ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.03.2023 Справа №905/941/22

Господарський суд Донецької області у складі судді Хабарової М.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Прес Дистрибьюшн»

про стягнення 19 472,55 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Прес Дистрибьюшн» про стягнення попередньої оплати у розмірі 19472,55 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач неналежним чином виконав умови договору №96 про передплату періодичних друкованих видань від 26.11.2020 в частині поставки товару, за який позивач здійснив 100% попередньої оплати. Оскільки товар не був поставлений в обумовлені строки, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення попередньої оплати на підставі ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 05.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/941/22, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників сторін.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За приписами ч. 1 ст. 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Місцезнаходженням відповідача є: 87555, Донецька обл., м. Маріуполь, просп. Миру, 69, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами, в тому числі витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Проте, згідно інформації наявній на офіційному веб-сайті Акціонерного Товариства «Укрпошта» (https://offices.ukrposhta.ua) щодо режимів роботи відділень, судом встановлено, що поштова кореспонденція за адресою місцезнаходження відповідача не здійснюється, оскільки відділення поштового зв`язку №55 Донецької дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» яке обслуговує абонентів за поштовим індексом 87555 тимчасово не функціонує, про що судом складено відповідний акт про неможливість відправки в умовах воєнного стану від 05.12.2022.

За таких обставин, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, судом було здійснено підписку відповідача на отримання процесуальних документів електронною поштою по справі №905/941/22 за електронними адресами - , (вказані електронні адреси повідомлені позивачем у позовній заяві).

До того ж, суд вбачає за необхідне зазначити, що після підписання електронним цифровим підписом судді процесуальних документів по справі, програма «Діловодство спеціалізованого суду» направляє автоматично всім учасникам справи всі процесуальні рішення на їх електронні пошти. При цьому, відомості у програмі «Діловодство спеціалізованого суду» містяться не лише щодо дати доставки, а й щодо часу доставки такого електронного листа.

Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Як вбачається із автоматизованої системи «Діловодство спеціалізованого суду» ухвала суду про відкриття провадження справи від 05.12.2022 була доставлена на електронну адресу відповідача - 06.12.2022 о 15 год 26 хв.

Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення (абз. 2 п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, у відповідності до господарського процесуального закону ухвала суду від 05.12.2022 є такою, що вручена відповідачу 06.12.2022.

Разом з тим, судом було здійснено телефонограму відповідачу за номером телефону, який зазначено у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у розділі Інформація для здійснення зв`язку з юридичною особою.

Однак, зміст телефонограми від 09.12.2022 за вказаним номером телефону не вдалось передати, оскільки не вдалось встановити зв`язок.

Відтак, судом вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи.

У даному випадку судом також враховано, що за приписами ч. 1 ст. 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, Господарський суд Донецької області зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою суду про відкриття провадження у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідач станом на 31.03.2023 не реалізував своє право на подання відзиву, будь-яких заяв чи клопотань як по суті справи, так і з приводу процесуальних питань від відповідача не надходило.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 годин 30 хвилин 24.02.2022.

Станом на даний час строк дії воєнного стану неодноразово продовжено та в Україні продовжує діяти правовий режим воєнного стану.

Згідно з опублікованими Радою суддів України 02.03.2022 Рекомендаціями щодо роботи судів в умовах воєнного стану року, судам України рекомендовано за можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через залучення до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя.

Згідно з наказом Господарського суду Донецької області «Про встановлення особливого режиму роботи Господарського суду Донецької області» №20 від 28.02.2022 встановлено особливий режим роботи суду в умовах воєнного стану тимчасово, до усунення обставин, які зумовили загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів, працівників суду, в умовах воєнної агресії проти України, обмежено доступ до приміщення суду.

В той же час, судом враховано, що ст.12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Тобто, навіть в умовах воєнного стану конституційне право особи на судовий захист не може бути обмеженим.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

З наведених приписів закону вбачається, що запровадження військового стану у країні не може слугувати самостійною та достатньою підставою для відтермінування вирішення спору (не здійснення розгляду справи).

При цьому, від відповідача впродовж всього строку розгляду Господарським судом Донецької області справи №905/941/22 не надходило будь-яких повідомлень щодо обставин неможливості подати відзив на позов.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (п. 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

При цьому, на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами

За приписами ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, Господарський суд Донецької області

ВСТАНОВИВ:

26.11.2020 між Товариством з обмеженою з обмеженою відповідальністю «АС-Медіа», яке змінило своє найменування та на даний час є Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро Прес Дистрибьюшн» (виконавець, відповідач), та Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві (замовник, позивач) підписано договір №96 про передплату періодичних друкованих видань (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору виконавець зобов`язаний прийняти та оформити замовлення із передплати періодичних друкованих видань на 2021 рік а також доставити періодичні друковані видання (далі - періодика) замовнику.

Згідно з п. 1.2 Договору замовник зобов`язаний прийняти і оплатити таку періодику та послуги з їх поставки у порядку та умовах визначених цим Договором.

Виконавець зобов`язується провести передплату періодики визначеної у Додатку №1 до цього Договору протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з моменту сплати загальної ціни передплати (п. 1.3 Договору).

Пунктом 1.6 Договору встановлено, що найменування, асортимент, кількість та ціна періодики, що поставляється згідно з цим Договором визначена у Додатку №1 до цього Договору, який є невід`ємною частиною.

За умовами п. 2.1 Договору виконавець повинен передати (поставити) замовнику періодику та послуги, якість яких відповідає вимогам державних стандартів та технічних умов. Допускається покращення якості періодики на умовах, що таке покращення не призведе до збільшення суми визначеної у Договорі.

Ціна цього Договору визначається виходячи з кількості і вартості періодики, вартості послуг з доставки такої періодики та становить 50 933,13 грн (п. 3.1 Договору).

Відповідно до п. 4.1 Договору замовник здійснює оплату періодичних друкованих видань які придбані у виконавця за цим Договором шляхом 100% передплати грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця протягом 15 (п`ятнадцяти) банківських днів з моменту отримання замовником рахунку від виконавця відповідно до Постанови КМУ від 04.12.2019 №1070 «Деякі питання здійснення розпорядниками (одержувачами) бюджетних коштів попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти».

Згідно з п. 5.1 Договору доставка періодики здійснюється виконавцем за адресами, визначеними у замовлені протягом січня-грудня 2021 року.

У відповідності до Розділу 6 Договору замовник зобов`язаний, зокрема: своєчасно та в повному обсязі сплатити за замовлену періодику та послуги які будуть надані (п. 6.1.1 Договору), прийняти поставлену періодику згідно Додатку №1 до цього Договору видаткових накладних, актів щодо виконання цього Договору (п. 6.1.2 Договору) та має право: достроково розірвати цей Договір у разі невиконання зобов`язань виконавцем, завчасно повідомивши його про це, та вимагати повернення сплачених коштів за недопоставлену періодику (п. 6.2.1 Договору).

В свою чергу, у відповідності до Розділу 6 Договору виконавець зобов`язаний, зокрема: забезпечити доставку періодики у строки встановлені цим Договором (6.3.1 Договору), постачати періодику за номенклатурою і кількістю у відповідності до Додатку №1 до Договору, не допускаючи заміни найменування (п. 6.3.4 Договору) та має право: своєчасно та в повному обсязі отримати плату за поставлену періодику та надані послуги (п. 6.4.1 Договору).

Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту підписання його сторонами та скріплення його печатками сторін і діє до 31.12.2021 включно, але в будь-якому випадку до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором (п. 10.1 Договору).

Згідно з п. 10.2 Договору останній може бути розірвано:

- достроково - за письмовою згодою сторін;

- достроково на вимогу однієї зі сторін при умові попередження про це іншу сторону не менше ніж за 10 (десять) днів до дати розірвання;

- з інших підстав передбачених чинним законодавством України.

Також сторонами підписано до Договору Додаток №1 «Перелік періодичних друкованих видань», в якому погодженого найменування періодики, період її поставки, кількість, суму за кожним виданням та загальну суму поставки.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було виставлено позивачу рахунок на оплату №СФ-033/05194 від 10.12.2020 на суму 50 933,13 грн.

Позивачем було перераховано на рахунок відповідача попередню оплату у розмірі 50933,13 грн, що підтверджується платіжним дорученням №2581 від 10.12.2020 на суму 50933,13 грн.

На виконання умов Договору відповідач поставив позивачу періодичні друковані видання на загальну суму 31 460,58 грн, що підтверджується долученим позивачем до матеріалів справи розрахунком за періодичні видання отримані в 2021 році за підписом головного бухгалтера.

Проте, як стверджує позивач, відповідачем свої зобов`язання щодо поставки періодичних видань виконано не в повному обсязі, періодичні видання на суму 19472,55 грн поставлено не було.

21.09.2021 позивач звернувся до відповідача на три відомі адреси його місцезнаходження з листом №2006-12-8/150500, в якому повідомив останнього про розірвання договору з 01.10.2021 за неналежне виконання умов Договору та вимагав повернення сплачених коштів за недопоставлену періодику. До вказаного листа позивачем було долучено Додаткову угоду №1 від 20.09.2021 про розірвання Договору.

Однак, відповідні поштові відправлення із даними листами були повернуті відділенням поштового зв`язку на адресу позивача із відмітками - «за закінченням терміну зберігання» та «вибули».

02.12.2021 позивач звернувся до Шевченківського управління поліції із заявою щодо розшуку юридичної особи відповідача.

У відповіді №26191/125/56-2021 від 21.12.2021 Шевченківське управління поліції Головного управління національної поліції у місті Києві повідомило, що підстав для ведення даного факту до єдиного реєстру досудового розслідування не встановлено. Також у даній відповіді повідомлено про зміну найменування відповідача, його місця реєстрації та можливе місце знаходження директора підприємства відповідача.

22.04.2022 позивач звернувся із листом-претензіє №2600-12-8/40451 до директора підприємства відповідача, в якому просив відшкодувати бюджетні кошти у розмірі 19 472,55 грн, у зв`язку з неналежним виконанням договору №96 від 26.11.2020.

Проте, відповідне поштове відправлення із даною претензією було повернуто на адресу позивача із відміткою поштової установи - «за закінченням терміну зберігання».

За наведених обставин, позивач звернувся до суду з цим позовом про стягнення з відповідача 19 472,55 грн.

Частиною другою статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

До виконання господарських договорів застосовується відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, встановлених цим Кодексом, що передбачено приписами другого абзацу пункту першого статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупцю для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з його особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна норма міститься і в ст. 193 Господарського кодексу України, яка регламентує, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певного визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця. Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.02.2018 у справі №910/5444/17, від 20.02.2019 у справі №912/2275/17, від 27.08.2019 в справі №911/1958/18.

Матеріали справи свідчать, що позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути грошові кошти за недопоставлений товар у розмірі 19 472,55 грн.

Однак, дані вимоги не було отримано відповідачем, що підтверджується долученими позивачем до матеріалів справи поштовими конвертами із зазначенням на них причин невручення - «за закінченням терміну зберігання».

При цьому за висновками суду, відсутність дій відповідача щодо поставки товару, надає позивачу право на «законне очікування», що йому будуть повернуті кошти попередньо сплачені останнім. Не повернення відповідачем цих коштів прирівнюється до порушення права на мирне володіння майном (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Брумареску проти Румунії», «Пономарьов проти України», «Агрокомплекс проти України»).

Аналогічну правову позицію також було висловлено Верховним Судом у постановах від 07.02.2018 по справі №910/5444/17, від 30.10.2018 по справі №917/63/18.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку що позивач має право вимагати повернення зробленої ним на користь відповідача передплати за договором, оскільки відповідач свої договірні зобов`язання належним чином не виконав, товар за договором не поставив.

За приписами ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідачем належними та доказами в розумінні ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України обставин, повідомлених позивачем, не спростовано, доказів поставки товару, так як і повернення суми попередньої оплати за непоставлений товар відповідачем не надано.

За наведених вище обставин судом встановлено, що відповідач порушив свої зобов`язання за Договором, не здійснив поставку товару у повному обсязі та не здійснив повернення суми попередньої оплати, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 19 472,55 грн, яка підлягає стягненню на користь позивача.

У зв`язку із задоволенням позову, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача та підлягає стягненню на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Прес Дистрибьюшн» (87555, Донецька обл., м. Маріуполь, просп. Миру, 69, ідентифікаційний код 34821562) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м.Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ідентифікаційний код 42098368) попередню оплату у розмірі 19472 (дев`ятнадцять тисяч чотириста сімдесят дві) грн 55 коп. та судовий збір у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн 00 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.В. Хабарова