ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"30" березня 2023 р. Справа № 911/308/23

Суддя Господарського суду Київської області Н.Г. Шевчук розглянувши заяву

Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква про забезпечення позову у справі № 911/308/23

за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква, 09100, Київська область, місто Біла Церква, вулиця Ярмаркова, будинок 1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екологічно-виробниче підприємство "Aвалон ЛТД", 57116, Миколаївська область, Миколаївський район, село Михайлівка, Степівська ТГ, вулиця Кошового Олега, будинок 1А

про визнання недійсною додаткової угоди до договору

встановив:

В провадженні Господарського суду Київської області (суддя Бацуца В.М.) перебуває справа № 911/308/23 за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екологічно-виробниче підприємство "Aвалон ЛТД" про визнання недійсною додаткової угоди № 4 від 16.01.2020 до договору № 536 від 08.08.2016, укладеної між КЕВ м. Біла Церква та ТОВ "ЕВП "Aвалон ЛТД".

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем тим, що додаткова угода № 4 від 16.01.2020 до договору № 536 від 08.08.2016, була укладена між КЕВ м. Біла Церква та ТОВ "ЕВП "Aвалон ЛТД" внаслідок зловмисної домовленості представника позивача, що полягала у неналежному виконанні начальником КЕВ м. Біла Церква, - підполковником Соловінченком В. О. своїх службових обов`язків, визначених керівними документами, а також порушенням вимог чинного законодавства.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.03.2023 (суддя Бацуца В.М.) відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

29 березня 2023 року від Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква надійшла заява вих. № 656 від 20.03.2023 про забезпечення позову у справі № 911/308/23, в якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом: заборонити ТОВ "ЕВП "Aвалон ЛТД" проводити польові роботи (оранка, посів сільськогосподарських культур, збір яких передбачається після 08.08.2023) на земельній ділянці, що використовується за договором № 536 від 08.08.2016.

В обґрунтування забезпечення позову заявник зазначив, що ТОВ "ЕВП "Aвалон ЛТД" із закінченням зимового періоду розпочало весняні польові роботи на земельній ділянці, що використовується за договором № 536 від 08.08.2016. Посів сільськогосподарських культур на зазначеній земельній ділянці продовжить використання її відповідачем, при позитивному вирішенні судової справи, за термін дії договору, який закінчиться 08.08.2023.

Ці обставини, на думку позивача, ускладнять питання дій сторін договорів по закінченню терміну дії договору.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.03.2023 Господарського суду Київської області для розгляду заяви про забезпечення позову по справі № 911/308/23 визначено суддю Шевчук Н.Г.

Розглянувши заяву Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква про забезпечення позову суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За правилами цієї статті заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших учасників справи для того, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову, як заборона вчиняти певні дії, суд має виходити з того, що цей захід забезпечення обмежує право особи вчиняти певні дії (займатися певною діяльністю), а тому суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти.

Також, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Умовою для забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення щодо ймовірності вчинення відповідних дій.

Водночас, якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (аналогічну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).

Суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що пункт 1 статті 6 Конвенції забезпечує всім "право на суд", яке охоплює право на виконання остаточного рішення, ухваленого будь-яким судом. ЄСПЛ в контексті права на виконання остаточного рішення зауважує, що метою заходу забезпечення є підтримання status quo, поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу. Крім того, тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою. ЄСПЛ також звернув увагу на те, що тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору (§ § 60, 61 рішення від 13.01.2011 у справі "Кюблер проти Німеччини", заява N 32715/06). Отже, заходи забезпечення позову, без застосування яких існує ризик такої зміни обставин, внаслідок якої подальше ухвалення остаточного рішення суду на користь позивача вже не призведе до захисту прав або інтересів позивача, по який він звертався до суду, слід розглядати як такі, що охоплені "правом на суд".

При цьому, під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Таким чином, звертаючись з відповідною заявою, заявник, серед іншого, повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову; наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення і предметом позовної вимоги.

При цьому, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів та, вживаючи заходи забезпечення позову, слід враховувати, що такі заходи не будуть перешкоджати іншим особам здійснювати покладені на них згідно із законодавством повноваження.

Як встановлено частиною десятою статті 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, крім випадків, передбачених частиною дев`ятою цієї статті, заборона вчиняти дії має стосуватися лише акцій або корпоративних прав, безпосередньо пов`язаних з предметом спору.

Відповідно до поданої заяви про забезпечення позову, заявник просить заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Екологічно-виробниче підприємство "Aвалон ЛТД" проводити польові роботи на земельній ділянці, яка перебуває в оренді згідно договору № 536 від 08.08.2016.

При обґрунтуванні заяви про забезпечення позову, позивач посилається на те, що посів сільськогосподарських культур на земельній ділянці, яка передана в оренду ТОВ "ЕВП "Aвалон ЛТД" згідно договору № 536 від 08.08.2016, продовжить термін її використання відповідачем, за термін дії договору № 536 від 08.08.2016, який обумовлено в пункті 7.2 цього ж договору.

Фактично заявник просить вжити заходів забезпечення позову, які позбавлять законного орендаря земельної ділянки права користування цією земельною ділянкою.

Господарський суд зазначає, що встановлення заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Екологічно-виробниче підприємство "Aвалон ЛТД" проводити польові роботи на земельній ділянці, яка перебуває в оренді згідно договору № 536 від 08.08.2016, матиме наслідком обмеження господарської діяльності товариства, спричинить необґрунтоване втручання у його діяльність та порушуватиме права товариства, що не відповідає меті вжиття судом заходів забезпечення позову.

Позаяк, частиною пятою статті 19 Господарського кодексу України визначено, що незаконне втручання та перешкоджання господарській діяльності суб`єктів господарювання з боку органів державної влади, їх посадових осіб при здійсненні ними державного контролю та нагляду забороняються.

Відповідно до статті 6 Господарського кодексу України загальними принципами господарювання в Україні є, зокрема, свобода підприємницької діяльності у межах, визначених законом та заборона незаконного втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у господарські відносини.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення заяви Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква про забезпечення позову шляхом: заборони ТОВ "ЕВП "Aвалон ЛТД" проводити польові роботи (оранка, посів сільськогосподарських культур, збір яких передбачається після 08.08.2023) на земельній ділянці, що використовується за договором № 536 від 08.08.2016.

За змістом статті 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Враховуючи положення статті 129 Господарського процесуального кодексу України та Закону України "Про судовий збір", оскільки заяву про забезпечення позову судом розглянуто, витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 342,00 грн відшкодуванню та поверненню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України суд

ухвалив:

Відмовити в задоволенні заяви Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква про забезпечення позову.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду оскаржується в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Г. Шевчук

Ухвалу підписано: 30.03.2023