РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.03.2023Справа № 910/262/23

Господарський суд міста Києва в складі судді Коткова О.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу № 910/262/23

за позовом Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії "УГВ-Сервіс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріскел Енерджі Україна"

про стягнення грошових коштів

Без виклику учасників судового процесу.

СУТЬ СПОРУ:

04 січня 2023 року до Господарського суду міста Києва від Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії "УГВ-Сервіс" (позивач) надійшла позовна заява № 412-004.1.3.1-27 від 26.12.2021 року до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріскел Енерджі Україна" (відповідач) про стягнення неустойки за порушення строків поставки товару у розмірі 712 499,93 грн., з них: пені - 512 999,95 грн. (п`ятсот дванадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять гривень 95 копійок) та штрафу - 199 499,98 грн. (сто дев`яносто дев`ять тисяч чотириста дев`яносто дев`ять гривень 98 копійок).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином зобов`язання за договором поставки № УГВС 188/29-21 від 07.07.2021 року в частині своєчасної поставки товару, внаслідок чого позивачем нараховано та заявлено до стягнення неустойку за порушення строків поставки товару у розмірі 712 499,93 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.01.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/262/23, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог, передбачених статтею 165 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; докази направлення відзиву позивачу.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 285 ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.01.2023 року у справі № 910/262/23 вручено уповноваженому представнику відповідача - 18.01.2023 року.

Тобто, строк для надання відзиву на позовну заяву до 02.02.2023 року (включно).

На адресу суду від відповідача відзиву на позов, клопотань, заяв тощо не надходило.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач так і не скористався наданими йому процесуальними правами, а за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

07.07.2021 року між Акціонерним товариством "Укргазвидобування" в особі філії "УГВ-Сервіс" (надалі - позивач, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тріскел Енерджі Україна" (надалі - відповідач, постачальник) укладено договір поставки № УГВС 188/29-21 (надалі - договір), відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити покупцеві товар, зазначений в специфікації/-ях, що додається/ються до договору і є його невід`ємною/-ими частиною/-ами, а покупець - прийняти і оплатити такий товар.

Згідно з п. 3.1. договору ціна цього договору вказується в специфікації/-ях в гривнях з урахуванням ПДВ (застосовується якщо постачальник є резидентом України, платником ПДВ) або в іноземній валюті без урахування ПДВ (застосовується, якщо постачальник не є резидентом України).

Відповідно до п. 5.1. договору строк поставки, умови та місце поставки товару, інформація про вантажовідправників і вантажоотримувачів вказується в специфікації/-ях та графіку поставки до цього договору.

За умовами п. 5.2. договору датою поставки товару є дата підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання-передачі товару або видаткової накладної.

Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін (за наявності) і діє до 31.12.2021 року (п. 10.1. договору).

До договору поставки № УГВС 188/29-21 від 07.07.2021 року було укладено специфікацію № 1 від 07.07.2021 року, у якій сторонами за договором було визначено найменування, кількість та ціну товару.

Згідно специфікації № 1 від 07.07.2021 року загальна вартість товару, що постачається за цією специфікацією становить 2 849 999,70 грн.

Пунктом 3 специфікації № 1 від 07.07.2021 року визначено, що строк поставки товару відповідно до графіка поставки товару. Відвантаження товару - згідно з графіком поставки з можливістю дострокової поставки.

Відповідно до графіка поставки товару від 07.07.2021 року строк поставки товару 100 календарних днів з дати заключення даного договору з правом дострокового постачання.

З огляду на дату укладання договору поставки № УГВС 188/29-21 від 07.07.2021 року та погодженого у графіку поставки товару від 07.07.2021 року строку поставки товару строк поставки товару до 15.10.2021 року включно.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач свої зобов`язання щодо поставки товару у визначений договором поставки № УГВС 188/29-21 від 07.07.2021 року строк не виконав, товар за договором не поставив, у зв`язку з чим на підставі п. 7.9. договору позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 512 999,95 грн. та штраф у розмірі 199 499,98 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Спір у цій справі виник у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором поставки № УГВС 188/29-21 від 07.07.2021 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Норми вказаної статті кореспондуються з положеннями статті 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вже зазначалося судом вище, строк поставки товару до 15.10.2021 року.

Доказів поставки товару у визначений договором строк матеріали справи не містять та відповідачем суду не надано.

Пунктом 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом ч. 2 ст. 217 Господарського кодексу України одним з видів господарських санкцій є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За приписами ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України).

В п. 7.9. договору визначено, що у разі невиконання постачальником взятих на себе зобов`язань з поставки товару у строки, зазначені у графіку поставки товару до даного договору, останній сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості із врахуванням ПДВ непоставленого або несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% від вартості із врахуванням ПДВ непоставленого або несвоєчасно поставленого товару.

При цьому, одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто є не окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій (наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.02.2018 року у справі № 911/2813/17, від 22.03.2018 року у справі № 911/1351/17, від 25.05.2018 року у справі № 922/1720/17, від 02.04.2019 року у справі № 917/194/18).

Судом встановлено, що графіком поставки товару від 07.07.2021 року (додаток № 3 до договору) сторонами узгоджено строки поставки товару протягом 100 календарних днів з дати заключення даного договору з правом дострокового постачання.

Втім, як зазначає позивач, відповідачем було допущено прострочення поставки товару у передбачений графіком поставки товару строк, обумовлений договором товар не поставлено.

Відтак, оскільки відповідач допустив прострочення строків поставки товару, позивачем на підставі наведених вище норм чинного законодавства та пункту 7.9. договору нараховано і заявлено до стягнення штраф у розмірі 199 499,98 грн. та пеню у розмірі 512 999,95 грн.

Визначаючи розмір пені суд зобов`язаний належним чином дослідити поданий стороною доказ (в даному випадку - розрахунок), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду.

З наведеного у позовній заяві розрахунку пені вбачається, що позивач здійснює відповідне нарахування на суму 2 849 999,70 грн. за 180 днів без визначення періоду нарахування (без зазначення дати початку і закінчення), сума пені за розрахунком позивача становить 512 999,95 грн., тоді як не зазначення дати початку і закінчення періоду нарахування пені позбавляє суд можливості здійснити перевірку вказаного розрахунку з метою встановлення його арифметичної вірності, а також відповідності приписам чинного законодавства та умовам договору.

Враховуючи вищевикладене, а також зважаючи на дефекти наведеного позивачем у позовній заяві розрахунку пені за порушення строків поставки товару та за умови, що, такий розрахунок не може бути здійснений судом самостійно за відсутності визначених періодів нарахування, суд зазначає, що позивачем належними доказами не доведено правомірність нарахування пені в сумі 512 999,95 грн., в зв`язку з чим підстави для задоволення позовних вимог у вказаній частині відсутні.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок суми штрафу, судом встановлено, що вказане нарахування проведено позивачем у відповідності до умов п. 7.9. договору, а відтак вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу є обґрунтованими та підлягають задоволенню, за розрахунком позивача, в сумі 199 499,98 грн.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи все вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню про стягнення штрафу у розмірі 199 499,98 грн. (сто дев`яносто дев`ять тисяч чотириста дев`яносто дев`ять гривень 98 копійок).

Судові витрати позивача по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2992,50 грн. відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тріскел Енерджі Україна» (ідентифікаційний код 39414877, адреса: 01054, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 55) на користь Акціонерного товариства «Укргазвидобування» (ідентифікаційний код 30019775, адреса: 04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 26/28) в особі філії «УГВ-Сервіс» (ідентифікаційний код 40444061, адреса: 36021, м. Полтава, вул. Грабчака, 4А) грошові кошти: штрафу - 199 499,98 грн. (сто дев`яносто дев`ять тисяч чотириста дев`яносто дев`ять гривень 98 копійок) та судовий збір - 2992,50 грн. (дві тисячі дев`ятсот дев`яносто дві гривні 50 копійок).

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 27.03.2023р.

Суддя О.В. Котков