УХВАЛА

м. Київ

29.03.2023ззСправа № 910/7718/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши справу позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДП Шкірсировинний завод" до Приватного акціонерного товариства "Солді і Ко" про стягнення 1 982 140,82 грн., за участю представників позивача - Ларіонової О.О., відповідача - Погорільця Р.В.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 1 500 214,46 грн. оплати за майно, 247 432,56 грн. пені, 26 264,03 грн. 3% річних та 208 229,77 грн. інфляційних втрат за договором купівлі-продажу № 37984150.ОЗ.2 від 15.11.2021 року на підставі ст. ст. 525, 526, 612, 625, 629, 655, 692 ЦК України та ст. ст. 173, 174, 193, 230, 231, 263 ГК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.09.2022 року відкрито провадження, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 26.10.2022 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.01.2023 року сторін викликано в судове засідання на 22.02.2023 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.02.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.03.2023 року.

29.03.2023 року позивач подав до суду клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження та встановлення додаткового строку для подання доказів.

Розглянувши в судовому засіданні 29.03.2023 року вищезазначене клопотання позивача про повернення справи на стадію підготовчого провадження, заслухавши думку представників сторін, суд встановив наступне.

Подане клопотання позивач обґрунтовує тим, що підготовче засідання відбулось за відсутності позивача, він не зміг надати відповідні докази, а також обґрунтувати причину неподання таких доказів разом з позовом. Крім того, позивач посилається на те, що оскільки, Одеський регіон (місцезнаходження позивача) один з тих, що найбільше постраждав від ракетних ударів, співробітники позивача та більша частина оригіналів документів були евакуйовані в західний регіон та лише наприкінці лютого 2023 року, після стабілізації ситуації з енергозабезпеченням в м. Одеса, керівництвом позивача було прийнято рішення про повернення документів. При перевірці документів були виявлені докази, які підтверджують фактичне приймання-передачу майна, проте які не могли бути раніше подані до суду під час підготовчого провадження.

Частиною 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України визначено завдання господарського судочинства, яким є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно ч. 1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України" і ст. 4 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами зазначених документів, ратифікованих законами України.

Водночас ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

Право на справедливий судовий розгляд, що гарантується Статтею 6 § 1, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав (Рішення Європейського суду з прав людини у справі Белеш та інші проти Чеської Республіки).

Суд завжди займав визначне місце, забезпечуючи право на справедливий суд (Рішення Європейського суду з прав людини у справах Ейрі проти Ірландії та Станєв проти Болгарії. Ця гарантія є "одним з основних принципів будь-якого демократичного суспільства, відповідно до Конвенції" (Рішення Європейського суду з прав людини у справі Претто та інші проти Італії).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Клінік дез Акація та інші проти Франції" вказано, що сторонам повинна бути надана можливість повідомити будь-які докази, необхідні для успіху скарги.

У ст. 11 Міжнародного пакту про політичні та громадянські права, який ратифіковано Указом №2148-08 від 19.10.1973 Президії Верховної Ради Української РСР, встановлено, що кожен має право при визначенні його прав і обов`язків у будь-якому цивільному процесі на справедливий і публічний розгляд справи компетентним, незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.

Значення принципів справедливості та добросовісності поширюється не тільки на сферу виконання зобов`язань, а і на сферу користування правами, тобто, такі засади здійснення судочинства виступають своєрідною межею між припустимим використанням права (як формою правомірного поводження) та зловживанням правами (як формою недозволеного використання прав).

Також, в Рекомендаціях R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на удосконалення судової системи, наголошується на тому, що суд повинен, принаймні в ході попереднього засідання, а якщо можливо, і протягом всього розгляду, відігравати активну роль у забезпеченні швидкого судового розгляду, поважаючи при цьому права сторін, в тому числі і їх право на неупередженість. Зокрема, він повинен володіти повноваженнями "proprio motu", щоб вимагати від сторін пред`явлення таких роз`яснень, які можуть бути необхідними; вимагати від сторін особистої явки, піднімати питання права; вимагати показань свідків, принаймні в тих випадках, коли мова йде не тільки про інтереси сторін, що беруть участь у справі, тощо. Такі повноваження повинні здійснюватися в межах предмета розгляду.

Згідно зі ст. 181 Господарського процесуального кодексу України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання та з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.

Приписами п. 7 ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у підготовчому засіданні суд, з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Таким чином, з метою дотримання основних засад господарського судочинства, справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення спору, маючи на меті забезпечення дійсного вирішення правового спору між сторонами, суд дійшов висновку щодо необхідності повернення у підготовче провадження для можливості подання позивачем пояснень та надання доказів у справі, які є необхідними для правильного вирішення спору.

Керуючись ст. ст. 181, 182, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Перейти зі стадії розгляду справи по суті у справі № 910/7718/23 до стадії підготовчого провадження.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 03.04.2023 року.

Суддя С.О. Чебикіна