ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

16.03.2023 Справа № 905/2465/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Аксьонової К.І., за участю секретаря судового засідання Парахотіна Ю.А., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Міртен», м. Київ, про визнання кредиторських вимог у справі №905/2465/21

за заявою кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Сілена ОПТ», м. Київ,

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь-Курахове», , м. Курахове, Донецька область,

про банкрутство,

розпорядник майна Карауш Ю.В.,

за участю:

розпорядник майна не з`явився

від боржника: представник не з`явився

від кредитора ТОВ «Міртен»: адвокат Савченко В.В. на підставі ордера від 14.11.2022 №1024274

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 06.01.2022 відкрито провадження у справі №905/2465/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь-Курахове», , м. Курахове, Донецька область; введено процедуру розпорядження майном боржника; розпорядником майна призначено арбітражну керуючу Карауш Ю.В.

10.01.2022 за №68026 на офіційному веб-порталі судової влади України оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі №905/2465/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь-Курахове».

За результатами попереднього засідання у справі №905/2465/21 суд постановив ухвалу від 28.09.2022, якою визнав та встановив розмір і перелік вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, які звернулись до суду з заявами в межах строків, визначених ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою від 02.03.2023 продовжений строк процедури розпорядження майном боржника до 31.03.2023, підсумкове засідання призначено на 04.04.2023.

Поза межами встановленого ч.1 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства 30-денного строку з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство до Господарського суду Донецької області з письмовою заявою з вимогами до боржника у сумі 31163545,85грн звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Міртен», м. Київ, а саме: 16572095,03грн основний борг за договором на закупівлю брухту та відходів чорних металів №ЭК018/07-018 від 18.07.2018, 4318481,88грн 24% річних, всього 20890576,91грн (за договором №ЕК/020/08-03 про відступлення права вимоги від 03.08.2020), 1393630,89грн 3% річних за період з 26.08.2020 по 15.11.2022, 8879338,05грн інфляційні втрати за період вересень 2020 жовтень 2022.

Згідно з абз. 3 ч. 6 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом. Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Боржник, ТОВ «Електросталь-Курахове», заявлені кредитором вимоги визнав на суму 16572095,03грн, проти решти вимог боржник заперечив. Розпорядник майна визнала вимоги на суму 20890576,91грн

З метою розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Міртен» судом проведені судові засідання в 29.11.2022, 09.12.2022, 16.12.2022, 16.03.2023.

Здійснюючи розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Міртен», судом з`ясовано, що в обґрунтування вимог у сумі 20890576,91грн заявник посилається на невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Електросталь-Курахове» грошових зобов`язань зі сплати вартості поставленого товару за договором на закупівлю брухту та відходів чорних металів №ЭК018/07-018 від 18.07.2018 у розмірі 16572095,03грн та зі сплати нарахованих на підставі ст.625 Цивільного кодексу України 24% річних у розмірі 4318481,88грн; зазначає, що право вимоги до боржника за цим договором перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міртен» як нового кредитора на підставі договору №ЕК/020/08-03 про відступлення права вимоги від 03.08.2020, укладеного з первісним кредитором, Товариством з обмеженою відповідальністю «Арго Капітал».

Як вбачається з матеріалів справи за умовами договору №ЕК/020/08-03 про відступлення права вимоги від 03.08.2020 (п.1.1 договору) первісний кредитор Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Капітал», передає новому кредиторові Товариству з обмеженою відповідальністю «Міртен», а новий кредитор приймає право вимоги грошового зобов`язання за договором поставки брухту чорних металів №ЕК018/07-018 від 18.07.2018, укладеного між первісним кредитором і боржником Товариством з обмеженою відповідальністю «Електросталь-Курахове», а саме: зобов`язання зі сплати грошових коштів у сумі 20890576,91грн без ПДВ, яка складається з таких сум: вартості поставленого брухту чорних металів у розмірі 16572095,03грн; % річних згідно зі ст.625 Цивільного кодексу України у розмірі 4318481,88грн. В межах договору новий кредитор стає кредитором у зобов`язаннях, зазначених в цьому пункті, по відношенню до боржника в порядку та на умовах, визначених договором.

Відповідно до п.1.2 договору за договором до нового кредитора переходить право вимагати (замість первісного кредитора) від боржника реального та належного виконання наступних обов`язків: сплати сум грошових коштів за основним договором в розмірі, визначеному пунктом 1.1 договору.

За договором боржник надає згоду на відступлення права вимоги та зобов`язується виконати зобов`язання перед новим кредитором (п.1.6 договору).

Відповідно до п.2.1 договору ціна відступлення прав вимоги за домовленістю сторін складає суму 20890576,91грн, без ПДВ.

Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками та скріплення печатками сторін і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п.5.1 договору).

Отже, матеріали справи свідчать, що грошове зобов`язання боржника, право вимоги за яким відступлене за договором №ЕК/020/08-03 від 03.08.2020, виникло на підставі договору на закупівлю брухту та відходів чорних металів №ЕК018/07-018 від 18.07.2018, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро Капітал» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Електросталь-Курахове» (покупець). Згідно з умовами цього договору (п.1.1) постачальник зобов`язався поставити, а покупець прийняти та оплатити лом та відходи чорних металів у відповідності з ДСТУ 4121-2002, що надалі іменуються «товар» на умовах: для постачання автомобільним транспортом - CРТ (склад покупця, ТОВ «Електросталь-Курахове», м.Курахове, Промислова зона, 70) відповідно до правил Інкотермс 2010.

Кількість товару, що поставляється, ціна товару, асортимент (види, підвиди, марки), відвантажувальні реквізити, строки поставки узгоджуються сторонами в специфікаціях, які є невід`ємною частиною договору (п.1.2 договору).

Розділ 2 договору визначає ціну та порядок розрахунків, а саме: ціною партії товару, яка оплачується, є ціна, яка діяла на момент (дату) відправки товару (п.2.1 договору); оплата за товар здійснюється покупцем за кожну окрему партію в наступному порядку: 80% від вартості партії товару покупець оплачує шляхом предоплати, остаточний розрахунок у розмірі 20% вартості партії товару здійснюється протягом 5-ти днів з моменту отримання товару. Рахунок на оплату видається на кількість товару, вказану в актах Ф.69 або Ф.19 покупця. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця (п.2.2 договору).

Відповідно до п.п.3.3, 3.4 договору датою поставки товару покупцю вважається дата виписки заводської форми приймально-здавального акту Ф.69 або Ф.19. Датою переходу права власності від постачальника до покупця є дата поставки товару, а отже відповідно дата виписки Ф.69 (Ф.19).

Згідно з п.4.8 договору в редакції додаткової угоди від 01.09.2019 за прострочення оплати за поставлену продукцію за договором покупець у відповідності з ст.625 Цивільного кодексу України зобов`язаний сплатити постачальнику 24% відсотки річних від простроченої суми за весь період прострочення.

В межах договору №ЕК018/07-018 від 18.07.2018 між ТОВ «Агро Капітал» та ТОВ «Електросталь-Курахове» підписані специфікації, які додані до матеріалів заяви.

Як пояснено сторонами у виконання умов договору №ЕК018/07-018 від 18.07.2018 ТОВ «Група Інтермет» (постачальник) поставив ТОВ «Електросталь-Курахове» (покупець) товар на загальну суму 67375681,33грн за видатковими накладними №150 від 30.06.2019 на суму 38704174,68грн, №171 від 31.07.2019 на суму 10499433,24грн, №185 від 31.08.2019 на суму 17519763,90грн, №198 від 30.09.2019 на суму 652309,51грн. Товар був оплачений покупцем частково; вартість поставленого товару за договором №ЭМ001/09-018 від 01.09.2018 у сумі 16572095,03грн, ТОВ «Електросталь-Курахове» сплачена не була. Вказані обставини боржником визнаються.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, платити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 Цивільного кодексу України.

Пунктом 1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір.

Згідно із ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Аналогічні положення містяться в ч.1 ст.265 Господарського кодексу України, відповідно до якої за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договорів поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За правилами ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

При цьому, підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і фіксує факт здійснення господарської операції та встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Згідно із ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1,7 ст.193 Господарського кодексу України.

ТОВ «Агро Капітал» (постачальник) виконав господарські зобов`язання за договором №ЕК018/07-018 від 18.07.2018 з поставки товару на загальну суму 67375681,33грн, що не заперечується покупцем. Між тим ТОВ «Електросталь-Курахове» (боржник) не здійснило остаточного розрахунку за поставлений товар за видатковими накладними №185 від 31.08.2019 частково на суму 15919785,52грн та №198 від 30.09.2019 на суму 652309,51грн у встановлений договором №ЕК018/07-018 від 18.07.2018 строк 80% від вартості партії товару покупець оплачує шляхом предоплати, остаточний розрахунок у розмірі 20% вартості партії товару здійснюється протягом 5-ти днів з моменту отримання товару. Внаслідок наведеного у ТОВ «Електросталь-Курахове» виникла заборгованість за договором №ЕК018/07-018 від 18.07.2018 у розмірі 16572095,03грн, яка боржником не заперечується.

Наявність заборгованості у розмірі 16572095,03грн, крім іншого, вбачається з підписаного сторонами договору №ЕК018/07-018 від 18.07.2018 акта звірки розрахунків за період січень 2020 липень 2020.

Внаслідок порушення строків виконання зобов`язань зі своєчасної оплати за поставлений товар за договором №ЕК018/07-018 від 18.07.2018 боржнику на підставі п.4.8 договору №ЕК018/07-018 від 18.07.2018 в редакції додаткової угоди від 01.09.2019 нараховані 24% річних у розмірі 4318481,88грн.

Ці зобов`язання зі сплати % річних у розмірі 4318481,88грн нараховані на підставі ст.625 Цивільного кодексу України, положеннями якої визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нараховані % річних у розмірі 4318481,88грн разом з основним боргом за договором №ЕК018/07-018 від 18.07.2018 у розмірі 16572095,03грн були відступлені первісним кредитором, Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро Капітал», Товариству з обмеженою відповідальністю «Міртен» як новому кредитору за договором №ЕК/020/08-03 про відступлення права вимоги від 03.08.2020.

Договір про відступлення права вимоги, як свідчить його зміст, підписаний боржником в особі директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь-Курахове» Синенка В.В., що боржником не заперечується.

Слід зауважити на тому, що добросовісність як одна із засад цивільного законодавства (п.6 ст.3 Цивільного кодексу України) є певним стандартом поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення .

Отже, виходячи з доктрини venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується на тому, що ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці, суд не приймає до уваги посилання боржника на неправомірність нарахування уступлених за договором від 03.08.2020 24 % річних, оскільки матеріали справи свідчать про визнання цього зобов`язання боржником при підписанні договору уступки права вимоги та акту звірки розрахунків з первісним кредитором за договором №ЕК018/07-018 від 18.07.2018 за період січень 2020 липень 2020.

При цьому заперечення боржника щодо обставин підписання додаткової угоди від 01.09.2019 до договору №ЕК018/07-018 від 18.07.2018 не вказаним як підписант директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь-Курахове» Синенком В.В., а іншою особою, суд до уваги не бере, виходячи з презумпції правомірності договору, яку закріплено в ст. ст.204 Цивільного кодексу України та згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Доказів визнання недійсною додаткової угоди від 01.09.2019 до договору №ЕК018/07-018 від 18.07.2018 суду не надано.

Підсумовуючи суд зазначає, що відповідно до ст. ст. 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь-Курахове» за договором №ЕК/020/08-03 про відступлення права вимоги від 03.08.2020 (на підставі договору №ЕК018/07-018 від 18.07.2018) перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Міртен» становить 20890576,91грн, що складається з: 16572095,03грн (заборгованість за поставлений брухт чорних металів), 4318481,88грн (24% річних, нараховані згідно зі ст.625 Цивільного кодексу України за порушення строків оплати на підставі п.4.8 договору в редакції додаткової угоди від 01.09.2019 до договору №ЕК018/07-018 від 18.07.2018).

Заборгованість у розмірі 20890576,91грн також вбачається з підписаного сторонами договору №ЕК/020/08-03 про відступлення права вимоги від 03.08.2020 та акта звірки розрахунків за період з 01.08.2020 по 03.08.2020.

З огляду на таке суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви ТОВ «Міртен» в частині визнання вимог у сумі 20890576,91грн; вимоги підлягають визнанню як зобов`язання, не забезпечене заставою.

Суд також вважає за необхідне зауважити на хибному розціненні заявником кредиторських вимог уступлених за договором від 03.08.2020 24 % річних як штрафних санкцій та вказати, що ці нарахування є складовою грошового зобов`язання, не забезпеченого заставою, в розумінні ст.64 Кодексу України з процедур банкрутства.

Розглядаючи кредиторські вимоги ТОВ «Міртен» в частині визнання вимог зі сплати 3% річних у сумі 1393630,06грн за період з 26.08.2020 по 15.11.2022 та інфляційних втрат у сумі 8879338,05грн, нарахованих за період вересень 2020 жовтень 2022, суд виходить з такого.

Відповідно до положень ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже законом встановлений обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3 % річних за весь час прострочення виконання зобов`язання. Інфляційні нарахування та відсотки річних не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно зі ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникає з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду (ст.11 Цивільного кодексу України).

Системний аналіз положень ст.ст. 11, 509, 625 Цивільного кодексу України дає підстави дійти висновку, що обов`язок відшкодувати інфляційні втрати та сплатити 3% річних за невиконання грошового зобов`язання є правовим наслідком порушення такого зобов`язання, отже повторне нарахування інфляційних втрат та відсотків річних є подвійною мірою відповідальності.

Слід вказати, що 24% річних, що нараховані за порушення строків виконання зобов`язань з оплати за поставлений товар за договором №ЕК018/07-018 від 18.07.2018, та право вимоги на які відступлено за договором №ЕК/020/08-03 від 03.08.2020, не змінюють своєї правової природи, оскільки цей договір не є домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новацією) в розумінні ст.604 Цивільного кодексу.

За таких обставин, вимоги кредитора в частині 3% річних та інфляційних втрат нарахованих на суму 4318481,88грн (24% річних згідно зі ст.625 Цивільного кодексу України, нарахований за порушення строків оплати на підставі п.4.8 договору в редакції додаткової угоди від 01.09.2019) судом не визнаються та відхиляються як безпідставні.

Разом з цим, суд також звертає увагу на те, що кредитор здійснив нарахування 3% річних за період з 06.01.2022 по 15.11.2022 та інфляційних втрат за період січень 2022 жовтень 2022, тобто за період дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, який було введено ухвалою Господарського суду Донецької області від 06.01.2022 про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Згідно з ст.1 Кодексу України з процедур банкрутства мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду (ч.2 ст.41 Кодексу України з процедур банкрутства).

Відповідно до п.3 ст.41 Кодексу України з процедур банкрутства протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, зокрема не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість вимог кредитора в частині нарахування 3% річних за період з 06.01.2022 по 15.11.2022 та інфляційних втрат за період січень 2022 жовтень 2022 дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, у зв`язку з чим вимоги в цій частині підлягають відхиленню.

Здійснивши перерахунок 3% річних та інфляційних втрат на основну суму заборгованості 16572095,03грн за заявлений період з 26.08.2020 по 05.01.2022 та вересень 2020 - грудень 2021 відповідно, суд встановив, що за вказані періоди належними розмірами 3% річних є 503973,30грн та інфляційних втрат є 2343442,27грн.

Отже вимоги зі сплати 3% річних на суму 503973,30грн та інфляційних втрат на суму 2343442,27грн є такими, що підлягають визнанню як зобов`язання, не забезпечене заставою, а вимоги на суму 889656,76грн (3% річних) та 6535895,78грн (інфляційні втрати) суд розцінює як безпідставно заявлені та їх відхиляє.

Дійшовши такого висновку, суд не приймає до уваги заперечення боржника та розпорядника майна щодо неправильного визначення заявником початкової дати періоду нарахування 3% річних та інфляційних нарахувань, оскільки строк виконання зобов`язання з оплати за поставлений товар встановлений договором №ЕК018/07-018 від 18.07.2018 та є таким, що настав. Обставини отримання боржником вимоги про сплату відсотків річних та інфляційних втрат суд не досліджує як такі, що не входять до предмету доказування при розгляді даної справи.

На підставі викладеного, суд констатує наявність підстав для визнання вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Міртен» на загальну суму 23737992,48грн як вимог четвертої черги задоволення (зобов`язання, не забезпечене заставою), що, своєю чергою, згідно з абз.4,5 ч.6 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства є підставою для внесення розпорядником майна боржника відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Крім того, при зверненні до суду із заявою про визнання кредиторських вимог платіжним дорученням №5318 від 10.11.2022 заявником сплачено судовий збір в розмір 4962,00грн, який у відповідності до п.1 ч.1 ст.64 Кодексу України з процедур банкрутства є витратами, пов`язаними з провадженням у справі про банкрутство, з огляду на що ці витрати підлягають визнанню як вимоги першої черги задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 45 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 86, 234, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Міртен», м. Київ, на суму 23737992,48 грн (зобов`язання, не забезпечене заставою) та 4962,00грн (судовий збір).

У визнанні решти заявлених кредиторських вимог Товариству з обмеженою відповідальністю «Міртен», м. Київ, відмовити.

У судовому засіданні 16.03.2023 проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 21.03.2023.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду в порядку, визначеному Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя К.І. Аксьонова