цього Кодексу.

Розпорядник майна за результатами попереднього засідання вносить до реєстру вимог кредиторів відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги.

Неустойка (штраф, пеня) враховується в реєстрі вимог кредиторів окремо від основних зобов`язань у шосту чергу.

Погашення неустойки (штрафу, пені) у справі про банкрутство можливе лише в ліквідаційній процедурі.

Ухвала попереднього засідання є підставою для визначення кількості голосів, які належать кожному конкурсному кредитору під час прийняття рішення на зборах (комітеті) кредиторів. Для визначення кількості голосів для участі у представницьких органах кредиторів зі складу вимог конкурсних кредиторів виключається неустойка (штраф, пеня).

У ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у наступному порядку:

1) у першу чергу задовольняються:

вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати перед працюючими та звільненими працівниками банкрута, грошові компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, інші кошти, належні працівникам у зв`язку з оплачуваною відсутністю на роботі (оплата часу простою не з вини працівника, гарантії на час виконання державних або громадських обов`язків, гарантії і компенсації при службових відрядженнях, гарантії для працівників, що направляються для підвищення кваліфікації, гарантії для донорів, гарантії для працівників, що направляються на обстеження до медичного закладу, соціальні виплати у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів підприємства тощо), а також вихідна допомога, належна працівникам у зв`язку з припиненням трудових відносин та нараховані на ці суми страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі;

вимоги щодо виплати заборгованості із компенсації збитків, завданих Державному бюджету України внаслідок виконання рішень Європейського суду з прав людини, постановлених проти України;

вимоги кредиторів за договорами страхування;

витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді;

витрати кредиторів на проведення аудиту, якщо аудит проводився за рішенням господарського суду за рахунок їхніх коштів;

2) у другу чергу задовольняються:

вимоги із зобов`язань, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, шляхом капіталізації у ліквідаційній процедурі відповідних платежів, у тому числі до Фонду соціального страхування України за громадян, які застраховані в цьому фонді, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, зобов`язань із сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, крім вимог, задоволених позачергово, з повернення невикористаних коштів Фонду соціального страхування України, а також вимоги громадян - довірителів (вкладників) довірчих товариств або інших суб`єктів підприємницької діяльності, які залучали майно (кошти) довірителів (вкладників);

3) у третю чергу задовольняються:

вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів);

вимоги центрального органу виконавчої влади, що здійснює управління державним резервом;

4) у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою;

5) у п`яту чергу задовольняються вимоги щодо повернення внесків членів трудового колективу до статутного капіталу підприємства;

6) у шосту чергу задовольняються інші вимоги.

У судовому засіданні, що відбулось 22.03.2023, судом розглянуто заяви кредиторів з грошовими вимогами до боржника.

Так, за наслідками дослідження заяв кредиторів з грошовими вимогами до боржника, визнанню кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю «Проскан» підлягає:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гарнер»

У ході попереднього засідання судом встановлено, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.11.2021 у справі № 910/16972/21 визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарнер" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Проскан" в розмірі 1 671 705,00 грн.- вимоги четвертої черги

Поряд з вищеописаною заборгованістю, визнанню також підлягають судові витрати кредитора у розмірі 76 700,00 грн.

Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал»

Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» звернулося до суду із заявою кредитора боржника на суму 132 367,82грн.

Заява Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» з вимогами до боржника на суму 132 367,82 грн. направлена до суду згідно з поштовим штемпелем на конверті 06.12.2019 та надійшла до суду 09.12.2019, тобто в строк, встановлений ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства.

Щодо тверджень розпорядника майна про те, що кредитор пропустив тридцятиденний строк для заявлення грошової вимоги, суд зазначає наступне.

Оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван-Дніпропетровськ" було опубліковано 04.11.2021.

Частиною 1 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства, серед іншого, визначено, що конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. До заяви в обов`язковому порядку додаються також документи, що підтверджують грошові вимоги до боржника.

Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Таким чином, відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство, тобто першим днем перебігу цього строку є день, наступний за днем офіційного оприлюднення такого оголошення.

Дана правова позиція щодо обрахування строку для звернення кредитора наведена Верховним Судом у постанові від 20.05.2021 у справі № 904/2166/20. У даній постанові Верховний Суд наголосив, що подібної правової позиції дотримувався Верховний Суд і щодо визначення строку на заявлення кредиторських вимог відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", положення частини першої статті 23 якого щодо обрахування строку для звернення кредитора є аналогічними положенням частині першій статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства (зокрема, постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 607/6254/15, постанова Верховного Суду від 24.07.2020 у справі № 904/3060/19).

Відповідно до частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Таким чином, враховуючи загальні правила обчислення строків, визначені положеннями цивільного законодавства, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що відлік визначеного статтею 45 Кодексу України з процедур банкрутства строку для пред`явлення грошових вимог до боржника починається з наступного дня після оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство, - з 05.11.2021. Зважаючи на те, що тридцятий день строку для пред`явлення грошових вимог до боржника у даній справі припадає на 04.12.2021, який є вихідним днем - субота, то в силу положень частини п`ятої статті 254 Цивільного кодексу України, останнім днем на подачу до господарського суду кредиторських вимог до боржника у даній справі є 06.12.2021.

Враховуючи викладене, суд не вбачає порушення частини 1 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства при заявленні грошових вимог Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до боржника.

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що 24.01.2006 між Відкритим акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал», перейменованим на Публічне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал», що в свою чергу перейменоване на Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Проскан» (абонент) укладено договір від №06286/5-08 на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі (далі - Договір), за умовами якого постачальник зобов`язався надавати абоненту послуги з постачання питної води та водовідведення, а абонент зобов`язується здійснювати своєчасну оплату наданих йому Постачальником послуг на умовах цього Договору та дотримуватися норм, що регулюють правовідносини, які виникають за цим Договором.

Згідно з п. 2.1.1 Договору облік поставленої води та кількість прийнятих стоків здійснюється за показаннями лічильника, зареєстрованого у Постачальника.

Зняття показань з лічильника здійснюється, як правило, щомісячно представником Постачальника у присутності представника Боржника (п. 2.1.2 Договору).

Згідно з п. 2.1.4 Договору кількість стічних вод, які надходять у міську каналізаційну мережу, визначається за показами засобів обліку стічних вод, або за кількістю води, що надходить із комунального водопроводу та інших джерел водопостачання згідно з показами засобів обліку води та/або іншими способами визначення об`ємів стоків у відповідності до Правил користування.

Відповідно до п. 2.1.6 Договору облікові дані Абонента щодо кількості та вартості спожитих ним послуг підлягають обов`язковому звірянню у Постачальника. Абонент щоквартально, не пізніше 10-го числа наступного за звітним кварталом місяця та в інші строки (за письмовою вимогою Постачальника) направляє до останнього письмовий звіт по обсягам наданих послуг та проводить з останнім звіряння обсягів наданих послуг у відповідному обліковому періоді, а також звіряння по проведених розрахунках за надані послуги. Для проведення звіряння Абонент направляє свого представника до Постачальника із необхідними для цього обліковими та бухгалтерськими документами. Звіряння вважається проведеним з моменту отримання Постачальником підписаного повноважними особами Акту звіряння розрахунків. В разі невиконання Абонентом цього пункту договору, облікові дані Постачальника щодо кількості та вартості наданих послуг та проведених Абонентом розрахунків вважаються безумовно погодженими Абонентом.

За містом п. 2.2.1 Договору постачальник щомісячно направляє до банківської установи абонента розрахункові документи (в електронному вигляді - дебетові повідомлення або у паперовому вигляді вимоги-доручення тощо) для оплати за надані послуги з постачання питної води та приймання від нього стічних вод у системи каналізації м. Києва відповідно до встановлених тарифів. Тарифи на послуги з водопостачання та водовідведення встановлюються уповноваженими органами відповідно із чинним законодавством та не підлягають узгодженню сторонами. У разі зміни тарифів у період дії цього договору постачальник доводить абоненту нові тарифи у розрахункових документах без внесення додаткових змін до цього договору стосовно строків їх введення та розмірів.

Згідно з п. 2.2.2 Договору у розрахункових документах зазначаються вартість та кількість наданих послуг за відповідний період, а також розмір діючих тарифів. Оплата вартості послуг здійснюється абонентом щомісячно у безготівковій формі у п`ятиденний строк з дня направлення постачальником розрахункового документу до банківської установи абонента. За згодою постачальника оплата може здійснюватись іншими способами, що не суперечать чинному законодавству України. В разі утворення боргу оплата за надані послуги, що надходить від абонента, незалежно від зазначеного в платіжному документі призначення платежу, першочергово зараховується постачальником в погашення боргу.

Пунктом 2.2.3 Договору передбачено, що у разі неотримання від постачальника поточного щомісячного розрахункового документа, абонент здійснює оплату вартості наданих йому послуг не пізніше 5-го числа наступного місяця платіжним дорученням, виходячи з діючого тарифу та фактичної кількості наданих йому послуг.

У разі незгоди щодо кількості або вартості отриманих послуг, зазначених розрахунковому документі, Абонент зобов`язаний у десятиденний строк з дня направлення Постачальником розрахункового документу до банківської установи Абонент письмово повідомити про це Постачальника та у цей же строк направити представника з обґрунтовуючи ми документами для проведення звіряння та підписання акту. В іншому випадку відмова Абонента оплатити розрахунковий документ Постачальника вважатиметься безпідставною (п. 2.2.4 Договору).

Пунктом 7.1 Договору передбачено, що цей договір укладається строком на один рік і набуває чинності з моменту його підписання сторонами. Договір вважається пролонгованим на новий строк, якщо за 20 днів до припинення його дії жодна із сторін письмово не повідомить іншу сторону про його припинення. Відносини сторін до укладення нового договору регулюються даним договором.

На виконання умов договору ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» надало ТОВ «Проскан» за період з 01.09.2017 по 31.01.2019 послуги з водопостачання та водовідведення на суму 129 901,82 грн., що підтверджується актами зняття показань з приладу обліку.

Також до матеріалів заяви надано довідку від 24.11.2021 № 98-26-1652 АТ «Банк Кредит Дніпро» щодо направлення розрахунковим департаментом ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» на адресу ТОВ «Проскан» платіжних повідомлень за період з 01.09.2017 по 28.02.2019.

У свою чергу, ТОВ «Проскан» сплатило 04.10.2017 на рахунок ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» 2 074,00 грн. за період з 10.08.2017-11.09.2017, а сплачені 06.09.2017 грошові кошти в сумі 3 864,58 грн. було зараховано в рахунок погашення боргу за призначенням платежу за попередній період з 10.07.2017-10.08.2017.

Заперечуючи проти вимог кредитора, боржник вказав, що кредитор не підтвердив направлення розрахункових документів до банківської установи. У той же час, боржник повідомляв листами від 10.10.2017 про рейдерське захоплення об`єкту нерухомості та земельної ділянки, щодо яких діє договір від 24.01.2006 №06286/5-08. При цьому, підписи представників ТОВ «Проскан» на актах зняття показань з приладу обліку є підробленими. Також боржник просив застосувати строк позовної давності до заявлених вимог за період з вересня 2017 року по листопад 2018 року на суму 103 285,29 грн.

Арбітражний керуючий проти вимог кредитора заперечив із підстав пропуску строку на подання заяви кредитора. Поряд із цим зазначив, що з огляду на пропуск строку позовної давності вимоги кредитора визнаються частково, в сумі 24 542,50 грн.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 903 ЦК України).

Положенням ч. 2 ст. 901 Цивільного кодексу України визначено, що положення глави 63 Цивільного кодексу України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

За визначенням, що міститься у статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до статті 5 цього закону комунальні послуги - це послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Таким чином, Закон України "Про житлово-комунальні послуги" є спеціальним у спірних правовідносинах.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що ТОВ «Проскан» свої зобов`язання за договором зі сплати наданих йому послуг з водопостачання та водовідведення виконало неналежним чином, у зв`язку з чим за період з 01.09.2017 по 31.01.2019 за боржником утворилась заборгованість на суму 127 827,82 грн.

При цьому, матеріалами справи підтверджується направлення розрахункових документів - платіжних повідомлень, ТОВ «Проскан» через АТ «Банк Кредит Дніпро» за період з 01.09.2017 по 28.02.2019.

Відтак, згідно з п. 2.2.4 Договору відмова ТОВ «Проскан» оплатити розрахунковий документ вважається безпідставною, оскільки боржник був зобов`язаний у десятиденний строк з дня направлення розрахункового документу до банківської установи письмово повідомити постачальника про незгоду з кількістю або вартістю отриманих послуг та у цей же строк направити представника з обґрунтовуючими документами для проведення звіряння та підписання акту.

Натомість, доказів здійснення боржником обумовлених договором дій - надання повідомлень про незгоду з платіжними повідомленнями та направлення свого представника для проведення звіряння, матеріали справи не містять, відтак послуги вважаються наданими ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» належним чином.

У зв`язку з цим судом також відхиляються доводи боржника щодо підписання актів зняття показань з приладу обліку невстановленими особами за представників ТОВ «Проскан».

Так, виходячи з положень 2.1.6 договору, дані ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» щодо кількості та вартості наданих послуг вважаються безумовно погодженими боржником, оскільки останній не направляв письмові звіти по обсягам наданих послуг та не проводив з постачальником звіряння обсягів наданих послуг у відповідному обліковому періоді.

Судом ураховані заперечення ТОВ «Проскан» про рейдерське захоплення об`єкту нерухомості та земельної ділянки, до яких здійснювалося постачання води та приймання стічних вод за договором від 24.01.2006 №06286/5-08.

Разом із цим, відповідні листи до ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» направлені лише в жовтні 2017 року та в подальшому за весь спірний період повторно не направлялися та жодні дії щодо припинення договору від 24.01.2006 №06286/5-08 боржником не вчинялися.

Відповідно до пункту 7.2 договору останній може бути розірвано у випадках, передбачених чинним законодавством, за згодою сторін, або в судовому порядку.

Також судом відхиляються доводи боржника щодо пропуску строку позовної давності за пред`явленими вимогами, у зв`язку з наступним.

Згідно з положеннями статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).

Частинами 3, 4 статті 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (зі змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено карантин з 12.03.2020 до 31.12.2022 на всій території України.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину".

Тобто строки, визначені ст. ст. 257, 258 ЦК України, були продовжені на час карантину. Відтак, загальний строк позовної давності за найдавнішою вимогою кредитора - борг за 01.09.2017, спливав 01.09.2020, проте був продовжений з 12.03.2020 на час дії карантину.

У зв`язку з цим, суд дійшов висновку про те, що кредитором не пропущений строк позовної давності за пред`явленими вимогами.

Ураховуючи викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про визнання Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» кредитором боржника на суму 127 827,82грн.-вимоги четвертої черги.

Поряд з вищеописаною заборгованістю, визнанню також підлягають судові витрати кредитора у розмірі 4540,00грн.-вимоги першої черги.

Головне управління ДПС у місті Києві, відокремлений підрозділ ДПС України

Заява Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС про визнання кредитором на суму 583 755,13 грн. надійшла до суду 01.11.2022 та обґрунтована наступним.

Як зазначає податковий орган, станом на 03.11.2021 у Товариства з обмеженою відповідальністю «Проскан» обліковувалася заборгованість у сумі 583 755,13 грн., яка складається з: 513,02 грн. штрафних санкцій зі сплати податку на додану вартість; 345 751,11 грн. податкового боргу зі сплати орендної плати юридичними особами та 173 248,77 грн. штрафних санкцій зі сплати орендної плати.

Підпунктом 14.1.178 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Пунктом 201.1 статті 200 Податкового кодексу України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 202.1 ст. 202 Податкового кодексу України звітним (податковим) періодом є один календарний місяць з урахуванням таких особливостей:

а) якщо особа реєструється як платник податку з іншого дня, ніж перший день календарного місяця, першим звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається від дня такої реєстрації та закінчується останнім днем першого повного календарного місяця;

б) якщо податкова реєстрація особи анулюється в інший день, ніж останній день календарного місяця, то останнім звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається з першого дня такого місяця та закінчується днем такого анулювання.

Згідно з п. 203.1 ст. 203 Податкового кодексу України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Пунктом 203.2 статті 203 Податкового кодексу України встановлено, що сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання декларації.

Контролюючим органом донараховано штрафні санкції Товариству з обмеженою відповідальністю «Проскан» згідно з податковими повідомленнями-рішеннями № від 02.12.2019 та № від 03.12.2019 на суму 170,00 грн. та 343,02 грн. відповідно.

У період з 17.11.2014 по 21.11.2014 Державною податковою інспекцією у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві була проведена позапланова виїзна перевірка ТОВ «Проскан» з питань правильності нарахування та сплати до бюджету земельного податку (орендної плати) за період з 01.04.2013 по 31.10.2014.

За результатами перевірки складено акт від 28.11.2014 № 555/26-57-22-04/21634980, яким встановлені порушення підпунктів 14.1.136, 14.1.147 пункту 14.1 статті 14, підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено орендну плату за період з 01.04.2013 по 31.10.2014 в сумі 346 995,16 грн.

На підставі акта перевірки від 28.11.2014 № 555/26-57-22-04/21634980 податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 18.12.2014 № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб на суму 433 743,95 грн., у тому числі за основним платежем - 346 995,16 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 86 748,79 грн.

Згідно з підпунктом 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу).

Згідно з п. 274.1 ст. 274 Податкового кодексу України ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для лісових земель - не більше 0,1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Пунктом 274.2 статті 274 Податкового кодексу України визначено, що ставка податку встановлюється у розмірі не більше 12 відсотків від їх нормативної грошової оцінки за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб`єктів господарювання (крім державної та комунальної форми власності).

Відповідно до п. 277.1 ст. 277 Податкового кодексу України ставка податку за земельні ділянки, розташовані за межами населених пунктів або в межах населених пунктів, встановлюється у розмірі не більше 5 відсотків від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, а для лісових земель - не більше 0,1 відсотка від нормативної грошової оцінки площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області.

Згідно з п. 286.1 ст. 286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а надалі такий витяг подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Згідно з п. 287.1 ст. 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Відповідно до п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Пунктом 287.4 статті 287 Податкового кодексу України визначено, що податкове зобов`язання з плати за землю, визначене у податковій декларації, у тому числі за нововідведені земельні ділянки, сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Згідно з п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Пунктами 288.2, 288.3 статті 288 Податкового кодексу України визначено, що платником орендної плати є орендар земельної ділянки, а об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Згідно з п. 288.4 ст. 288 Податкового кодексу України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Підпунктами 288.5.1, 285.5.2 та 285.5.3 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України визначено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки; для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки; може перевищувати граничний розмір орендної плати, встановлений у підпункті 288.5.2, у разі визначення орендаря на конкурентних засадах.

Відповідно до п. 288.7 ст. 288 Податкового кодексу України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.07.2016 по справі № 826/19012/15, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.06.2018, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Проскан» задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві від 18.12.2014 № в частині збільшення суми грошового зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб за період з 01.04.2013 по 02.04.2013. У решті позовних вимог відмовлено.

Відповідно до ч. ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Проскан» з орендної плати з юридичних осіб, встановлена постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.07.2016 по справі № 823/19012/15, становить 345 751,11 грн. основного платежу та 86 748,79 грн. штрафних санкцій.

Крім того, контролюючим органом нараховано пеню в порядку ст. 129 Податкового кодексу України на зазначений борг за податковим повідомленням-рішенням № від 18.12.2014 у розмірі 64 242,23 грн.

Також, податковим органом донараховано штрафні санкції за податковим повідомленням-рішенням № від 13.02.2020 у розмірі 86 499,98 грн. у зв`язку з несплатою вищевказаної заборгованості, що відображено в інтегрованих картках платника податків за 2019 - 2020 рік.

Згідно із пунктом 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно статті 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з повідомленням розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Проскан» арбітражного керуючого Бандоли О.О. грошові вимоги Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС визнаються у повному обсязі.

Дослідивши долучені контролюючим органом до заяви із кредиторськими вимогами до боржника докази, Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС підлягає визнанню кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю «Проскан» на суму 583 755,13 грн. з віднесенням 345 751,11 грн. до вимог третьої черги та 238 004,02 грн. до вимог шостої черги.

Поряд з вищеописаною заборгованістю, визнанню також підлягають судові витрати кредитора у розмірі 4 962,00 грн. з віднесенням до вимог першої черги.

Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Сканія Україна»

Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Сканія Україна» звернулося до суду із заявою кредитора боржника на суму 356 661,31 грн.

У заяві кредитора вказано, що 01.10.2007 між Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Сканія Україна» (Сканія) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Проскан» (дилер) укладено договір з дилером, за умовою пункту 2.1 якого Сканія надає дилеру право неексклюзивного (невиключного) продажу продукції торгової марки Scania у визначених додатком 2 регіонах України.

Відповідно до п. 1.1. договору, продукцією є вся продукція, яка виробляється та імпортується компанією SCANIA CV АВ та імпортується ТОВ «Сканія Україна».

Згідно з п. 8.1. договору, якщо не існує іншої письмової домовленості між Сторонами, протягом строку дії цього Договору, Дилер час від часу придбає у Сканії Продукцію однією партією або кількома партіями згідно Із письмовими замовленнями у задовільній для Сканії формі (далі - "Замовлення на поставку"). Усі Замовлення на поставку є незмінними та безвідкличними, а Дилер не намагатиметься анулювати будь-яке Замовлення на поставку, крім випадку, передбаченого останнім реченням пункту 8.6.

Пунктом 8.2. договору погоджено, що у зв`язку з кожним Замовленням на поставку або поставкою Сканія виписує Дилеру рахунок-фактуру з зазначенням Продукції, яка постачається.

Відповідно до п. 8.7. Договору з дилером, продукція поставляється на умовах франко-склад Кредитора і/або франко-завод SCANIA CV АВ.

Відповідно до ІНКОТЕРМС. Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати, затверджених Багатосторонньою угодою від 01.01.2000 р. № 560 (редакція 2000 року), термін «франко-завод» означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання щодо поставки, в момент, коли він надав товар у розпорядження покупця на площах свого підприємства чи в іншому названому місці (наприклад, на складі), без завантаження його на будь-який приймаючий транспортний засіб.

Факт поставки продукції Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Сканія Україна» боржнику підтверджується підписаними обома сторонами видатковими накладними, зокрема, зі сторони боржника - Поздняковим Ю.В., на підставі Генерального доручення № 02/17 від 03.01.2017, на загальну суму 164 000,90 грн., а саме: видаткової накладної № 704911 від 20.06.2017 на загальну суму 18 603,44 грн.. (рахунок на оплату № 704911 від 20.06.2017 року); видаткової накладної № 704980 від 21.06.2017 року на загальну суму 18 000,00 грн. (рахунок на оплату № 704980 від 21.06.2017 року); видаткової накладної № 705022 від 22.06.2017 року на загальну суму 7 088,18 грн. (рахунок на оплату № 705022 від 22.06.2017 року); видаткової накладної № 705063 від 23.06.2017 року на загальну суму 2 500,34 грн. (рахунок на оплату № 705063 від 23.06.2017 року); видаткової накладної № 705107 від 26.06.2017 року на загальну суму 4 746,38 грн. (рахунок на оплату № 705107 від 26.06.2017 року); видаткової накладної № 705166 від 27.06.2017 року на загальну суму 706,69 грн. (рахунок на оплату №705166 від 27.06.2017 року); видаткової накладної № 705328 від 03.07.2017 року на загальну суму 536,54 грн. (рахунок на оплату №705328 від 03.07.2017 року); видаткової накладної № 705427 від 04.07.2017 року на загальну суму 5 775,72 грн. (рахунок на оплату №705427 від 04.07.2017 року); видаткової накладної № 705553 від 07.07.2017 року на загальну суму 9 607,80 грн. (рахунок на оплату №705553 від 07.07.2017 року); видаткової накладної № 705581 від 10.07.2017 року на загальну суму 3 375,29 грн. (рахунок на оплату № 705579 від 10.07.2017 року); видаткової накладної № 705606 від 11.07.2017 року на загальну суму 339,07 грн. (рахунок на оплату № 705606 від 11.07.2017 року); видаткової накладної № 705771 від 17.07.2017 року на загальну суму 4 483,75 грн. (рахунок на оплату № 705771 від 17.07.2017 року); видаткової накладної № 705824 від 18.07.2017 року на загальну суму 53 825,40 грн. (рахунок на оплату№ 705824 від 18.07.2017 року); видаткової накладної № 705848 від 19.07.2017 року на загальну суму 9 264,85 грн. (рахунок на оплату№ 705848 від 19.07.2017 року); видаткової накладної № 705881 від 20.07.2017 року на загальну суму 546,05 грн. (рахунок на оплату№ 705880 від 20.07.2017 року); видаткової накладної № 705960 від 24.07.2017 року на загальну суму 7 672,18 грн. (рахунок на оплату№ 705959 від 24.07.2017 року); видаткової накладної № 706033 від 25.07.2017 року на загальну суму 10 553,88 грн. (рахунок на оплату № 706030 від 25.07.2017 року); видаткової накладної № 706065 від 26.07.2017 року на загальну суму 3 952,08 грн. (рахунок на оплату № 706065 від 26.07.2017 року); видаткової накладної № 706152 від 27.07.2017 року на загальну суму 2 423,26 грн. (рахунок на оплату № 706152 від 27.07.2017 року).

У поданій заяві кредитор просив визнати вимоги за договором з дилером від 01.10.2007 у розмірі 164 000,90 грн. - основний борг, 62 058,24 грн. - інфляційні втрати, 21 168,60 грн. - три проценти річних, 22 330,21 грн. - пеня.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 ЦК України).

Виходячи зі змісту статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (частина 1 статті 692 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено судом, Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Сканія Україна» поставило боржнику товар на загальну суму 164 000,90 грн., що підтверджується підписаними обома сторонами видатковими накладними. Обов`язок боржника оплатити вартість поставленого йому товару виникає в силу закону (статті 655, 692, 712 ЦК України, частина 1 статті 265 ГК України) та не залежить від факту виставлення рахунку на оплату вартості здійсненої поставки товару.

Відтак, судом відхиляються заперечення боржника щодо не направлення йому рахунків на оплату, проте за своєю правовою природою рахунок на оплату товару не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати за надані послуги, тобто, носить інформаційний характер.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29.04.2020 у справі №915/641/19.

До того ж, зазначена в видаткових накладних кінцева дата оплати товару перевищує встановлений в пункті «с» додатку 3 до договору термін - 15 днів від дня відвантаження, тобто дата відвантаження/дата рахунку + 15 календарних днів.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом.

За здійсненим судом арифметичним перерахунком вимог кредитора три проценти річних становлять 20 886,22 грн., інфляційні втрати - 60 338,57 грн.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України).

Згідно з частиною 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно статей 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів за прострочення платежу сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за погодженням сторін. Зазначений розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Відповідно до пункту «с» додатку №3 до договору з дилером у разі несвоєчасної сплати, крім основної суми дилер повинен сплатити пеню у розмірі двох банківських ставок Національного банку України за кожен день запізнення.

Із розрахунку кредитора слідує, що граничними датами загального періоду всієї нарахованої пені є 21.07.2017 по 19.02.2018. При цьому, нарахування пені за видатковою накладною № 704980 від 21.06.2017 здійснено за період до виникнення боргу, а саме з 22.01.2017 по 22.07.2017.

У свою чергу, боржником заявлено про застосування спеціального строку позовної давності до пені.

Також про пропуск кредитором строку позовної давності щодо всіх вимог наголошував арбітражний керуючий.

Згідно з положеннями статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (зі змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено карантин з 12.03.2020 до 31.12.2022 на всій території України.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину".

Тобто строки, визначені ст. ст. 257, 258 ЦК України, були продовжені на час карантину. Відтак, загальний строк позовної давності за найдавнішою вимогою кредитора - борг за 20.06.2017, спливав 20.06.2020, проте був продовжений з 12.03.2020 на час дії карантину.

У зв`язку з цим, суд дійшов висновку про те, що кредитором не пропущений строк позовної давності за пред`явленими вимогами щодо основного боргу в сумі 164 000,90 грн.

Частина 2 статті 258 ЦК Україна передбачає, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Суд зауважує, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Однак, з огляду на те, що нарахування саме господарських штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, то строк позовної давності спливає через рік від дня, за який нараховано санкцію.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Сканія Україна» пропущено спеціальний строк позовної давності щодо пені, оскільки заява кредитора подана до суду 03.12.2021, у той час як річний строк кінцевої із визначених кредитором дат нарахування пені становив 19.02.2018, тобто спливав 19.02.2019.

Одночасно судом прийняті до уваги посилання кредитора на продовження строків, визначених ст. ст. 257, 258 ЦК України, на час карантину. Дані зауваження ним також віднесені й до вимог за основним боргом.

Проте, станом на час запровадження карантину 12.03.2020, строк позовної давності за нарахованою пенею вже сплив та поважних причин щодо його пропуску кредитором не наводилося.

Частинами 3, 4 статті 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, суд дійшов висновку про визнання вимог кредитора за договором з дилером від 01.10.2007 у розмірі 164 000,90 грн. - основний борг, 60 338,57 грн. - інфляційні втрати, 20 886,22 грн. - три проценти річних.

Також кредитором зазначено, що 08.12.2004 між ним, як орендодавцем, та ТОВ «Проскан», як орендарем, укладено Угоду оперативної оренди (далі - Угода) з кінцевим клієнтом Сканія SCANIA VCI/USB KEY № 2004-VCI-Pro.

Відповідно до Угоди боржнику передано в оперативну оренду за плату Комунікаційні автомобільні інтерфейси (VCI) та USB ключі.

Згідно Додатку № 3 до Угоди, щомісячна орендна плата складає гривневий еквівалент 1 Евро за перший VCI та за перший USB, 55 Евро за кожний наступний VC1 та 25 Евро за кожний наступний USB.

У додатку № 3 до Угоди також установлено, що всі орендні платежі зазначені в цій статті повинні бути зроблені Орендарем шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Орендодавця протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати надання Орендодавцем рахунка за звітний календарний місяць, за який проводиться платіж.

Відповідно до рахунку на оплату № 705343 від 30.06.2017 та Акту виконаних робіт № А701704 від 30.06.2017 боржником не сплачено щоквартальну орендну плату в розмірі 2 442,52 грн.

За таких умов, Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Сканія Україна» просило визнати вимоги за Угодою оперативної оренди від 08.12.2004 основний борг у сумі 2 442,52 грн., а також нараховані з 07.07.2017 по 03.11.2021 інфляційні втрати в розмірі 903,94 грн. та 317,19 грн. 3% річних.

Боржник проти заявлених вимог обґрунтованих заперечень не навів.

Арбітражний керуючий просив відмовити кредитору у визнанні вимог унаслідок пропуску строку позовної давності.

Частиною 1 статті 283 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Аналогічна норма закріплена й у частині 1 статті 759 ЦК України, відповідно до якої за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Плата за користування майном справляється з наймача (частина 1 статті 762 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

З огляду на те, що боржник оплату щоквартальної орендної плати в розмірі 2 442,52 грн. за Актом виконаних робіт № А701704 від 30.06.2017 не здійснив, вимоги кредитора в цій частині визнаються обґрунтованими та доведеними.

Одночасно судом відхиляються зауваження арбітражного керуючого щодо пропуску строку позовної давності, оскільки строк позовної давності за актом виконаних робіт № А701704 від 30.06.2017 спливав 30.06.2020, однак був продовжений з 12.03.2020 на час дії карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (зі змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено карантин з 12.03.2020 до 31.12.2022 на всій території України.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину".

Крім того, кредитор заявив вимоги до боржника за Угодою про надання послуг від 01.07.2011 № SE-0811PR на суму основного боргу в розмірі 56 016,21 грн., інфляційних втрат у сумі 20 727,58 грн. та 7 113,86 грн. 3% річних.

01.07.2011 між ТОВ «Сканія Україна» та ТОВ «Проскан» (замовник) укладено Угоду про надання послуг № SE-0811PR, відповідно до п. 2.1. якої ТОВ «Сканія Україна» надавало ТОВ «Проскан» послуги з метою забезпечення ефективної діяльності та управління бізнес-процесами, зокрема по адмініструванню та обслуговуванню дилерської програми, Послуги з технічної підтримки програмного модулю Scania Workshop package та сервісу Technical Information Library.

Згідно п. 2.3. зазначеної Угоди, після надання послуг виконавцем, сторони мають підписати відповідний Акт виконаних послуг, що оплачується замовником згідно умов розділу 4 Угоди.

Відповідно до вимог п. 4.3. Угоди оплата здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Виконавця протягом 10 (десяти) календарних днів після їх отримання Замовником.

Згідно Акту виконаних робіт № А701705 від 30.06.2017 боржнику надано щоквартальні послуги з технічної підтримки програмного модулю Scania Workshop package та сервісу Technical Information Library, на загальну суму 53 616,21 грн.

Даний акт був підписаний генеральним директором ТОВ «Проскан» та скріплений відбитком печатки, однак не були оплачені ТОВ «Проскан» за рахунком № SS-705344 від 30.06.2017.

Крім того, ТОВ «Проскан» не були оплачені послуги по доопрацюванню та налагодженню комплексної інформаційної системи управління підприємством, що були надані згідно Акту виконаних робіт № А701706 від 30.06.2017 (рахунок № FT-705345 від 30.06.2017) та згідно Акту виконаних робіт № А701764 від 28.07.2017 (рахунок № FT -706185 від 28.07.2017) на загальну суму 2400,00 грн.

Боржник проти заявлених вимог обґрунтованих заперечень не навів.

Арбітражний керуючий просив відмовити кредитору у визнанні вимог унаслідок пропуску строку позовної давності.

Частиною 1 статті 283 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Аналогічна норма закріплена й у частині 1 статті 759 ЦК України, відповідно до якої за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Плата за користування майном справляється з наймача (частина 1 статті 762 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

З огляду на те, що боржник оплату наданих послуг не здійснив, вимоги кредитора в цій частині визнаються обґрунтованими та доведеними на суму основного боргу в розмірі 56 016,21 грн.

Одночасно судом відхиляються зауваження арбітражного керуючого щодо пропуску строку позовної давності, оскільки строк позовної давності за найдавнішими актами виконаних робіт № А701705 від 30.06.2017 та № А701706 від 30.06.2017 спливав 30.06.2020, однак був продовжений з 12.03.2020 на час дії карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (зі змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено карантин з 12.03.2020 до 31.12.2022 на всій території України.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину".

Таким чином, вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Сканія Україна» за Угодою про надання послуг № SE-0811PR від 01.07.2011 є обґрунтованими в сумі 56 016,21 грн., інфляційних втрат у сумі 20 727,58 грн. та 6 643,31 грн. 3% річних.

Щодо заяви Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Сканія Україна» про поточні вимоги кредитора до боржника на суму 1 921 385,56 грн., суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ст.1 Кодексу України з процедур банкрутства поточні кредитори - це кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство. З моменту відкриття провадження у справі пред`явлення поточними кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися у випадку та порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно частини 4 статі 60 Кодексу України з процедур банкрутства у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає заяви з вимогами поточних кредиторів, які надійшли до господарського суду після офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом.

Заяви з вимогами поточних кредиторів розглядаються господарським судом у порядку черговості їх надходження. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд своєю ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів.

Вимоги поточних кредиторів погашаються в порядку черговості, визначеної статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, пред`явлення Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Сканія Україна» поточних вимог до боржника наразі є передчасним, у зв`язку з чим суд у визнанні таких вимог відмовляє.

Отже, суд дійшов обґрунтованого висновку про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Сканія Україна» кредитором боржника на суму 332 276,04грн.-вимоги четвертої черги.

Поряд з вищеописаною заборгованістю, визнанню також підлягають судові витрати кредитора у розмірі 4540,00грн.-вимоги першої черги.

У визнанні вимог на суму 1 945 770,83 грн. відмовити.

ОСОБА_1

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою кредитора боржника на суму 35 870,31 грн.

Із заяви кредитора слідує, що 01.08.2012 ОСОБА_1 прийнята у ТОВ «Проскан» на посаду заступника головного бухгалтера згідно Наказу №26/к від 01.08.2012, що підтверджується записами копією трудової книжки.

01.09.2017 ОСОБА_1 звільнено з займаної посади за угодою сторін згідно Наказу №4/к від 01.09.2017.

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Проскан» про стягнення невиплаченої заробітної плати, яка систематично не оплачувалась в повному обсязі у період з 01.08.2012 року по 01.09.2017 року.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 23.10.2018 у справі № 759/5999/18 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Проскан» на користь ОСОБА_1 35 870, 31 грн. у якості недоплаченої заробітної плати за період з 01.08.2012 року по 01.09.2017; та 37 992, 99 грн. у якості середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.09.2017 року по 16.04.2018 року.

Відповідно до частини 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

21.12.2018 на виконання рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23.10.2018 у справі № 759/5999/18 видано виконавчий лист.

У межах виконавчого провадження № 58075194, відкритого з примусового виконання виконавчого листа від 21.12.2018 № 759/5999/18, постановами від 22.01.2019 та від 19.12.2019 накладено арешт на кошти боржника.

Разом із цим, доказів виконання боржником рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23.10.2018 у справі № 759/5999/18 у повному обсязі матеріали справи не містять, заборгованість перед ОСОБА_1 у розмірі 35 870,31 грн. не погашена.

Ураховуючи викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про визнання ОСОБА_1 кредитором боржника на суму 35 870,31 грн. - вимоги першої черги.

Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Преміум"

Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Преміум" звернулося 03.12.2021 із заявою кредитора боржника на суму 78 228 531,86 грн.

На обґрунтування заяви кредитором зазначено, що 04.07.2013 між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Преміум" (далі - банк, кредитодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Проскан" (далі - позичальник, боржник), укладено Кредитний договір № 26/КЛ/13 на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії (далі - кредитний договір).

Згідно з п. 1.1 кредитного договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання шляхом відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії, а позичальник зобов`язується отримати кредит/транш кредиту, використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом/траншем кредиту, комісії та інші платежі, встановлені цим договором, а також додатковими договорами до нього, що складають невід`ємну частину договору.

Згідно з п. 1.1.2 кредитного договору валюта кредиту - гривня та/або євро, та/або долар США.

Відповідно до п. 1.1.1 кредитного договору загальний ліміт мультивалютної кредитної лінії встановлюється в розмірі, еквівалентному 31 000 000,00 грн.

За умовами п. 1.1.1 кредитного договору в остаточній редакції додаткової угоди №5 від 26.02.2015 загальний ліміт мультивалютної кредитної лінії встановлюється в розмірі 2 073 000,00 дол. США.

Пунктом 1.1.3 кредитного договору, в редакції додаткової угоди № 8 від 03.07.2015, передбачено, що термін остаточного повернення кредиту - 05.10.2015 включно, якщо такий термін (строк) не наступить раніше з підстав, передбачених умовами договору або законодавством.

Відповідно до п. 1.1.4 кредитного договору процентна ставка за користування кредитом/траншем кредиту - 23,5 % річних у валюті кредитування гривні, 13 % річних у валюті кредитування доларах США, 12,8 % річних у валюті кредитування євро, та може бути змінена при видачі кожної з частин кредиту/траншу кредиту, в межах кредитної лінії.

З огляду на неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Проскан" зобов`язань за кредитним договором від 04.07.2013 № 26/КЛ/13 Банк звертався до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.05.2018 у справі № 910/1613/17 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Преміум" задоволено частково: стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Проскан" на користь публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Преміум" за кредитним договором № 26/КЛ/13 на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії від 04.07.2013 р. 2 073 000,00 доларів США основного боргу за кредитом, 865 895,57 доларів США процентів за кредитом, 159 314,77 грн. витрат по сплаті судового збору; в іншій частині позову відмовлено; в задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.09.2018 апеляційну скаргу ТОВ "Проскан" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.05.2018 у справі №910/1613/17 повернуто скаржнику з доданими до неї документами.

20.09.2018 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 03.05.2018 у справі №910/1613/17 видано наказ.

29.01.2019 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Солонько М.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 58233178 з примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва від 03.05.2018 у справі №910/1613/17.

Як слідує з листа від 02.05.2019 № 403 приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Солонька М.М., останнім у ході виконавчого провадження вжито заходів щодо розшуку майна та коштів боржника, проте в результаті вжитих заходів кошти, за рахунок яких можна задовольнити вимоги стягувача, не виявлені.

Також, постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2021 у справі №910/8965/18 скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2020 у справі №910/8965/18 про задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Проскан" до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Преміум", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Актівітіс", Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія Актівітіс", Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістик Транссервіс". Прийнято нове рішення, яким в позові відмовлено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Проскан" на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Преміум" витрати по сплаті судового збору за подання касаційної скарги в сумі 475 733,71 грн. та витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 324 203,29 грн.

29.06.2021 на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2021 у справі №910/8965/18 видано наказ.

08.09.2019 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Солонько М.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66756910 із примусового виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2021 у справі №910/8965/18.

Поряд із цим, постановою від 08.09.2019 приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Солонька М.М. об`єднано виконавчі провадження № 58233178 та № 66756910 у зведене виконавче провадження № 66761404.

Доказів виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Проскан" судових рішень у справах № 910/1613/17 та №910/8965/18 до матеріалів справи не надано.

22.11.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Солонько М.М. винесено постанову про зупинення виконавчих дій у ВП №66756910 з примусового виконання наказу №910/8965/18 від 29.06.2021 та постанову від 22.11.2021 про зупинення виконавчих дій у ВП №58233178 з примусового виконання наказу №910/1613/17 від 20.09.2018.

У свою чергу, арбітражний керуючий у повідомленні (із уточненням до повідомлення) про розгляд грошових вимог Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Преміум" визнав вимоги даного кредитора в повному обсязі.

Відповідно до пояснень боржника, останній наголошує на помилковості тверджень Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Преміум" про не забезпечення його вимог заставою, оскільки в забезпечення виконання боржником зобов`язань за кредитним договором від 04.07.2013 № 26/КЛ/13 укладено договір застави основних засобів № 26/КЛ/13/3-1 (із додатком 1), посвідчений 23.10.2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В., за реєстровим № 8971. Також боржник звернув увагу, що за рахунок даного заставного майна можливо було би погасити борг за рішенням Господарського суду міста Києва від 03.05.2018 у справі №910/1613/17, однак Банком протиправно звернуто стягнення на вказане майно за іншим кредитним договором від 05.02.2015 № 6/КЛ/15.

Так, зобов`язання ТОВ «Проскан» за Кредитним договором від 04.07.2013 № 26/КЛ/13 були забезпечені: іпотекою нерухомого майна на підставі Іпотечного договору № 26/КЛ/13/І укладеного 04.07.2013 між ПАТ «КБ «Преміум» та ТОВ «Проскан», заставою обладнання за Договором застави основних засобів № 26/КЛ/13/3-1 від 26.10.2013, укладеним між ПАТ «КБ «Преміум» та ТОВ «Проскан»; заставою обладнання за Договором застави основних засобів № 26/КЛ/13/3-2, укладеним 23.10.2013 між ПАТ «КБ «Преміум» та ТОВ «А-ПОІНТ».

Поряд із цим, вказане заставне майно передані ПАТ «КБ «Преміум» в наступну іпотеку (заставу) в забезпечення виконання зобов`язання ТОВ «А-ПОІНТ» за Кредитним договором №6/КЛ/15 про надання кредиту у формі відновлювальної мультивалютної кредитної лінії від 05.02.2015, на підставі Іпотечного договору № 6/КЛ/15/І від 20.02.2015 між ПАТ «КБ «Преміум» та ТОВ «Проскан», Договору застави № 6/КЛ/15-3-1 від 20.02.2015 між ПАТ «КБ «Преміум» та ТОВ «Проскан», Договору застави № 6/КЛ/15-3-2 від 20.02.2015 між ПАТ «КБ «Преміум» та ТОВ «А-ПОІНТ».

У подальшому, у зв`язку із невиконанням ТОВ «А-ПОІНТ» своїх зобов`язань за Кредитним договором №6/КЛ/15 від 05.02.2015 ПАТ «КБ «ПРЕМІУМ» на підставі статті 37 Закону України «Про іпотеку» та статті 29 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» зареєстрував за собою право власності на заставне майно.

Отже, право власності на нерухоме майно ТОВ «Проскан», передане в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №26/КЛ/13 від 04.07.2013 на підставі Іпотечного договору № 26/КЛ/13/І від 04.07.2013, що передане в наступну іпотеку в забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «А-ПОІНТ» за Кредитним договором №6/КЛ/15 від 05.02.2015 на підставі Іпотечного договору № 6/КЛ/15/I від 20.02.2015, припинилося 28.07.2017 у зв`язку із реєстрацією в позасудовому порядку за ПАТ «КБ «Преміум» права власності на нерухоме іпотечне майно на підставі застереження в Іпотечному договорі № 6/КЛ/15/І від 20.02.2015 у рахунок погашення заборгованості ТОВ «А-ПОІНТ» за Кредитним договором №6/КЛ/15 від 05.02.2015. При цьому, припинення іпотеки та зняття заборон на вищезазначене нерухоме майно відбулося 10.08.2017 перед посвідченням Договору купівлі - продажу нерухомого майна, укладеного між ПАТ «КБ «Преміум» та ТОВ «Актівітіс ЛТД».

Частиною 8 ст. 346 ЦК України передбачено, що право власності на нерухоме майно припиняється у разі звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника.

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 294002227 від 10.01.2022 за ТОВ «Проскан» не зареєстровано право власності на жодне нерухоме майно, як і не зареєстровано іпотечне обтяження ПАТ «КБ «Преміум» за Кредитним договором №26/КЛ/13 від 04.07.2013.

Також, у зв`язку із невиконанням ТОВ «А-ПОІНТ» своїх зобов`язань за Кредитним договором №6/КЛ/15 від 05.02.2015 ПАТ «КБ «ПРЕМІУМ» на підставі статті 29 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» зареєстровано право власності на заставне рухоме майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 589 ЦК України за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Ураховуючи викладене вище, докази щодо віднесення грошових вимог ПАТ «КБ «Преміум» до забезпечених вимог відсутні.

Одночасно судом ураховані заперечення боржника проти відсутності повноважень Паламарчука В.В. на підписання заяви про грошові вимоги до боржника. Разом із цим, згідно з наказом Виконавчої дирекції ФГВФО на підставі рішення від 29.11.2021 №1207 «Про виконання обов`язків уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «ДІАМАНТБАНК», АТ АКБ «АРКАДА», ПАТ «КБ «ПРЕМІУМ», Паламарчук В.В. мав повноваження на підписання відповідної заяви.

Згідно зі вказаним вище рішенням від 29.11.2021 №1207 на час перебування у відпустці уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «КБ «ПРЕМІУМ» Луньо І.В з 02.12.2021 року по 03.12.2021 року (включно) та з 06.12.2021 року до 10.12.2021 року (включно) виконуючим обов`язки уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «КБ «ПРЕМІУМ» призначено Паламарчука Віталія Віталійовича, якому делеговано на вказані періоди повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «ПРЕМІУМ» визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зокрема, ст. 37, 38, 47-52, 52-1, 53.

Отже, судом визнаються необґрунтованими доводи боржника щодо відсутності повноважень у ОСОБА_8 на підписання заяви про грошові вимоги до боржника.

Положеннями статті 533 ЦК України унормовано, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Так, частиною 2 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов`язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.

Відтак, судом визнаються підтвердженими та обґрунтованими вимоги ПАТ «КБ «Преміум» до боржника за кредитним договором № 26/КЛ/13 на відкриття відновлювальної кредитної лінії від 04.07.2013 у розмірі 2 073 000,00 доларів США основного боргу за кредитом, що станом на 03.12.2021 еквівалентно 56 579 010,90 грн. за курсом 1 дол. США = 27,2933 грн., та 865 895,57 доларів США процентів за кредитом, що станом на 03.12.2021 еквівалентно 23 633 147,56 грн.

Також Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Преміум" заявлено до боржника вимоги у розмірі 159 314,77 грн. судового збору, 475 733,71 грн. судового збору за подання касаційної скарги, 324 203,29 грн. судового збору за подання апеляційної скарги в межах справи № 910/8965/18; 4 540,00 грн. судового збору за подання заяви кредитора в даній справі.

Ураховуючи викладене, вимоги Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Преміум" до боржника в сумі 81 171 410,23 грн. відносяться до вимог четвертої черги задоволення. Поряд із цим, також підлягають визнанню судові витрати кредитора у розмірі 4 540,00 грн. з віднесенням до вимог першої черги.

31.01.2023 до суду надійшла спільна заява ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про заміну кредитора Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Преміум" на правонаступників.

Із поданої заяви слідує, що 21.10.2022 між ПАТ «КБ «Преміум» в особі уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «КБ «ПРЕМІУМ» Луньо І.В. з одного боку, та акціонерами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , з іншого боку, укладений Договір про передачу (розподіл) залишкового майна (активів) у спільну часткову власність акціонерів, який нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Біловар І.О., зареєстровано в реєстрі за №3352. Від імені ОСОБА_2 та ОСОБА_7 діяла ОСОБА_9 на підставі відповідної довіреності від 29.09.2022, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кудрявцевою А.П. за реєстровим № 721, та довіреності, посвідченої в ОСОБА_10 , 07.09.2022, номер у реєстрі реєстрації нотаріальних дій 331, апостильованої 22.09.2022 під номером 1310/2022.

Відповідно до п. 1 договору в порядку та на умовах, визначених цим договором, відповідно до розділу ІХ Порядку складання і ведення реєстру акцептованих вимог кредиторів та задоволення вимог кредиторів банків, що ліквідуються, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 21.08.2017 № 3711 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2017 за № 1104/30972, Банк з метою завершення процедури ліквідації банку безоплатно передає (відступає) у спільну часткову власність Акціонерам належні Банку права вимоги Банку до позичальників, майнових поручителів, поручителів та інших боржників, наведених у п. 2 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників та інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників за кредитними договорами та договорами забезпечення, з урахуванням всіх змін, доповнень та додатків до них, відповідно до реєстру, наведеного в додатку № 1 до договору, а Акціонери набувають права вимоги у спільну часткову власність із наступним зазначенням часток: ОСОБА_2 - частка у розмірі 335 000/1 000 000 у праві спільної часткової власності на Залишкове майно; ОСОБА_3 - частка у розмірі 96 923/1 000 000 у праві спільної часткової власності на Залишкове майно; ОСОБА_4 - частка у розмірі 49 823/1 000 000 у праві спільної часткової власності на Залишкове майно; ОСОБА_5 - частка у розмірі 89 854/1 000 000 у праві спільної часткової власності на Залишкове майно; ОСОБА_6 - частка у розмірі 330 000/1 000 000 у праві спільної часткової власності на Залишкове майно; ОСОБА_7 - частка у розмірі 98 400/1 000 000 у праві спільної часткової власності на Залишкове майно.

Згідно з пунктом 2 договору Акціонери в день укладення цього договору набувають у спільну часткову власність у частках, розмір яких вказаний у пункті 1 цього договору, усі права, крім тих, які не можуть їм належати в силу обмежень і заборон, встановлених чинним законодавством, кредиторів за кредитними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання боржниками своїх зобов`язань за кредитними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів, сплати штрафних санкцій у розмірах, вказаних у реєстрі, а саме, зокрема, за кредитним договором № 26/КЛ/13 на відкриття відновлювальної кредитної лінії від 04.07.2013, боржником за яким є ТОВ «Проскан», оціночна вартість 1 547 938,00 грн. Оціночна вартість майна визначена ТОВ «Європейський центр консалтингу та оцінки» та викладена в звіті про оцінку ринкової вартості активів ПАТ «КБ «Преміум» згідно з переліком, складеним станом на 01.10.2022.

У пункті 4 договору передбачено, що Акціонери зобов`язані протягом 3 календарних днів після дати укладення цього договору прийняти від Банку усі наявні в Банка документи, що підтверджують право вимоги до Боржників.

Також 21.10.2022 укладено акт приймання-передачі (розподілу) залишкового майна (активів) у спільну часткову власність акціонерів (відступлення прав вимоги).

У письмових запереченнях на заяву про заміну кредитора боржник наголосив, що не був повідомлений про укладення договору про передачу (розподіл) залишкового майна (активів) у спільну часткову власність акціонерів. При цьому, у поданій до суду заяві йдеться про справу про банкрутство іншого товариства - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фруктовий Світ». Разом із цим, чинне законодавство не передбачає правонаступництво ліквідованого банку, у зв`язку з чим застосування положень статті 52 ГПК України щодо процесуального правонаступництва є неможливим. Також боржник заперечив проти оформленої ОСОБА_7 довіреності на уповноваження повіреного Зайцевої Алевтини Павлівни.

Також свої заперечення навів арбітражний керуючий, який зауважив на відсутності в заяві про заміну кредитора визначення розміру грошових вимог щодо яких здійснюється правонаступництво, та розміру вимог нових кредиторів із визначенням їх черговості.

Відповідно до пункту 1 розділу ІХ Положення про порядок складання і ведення реєстру акцептованих вимог кредиторів та задоволення вимог кредиторів банків, що ліквідуються (далі - Порядок), затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 21.08.2017 № 3711 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2017 за № 1104/30972, акціонери банку, що ліквідується, мають право отримати майно (активи) такого банку, яке залишилось після задоволення вимог усіх кредиторів, відповідно до статті 52 Закону.

Згідно з пунктом 2 розділу ІХ Положення в разі якщо після задоволення вимог всіх кредиторів у банку, що ліквідується, залишилось наявним Залишкове майно (активи), відповідний структурний підрозділ Фонду або уповноважена особа Фонду (у разі делегування їй відповідних повноважень) протягом 5 робочих днів, але у будь-якому разі не пізніше 60 днів до завершення процедури ліквідації, надсилає акціонерам банку, що ліквідується, повідомлення про їхнє право отримати Залишкове майно (активи) та одночасно розміщує відповідне повідомлення про завершення задоволення вимог кредиторів банку згідно з черговістю, встановленою статтею 52 Закону, наявність Залишкового майна (активів) (із переліком такого Залишкового майна (активів)) та право акціонерів на отримання такого Залишкового майна (активів) на сайті банку, що ліквідується, а також надає таке повідомлення Фонду для розміщення його на офіційному сайті Фонду.

Згідно з повідомленням від 27.07.2022, опублікованим на веб-сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (за посиланням https://www.fg.gov.ua/articles/51379-ogoloshennya-pro-zavershennya-zadovolennya-vimog-kreditoriv-pat-kb-premium-ta-pravo-akcioneriv-na-otrimannya-zalishkovogo-mayna-banku.html) відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) від 26 липня 2022 року №522 уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Преміум» завершено задоволення кредиторських вимог, внесених до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «КБ «Преміум». Після задоволення вимог всіх кредиторів у ПАТ «КБ «Преміум» залишилось нереалізоване майно (перелік залишкового майна). Відповідно до Положення про порядок складання і ведення реєстру акцептованих вимог кредиторів та задоволення вимог кредиторів банків, що ліквідуються, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21.08.2017 №3711, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 07.09.2017 за № 1104/30972, акціонери банку мають право на отримання залишкового майна (активів) і не пізніше 30 днів з дати розміщення цього повідомлення на сайті Фонду та сайті банку, що ліквідується, повинні надіслати заяву про намір отримати майно ПАТ «КБ «ПРЕМІУМ» або про відмову від його отримання.

15.02.2023 на веб-сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (за посиланням https://www.fg.gov.ua/articles/52849-likvidaciyu-pat-kb-premium-zaversheno.html) опубліковано повідомлення про те, що відповідно до приписів частини 3 статті 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) 07 лютого 2023 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис № 030029015 про проведення державної реєстрації припинення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Преміум» (далі - ПАТ «КБ «ПРЕМІУМ») як юридичної особи, а, отже, ліквідація банку вважається завершеною, а сам банк ліквідованим. Повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб як ліквідатора ПАТ «КБ «ПРЕМІУМ» припинено.

У пункті 5 розділу ІХ Положення передбачено, що на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду уповноважена особа Фонду (у разі делегування їй відповідних повноважень) повідомляє акціонерів, які виявили намір отримати Залишкове майно (активи) банку, що ліквідується, про розмір частки в майні, яка підлягає передачі акціонеру, та про необхідність звернутись до банку, що ліквідується, з метою підписання договору (акта) про передачу Залишкового майна (активів) у спільну часткову власність таких акціонерів у термін, зазначений у повідомленні. При цьому такий строк не може перевищувати 60 днів з дати розміщення відповідного повідомлення на сайті банку, що ліквідується. Одночасно банк розміщує відповідне повідомлення на своєму сайті та надсилає його до Фонду для розміщення на офіційному сайті Фонду.

21.09.2022 на веб-сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (за посиланням https://www.fg.gov.ua/articles/51663-ogoloshennya-pro-peredachu-akcioneram-zalishkovogo-mayna-pat-kb-premium.html) опубліковано повідомлення про те, що на підставі одержаних від акціонерів Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Преміум» (далі - ПАТ «КБ «Преміум») заяв про намір отримати майно (активи) банку, що залишилось після задоволення вимог кредиторів, виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 19.09.2022 прийняла рішення № 736 про передачу залишкового майна (активів) акціонерам ПАТ «КБ «Преміум» в розмірах часток, котрі їм належать. Підписання договорів (актів) про передачу залишкового майна у спільну часткову власність акціонерів, що виявили намір отримати таке майно, буде здійснювати уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «ПРЕМІУМ».

Таким чином, 21.10.2022 між ПАТ «КБ «Преміум» в особі уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «КБ «Преміум» Луньо І.В. з одного боку, та акціонерами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , з іншого боку, укладений Договір про передачу (розподіл) залишкового майна (активів) у спільну часткову власність акціонерів, який нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Біловар І.О., зареєстровано в реєстрі за №3352.

Згідно зі статтею 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Відповідно до частини першої статті 178 ЦК України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

Відповідно до статті 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Право вимоги у зобов`язанні є майновим правом, яке має цивільну оборотоздатність та може вільно відчужуватись з урахуванням обмежень, встановлених нормами глави 47 ЦК України.

Суд наголошує, що процедура передачі (відступлення) майна (активів) яке залишилось після задоволення вимог усіх кредиторів банку, який ліквідується, прямо передбачена Положенням про порядок складання і ведення реєстру акцептованих вимог кредиторів та задоволення вимог кредиторів банків, що ліквідуються (далі - Порядок), затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 21.08.2017 № 3711 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2017 за № 1104/30972.

Посилання боржника на неможливість правонаступництва при ліквідації банку судом ураховані, однак у даному випадку на підставі Договору про передачу (розподіл) залишкового майна (активів) у спільну часткову власність акціонерів від 21.10.2022 відбулась заміна кредитора шляхом відступлення права вимоги за кредитним договором № 26/КЛ/13 на відкриття відновлювальної кредитної лінії від 04.07.2013, боржником за яким є ТОВ «Проскан».

Так, перехід прав та обов`язків юридичної особи до правонаступників унаслідок реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) регулюється положеннями статті 104 ЦК України, у той час як заміна кредитора в зобов`язанні - статтею 512 ЦК України. Дані випадки мають різну правову природу та правове регулювання, що свідчить про помилковість тверджень боржника щодо неможливості застосування положень статті 512 ЦК України до цих правовідносин.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, отримання згоди боржника на заміну кредитора у зобов`язанні є обов`язковою передумовою здійснення такої заміни, якщо ця умова погоджена сторонами договору, за яким здійснюється заміна кредитора, або така умова прямо визначена законом.

Частиною 2 статті 516 ЦК України передбачено, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відтак, законодавець відокремлює надання боржником згоди на заміну кредитора у зобов`язанні та письмове повідомлення боржника про таку заміну, а відповідно і визначає різні правові наслідки недотримання вказаних вимог.

З огляду на викладене, відсутність повідомлення ТОВ «Проскан» про укладення Договору про передачу (розподіл) залишкового майна (активів) у спільну часткову власність акціонерів від 21.10.2022 не є підставою для відмови в заміні кредитора на підставі вказаного правочину, проте може бути підставою для визнання належним виконання боржником свого зобов`язання на користь первісного кредитора (частина 2 статті 516 ЦК України).

Також судом прийняті до уваги зауваження боржника про те, що в тексті спільної заяви про заміну кредитора вказано про перехід до акціонерів ПАТ «КБ «Преміум» вимог у справі про банкрутство ТОВ «Фруктовий Світ».

Утім, у прохальній частині такої спільної заяви, а також у заяві про заміну кредитора міститься посилання на справі № 910/16972/21 та на правильне найменування юридичної особи боржника - ТОВ «Проскан», у зв`язку з чим відповідні твердження останнього не є такими, що впливають на вирішення заяви по суті.

До того ж, у Договорі про передачу (розподіл) залишкового майна (активів) у спільну часткову власність акціонерів від 21.10.2022 у частині 2 під пунктом 28 зазначено про відступлення прав за кредитним договором № 26/КЛ/13 на відкриття відновлювальної кредитної лінії від 04.07.2013, боржником за яким є ТОВ «Проскан».

Щодо зауважень боржника на розмірі відступлених прав вимоги за кредитним договором № 26/КЛ/13 на відкриття відновлювальної кредитної лінії від 04.07.2013, суд наголошує наступне.

Відповідно до визначень, наведених у Методиці оцінки активів банку, віднесеного до категорії проблемних або неплатоспроможних, затвердженої Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 08.12.2016 № 2707, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 18 січня 2017 р. за № 66/29934, оцінка можливої вартості активів банку, віднесеного до категорії проблемних або неплатоспроможних, розрахунок прогнозованих сум грошового відшкодування коштів Фонду банком, віднесеним до категорії проблемних або неплатоспроможних (далі - оцінка активів), - стандартизована процедура визначення найбільш вірогідної ринкової вартості класу чи групи активів, яка розраховується Фондом відповідно до положень цієї Методики; приведена (теперішня) вартість активу - вартість активу, приведена до дати, на яку визначається вартість активів, шляхом дисконтування грошових потоків відповідно до положень цієї Методики.

Як убачається з частини 2 пункту 28 Договору про передачу (розподіл) залишкового майна (активів) у спільну часткову власність акціонерів від 21.10.2022, оціночна вартість відступлених прав за кредитним договором № 26/КЛ/13 на відкриття відновлювальної кредитної лінії від 04.07.2013 становить 1 547 938,00 грн. Оціночна вартість майна визначена ТОВ «Європейський центр консалтингу та оцінки» та викладена в звіті про оцінку ринкової вартості активів ПАТ «КБ «Преміум» згідно з переліком, складеним станом на 01.10.2022.

Відтак, у частині 2 пункту 28 Договору про передачу (розподіл) залишкового майна (активів) у спільну часткову власність акціонерів від 21.10.2022 вказано безпосередньо оціночну вартість такого активу, а не конкретний розмір заборгованості ТОВ «Проскан» за кредитним договором № 26/КЛ/13 на відкриття відновлювальної кредитної лінії від 04.07.2013.

Судом також ураховані заперечення боржника проти оформленої ОСОБА_7 довіреності на уповноваження повіреного ОСОБА_9 на підписання Договору про передачу (розподіл) залишкового майна (активів) у спільну часткову власність акціонерів від 21.10.2022.

Згідно з вимогами частини 2 статті 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє (стаття 239 ЦК України).

Відповідно до частини 3 статті 244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу.

Положеннями статті 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, за якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Так, доказів визнання Договору про передачу (розподіл) залишкового майна (активів) у спільну часткову власність акціонерів від 21.10.2022 недійсним у встановленому законом порядку матеріали справи не містять.

Отже, обставини щодо наявності достатнього обсягу повноважень у повіреної ОСОБА_9 на підписання від імені ОСОБА_7 Договору про передачу (розподіл) залишкового майна (активів) у спільну часткову власність акціонерів від 21.10.2022 можуть бути предметом окремого спору щодо визнання такого правочину недійсним.

Вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни. Такий висновок міститься в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2019 у справі № 916/2286/16.

Судом прийнято до уваги, що об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 17.01.2020 у справі № 916/2286/16 дійшла висновку, що вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження здійснюється судом з урахуванням положень статей 74 - 79, 86 ГПК України, тобто за перевірки та надання оцінки доказам, наданим в обґрунтування відповідної заяви, зокрема, їх достовірності та достатності для висновків про фактичний перехід прав та обов`язків сторони виконавчого провадження до іншої особи на підставі правочину, якому має бути надана оцінка на предмет нікчемності, тобто недійсності в силу положень закону. При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду такої заяви, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у здійсненні заміни сторони процесу правонаступником, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному статтею 204 ЦК України.

Згідно зі ст. 52 Господарського процесуального кодексу України у разі припинення юридичної особи (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії.

Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив (частина 2 статті 52 ГПК України).

Відповідно до ст. 43 Кодексу України з процедур банкрутства у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника справи здійснює заміну такої сторони її правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі.

Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку про заміну кредитора у справі - Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Преміум", на ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , до яких перейшло право вимоги до ТОВ «Проскан» за кредитним договором № 26/КЛ/13 на відкриття відновлювальної кредитної лінії від 04.07.2013.

Як слідує із пункту 1 Договору про передачу (розподіл) залишкового майна (активів) у спільну часткову власність акціонерів від 21.10.2022 розмірах часток, акціонери набувають права вимоги у спільну часткову власність із наступним зазначенням часток: ОСОБА_2 - частка у розмірі 335 000/1 000 000 у праві спільної часткової власності на Залишкове майно; ОСОБА_3 - частка у розмірі 96 923/1 000 000 у праві спільної часткової власності на Залишкове майно; ОСОБА_4 - частка у розмірі 49 823/1 000 000 у праві спільної часткової власності на Залишкове майно; ОСОБА_5 - частка у розмірі 89 854/1 000 000 у праві спільної часткової власності на Залишкове майно; ОСОБА_6 - частка у розмірі 330 000/1 000 000 у праві спільної часткової власності на Залишкове майно; ОСОБА_7 - частка у розмірі 98 400/1 000 000 у праві спільної часткової власності на Залишкове майно.

За арифметичним перерахунком суду, беручи до уваги встановлений судом розмір заборгованості ТОВ «Проскан» за кредитним договором № 26/КЛ/13 на відкриття відновлювальної кредитної лінії від 04.07.2013 у сумі 80 212 158,46 грн., заміна кредитора Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Преміум" здійснюється із визначенням наступних часток: ОСОБА_2 - у розмірі 26 871 073,08 грн.; ОСОБА_3 - у розмірі 7 774 403,03 грн.; ОСОБА_4 - у розмірі 3 996 410,37 грн.; ОСОБА_5 - у розмірі 7 207 383,29 грн.; ОСОБА_6 - у розмірі 26 470 012,29 грн.; ОСОБА_7 - у розмірі 7 892 876,39 грн.

Відтак, суд дійшов обґрунтованого висновку про визнання кредиторами боржника ОСОБА_2 на суму 26 871 073,08 грн. - вимоги четвертої черги; ОСОБА_3 на суму 7 774 403,03 грн. - вимоги четвертої черги; ОСОБА_4 на суму 3 996 410,37 грн. - вимоги четвертої черги; ОСОБА_5 на суму 7 207 383,29 грн. - вимоги четвертої черги; ОСОБА_6 на суму 26 470 012,29 грн. - вимоги четвертої черги; ОСОБА_7 на суму 7 892 876,39 грн. - вимоги четвертої черги.

Проте, в частині вимог Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Преміум" до боржника вимоги у розмірі 159 314,77 грн. судового збору, 475 733,71 грн. судового збору за подання касаційної скарги, 324 203,29 грн. судового збору за подання апеляційної скарги в межах справи № 910/8965/18; 4 540,00 грн. судового збору за подання заяви кредитора в даній справі, відступлення прав не відбулося.

Разом із цим, 15.02.2023 на веб-сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (за посиланням https://www.fg.gov.ua/articles/52849-likvidaciyu-pat-kb-premium-zaversheno.html) опубліковано повідомлення про те, що відповідно до приписів частини 3 статті 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) 07 лютого 2023 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис № 030029015 про проведення державної реєстрації припинення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Преміум» (далі - ПАТ «КБ «ПРЕМІУМ») як юридичної особи, а, отже, ліквідація банку вважається завершеною, а сам банк ліквідованим.

Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення (частина 5 статті 104 ЦК України).

Згідно з частиною 7 статті 104 ЦК України особливості припинення банку як юридичної особи встановлюються законом.

Відповідно до частини 8 статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» процедура ліквідації банку вважається завершеною, а банк як юридична особа ліквідованим з дня внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Господарський суд закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва (пункт 6 частини 1 статті 231 ГПК України).

Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку про закриття провадження у справі в частині вимог Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Преміум" до боржника на суму 963 791,77 грн., оскільки 07.02.2023 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис № 030029015 про проведення державної реєстрації припинення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Преміум» без правонаступництва.

Відповідно до абз. 1 ч. 8 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства розпорядник майна зобов`язаний окремо повідомити господарський суд про вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за відсутності таких заяв - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з відповідним державним реєстром.

Доказів наявності у боржника майна, що перебуває у заставі (іпотеці), суду не подано.

Відповідно до абзацу 2 ч. 8 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства розпорядник майна зобов`язаний окремо повідомити господарський суд про вимоги щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також про вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян, згідно із заявами таких кредиторів та/або даними обліку боржника.

Заяви з вимогами щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян до суду не надходили.

Станом на 22.03.2023 заяв від кредиторів та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника не надійшло.

Дослідивши матеріали справи, поданий розпорядником майна на затвердження реєстр вимог кредиторів, додатково перевіривши правові підстави заявлення кредиторами грошових вимог до боржника, господарський суд погоджується з розпорядником майна, щодо визнання кредиторських вимог, вважає за доцільне затвердити реєстр вимог кредиторів та закінчити попереднє засідання.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст. ст. 45, 47 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Визнати кредитором у справі № 910/16972/21 по відношенню до боржника:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Гарнер" з грошовими вимогами на суму 1 748 405,00грн., з яких 76 700,00грн.-вимоги першої черги, 1 671 705,00грн.-вимоги четвертої черги;

- Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" з грошовими вимогами на суму 132 367,82грн., з яких 4540,00грн.-вимоги першої черги, 127 827,82грн.-вимоги четвертої черги;

- Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС з грошовими вимогами на суму 588 717,13грн., з яких 4962,00грн.-вимоги першої черги, 345 751,11грн.-вимоги третьої черги, 238 004,02грн.-вимоги шостої черги;

-Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Сканія Україна" з грошовими вимогами на суму 336 816,04грн., з яких 4540,00грн.-вимоги першої черги, 332 276,04грн.-вимоги четвертої черги.

- ОСОБА_1 з грошовими вимогами на суму 35 870,31грн.-вимоги першої черги задоволення;

- ОСОБА_2 з грошовими вимогами на суму 26 871 073,08 грн. - вимоги четвертої черги;

- ОСОБА_3 з грошовими вимогами на суму 7 774 403,03 грн. - вимоги четвертої черги;

- ОСОБА_4 з грошовими вимогами на суму 3 996 410,37 грн. - вимоги четвертої черги;

- ОСОБА_5 з грошовими вимогами на суму 7 207 383,29 грн. - вимоги четвертої черги;

- ОСОБА_6 з грошовими вимогами на суму 26 470 012,29 грн. - вимоги четвертої черги;

- ОСОБА_7 з грошовими вимогами на суму 7 892 876,39 грн. - вимоги четвертої черги.

2. Зобов`язати розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Проскан" у п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали надати суду уточнений реєстр вимог кредиторів, оформлений відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства.

3. Зобов`язати розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Проскан" проаналізувати фінансову, господарську та інвестиційну діяльність боржника, його становище на товарних ринках; надати письмові докази про розмір активу та пасиву Товариства з обмеженою відповідальністю "Проскан", наявну дебіторську заборгованість.

4. Зобов`язати розпорядника майна організувати проведення зборів кредиторів у відповідності до ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства, вирішити питання відносно подальшого розгляду справи та відповідні протоколи надати суду.

5. Встановити дату проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів: 03.04.2023.

6. Зобов`язати розпорядника майна надати суду звіт про свою діяльність в процедурі розпорядження майном з врахуванням вимог ст.ст. 44-49 Кодексу України з процедур банкрутства.

7. Визначити дату проведення підсумкового судового засідання у справі № 910/16972/21 на 17.05.2023 о 11:30 год. Засідання відбудеться у приміщені господарського суду м. Києва в залі судових засідань № 7 (корпус Б).

8. Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного для їх подання, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

9. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Сканія Україна" у визнанні кредитором боржника на суму 1 945 770,83грн.

10. Закрити провадження у справі в частині вимог Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Преміум" до боржника на суму 963 791,77 грн.

11. Ухвалу направити учасникам провадження у справі та розпоряднику майна.

Ухвала набирає законної сили в порядку ч.ч. 4, 5 ст.9 Кодексу України з процедур банкрутства та може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє провадження у справі про банкрутство.

Повний текст ухвали складено 27.03.2023

Суддя Д.В. Мандичев