ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2023 Справа № 917/146/23

м. Полтава

за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001, ; адреса листування: вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпро, 49094)

до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 )

про стягнення 10 057,92 грн.,

Суддя Пушко І.І.

Секретар судового засідання Квіта О.Т.

Представники сторін в судове засідання не викликались, справа розглядається за наявними в ній матеріалами в порядку спрощеного провадження відповідно до ст. 247 ГПК України.

Суть справи: Розглядається позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення 10 057,92 грн заборгованості за кредитним договором б/н від 17.09.2018, з яких 4 596,46 грн заборгованості за кредитом, 5 338,07 грн заборгованості по процентам за користування кредитом, 114,90 грн заборгованості по комісії за користування кредитом, 8,49 грн пені за несвоєчасність виконання зобов`язань.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем умов кредитного договору б/н від 17.09.2018.

Позивач звертаючись до суду із даним позовом, зазначив, що відповідач на момент укладення договору б/н від 17.09.2018 мав статус фізичної особи-підприємця, разом з тим, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент звернення із позовом, ОСОБА_1 припинив свою діяльність як фізична особа-підприємець за його рішенням, про що до реєстру внесено відповідний запис від 30.09.2019 (витяг з ЄДР станом на 02.02.2023, а.с. 82-83).

Оскільки відповідач відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань припинив свою підприємницьку діяльність, судом було здійснено запит Центру надання адміністративних послуг Лубенської міської ради щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) (ухвала Господарського суду Полтавської області від 27.01.2023, а.с. 77-78).

02.02.2023 від Відділу з реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб ЦНАПу Лубенської міської ради надійшли відомості стосовно адреси реєстрації ОСОБА_1 - АДРЕСА_2 (а.с. 80).

Згідно з ч. 8 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

За приписами ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, однією із особливостей підстав припинення зобов`язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Відповідно до ст. 45 ГПК України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто, і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями статті 20 цього Кодексу (як приклад, пункти 5, 10, 14 цієї статті).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України до юрисдикції господарських судів відносяться справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Враховуючи правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові Великої Палати від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, відповідно до якої з 15 грудня 2017 року господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини першої статті 20 ГПК України у вказаній редакції спорів, в яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем, Господарський суд Полтавської області ухвалою від 06.02.2023 (а.с. 84-85) прийняв позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Цією ж ухвалою суд встановив процесуальні строки: відповідачу для подання відзиву на позов - до 15 днів з дня отримання ухвали та для подання заперечень до 3 днів з дати отримання від позивача відповіді на відзив; позивачу для подання відповіді на відзив - 5 днів з моменту отримання відзиву.

Шляхом опублікування оголошення на офіційному сайті Судової влади України, сторінці господарського суду Полтавської області в розділі "Новини" https://pl.arbitr.gov.ua/ суд повідомив про відкриття провадження в цій справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 91).

Ухвала суду від 06.02.2023 направлялась відповідачу за адресою, зазначеною в довідці Відділу з реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб ЦНАПу Лубенської міської ради (а.с. 80) та 21.02.2023 повернулась до суду із відміткою поштового працівника адресат відсутній за вказаною адресою (а.с. 86-90).

Суд зазначає, що згідно ч. 7 ст. 120 ГПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала надсилається учасникам судового процесу за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

За визначенням п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

До повноважень господарських судів не віднесено з`ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи. Примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "адресат вибув", "адресат відсутній" і т.п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.06.2018 у справі № 910/17797/17.

За даних обставин, суд дійшов висновку, що повернення судового рішення із проставленням у поштовому повідомленні відмітки "відсутній за адресою", є підтвердженням відсутності особи - адресата за адресою, а отже, день проставлення такої відмітки в поштовому повідомленні (14.02.2023), слід вважати днем вручення судового рішення в порядку п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України. Отже, останнім днем для подання відзиву на позов є 01.03.2023.

У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не надав.

В зв`язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів, наявних у матеріалах справи, достатньо, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

17.09.2018 ОСОБА_1 підписав Заявку на отримання послуги "Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця "Підприємницький" шляхом встановлення кредитного ліміту на рахунку НОМЕР_2 на умовах, які зазначені в заявці (а.с. 15).

Факт підписання вказаної Заявки підтверджується сертифікатом надавача послуг - АЦСК АТ КБ "Приватбанк". В матеріалах справи наявний роздрукований протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 04.01.2023 про перевірку підписання 17.09.2018 Заявки про отримання послуг "Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи підприємця "Підприємницький" (а.с. 16).

Як вбачається зі змісту Заявки про отримання послуг "Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи підприємця "Підприємницький", при її підписанні клієнт на підставі статті 634 Цивільного кодексу України у повному обсязі приєднується до Умов та Правил надання послуги "Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи підприємця "Підприємницький", що розміщенні на офіційному сайті АТ КБ "Приватбанк" у мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua, та які разом із заявою на відкриття рахунку та анкетою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (далі Умови) становлять Кредитний договір між Банком та Клієнтом, примірник якого Клієнт отримав шляхом самостійного роздрукування (далі - Договір).

Підписанням цієї Заявки Клієнт висловлює свою пряму і безумовну згоду на встановлення Банком будь-якого розміру кредитного ліміту за послугою "Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи підприємця "Підприємницький". Розмір ліміту може бути змінений Банком в односторонньому порядку, передбаченому умовами, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами Банку.

Кредитний договір вступає в силу з моменту підписання Клієнтом цієї Заявки шляхом накладення електронного цифрового підпису у Приват24 для бізнесу.

Мета отримання кредиту є поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів Клієнта. Вид кредиту овердрафтовий кредит.

Мінімальний розмір кредитного ліміту становить 10 000 грн, максимальний 75 000 грн., розмір відсоткової ставки - 30 %. Щомісячна комісія (в т.ч. пільговий період) - 0,5% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня, в будь-який з днів за попередній місяць виникло на поточному рахунку клієнта за звітній місяць. Пільговий період - 55 днів. Термін користування кредитом 12 місяців.

Враховуючи, що Заявка про отримання послуг "Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи підприємця "Підприємницький"" підписана відповідачем 17.09.2018, то саме ця дата є датою укладення кредитного договору.

Пунктом 3.2.6.1.1 Умов визначено, що Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Клієнту овердрафтовий кредит шляхом встановлення кредитного ліміту (далі ліміт) на поточний рахунок Клієнта (далі кредит) на поповнення обігових коштів та здійснення поточний платежів Клієнта в порядку та на умовах, визначених Умовами та Правилами надання банківських послуг (далі Умови або Договір) в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення кредиту, сплати комісій, процентів в обумовлені цим договором терміни.

Відповідно до пункту 3.2.6.1.4 Умов Клієнт приєднується до договору шляхом підписання заяви на відкриття рахунку та анкети про приєднання до Умовам та Правил надання банківських послуг та Заявки на отримання послуги "Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи підприємця "Підприємницький" (далі - заявка) в Приват24 для бізнесу із використанням кваліфікованого електронного підпису (далі - КЕП), що разом з цими умовам та правилами становлять Кредитний договір.

Клієнт банку, який приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в повному обсязі шляхом підписання іншої заяви або документа та має відкритий поточний рахунок в Банку, приєднується до послуги шляхом підписання заявки в Приват24 для бізнесу із використанням КЕП. Приєднання до цього договору є прямою і безумовною згодою Клієнта щодо встановлення Банком будь-якого розміру кредитного ліміту.

У випадку зниження банком ліміту в односторонньому порядку, передбаченому цими умовами, клієнт зобов`язується здійснювати погашення кредиту в порядку передбаченому п. 3.2.6.3.5 цього договору.

Пунктом 3.2.6.1.7 Умов сторони узгодили, що ліміт може бути змінений Банком в односторонньому порядку, передбаченому цими Умовами, у разі зниження/збільшення надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку.

В силу пункту 3.2.6.2.2.2. Умов Клієнт зобов`язується сплатити Банку проценти за весь час фактичного користування кредитом, комісію та інші платежі в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Пунктом 3.2.6.3.1 Умов передбачено, що за користування кредитом Клієнт сплачує Банку комісію за управління фінансовим інструментом, далі - комісія, в розмірі, зазначеному в тарифах Банку, що діють на момент надання кредиту. Комісія сплачується щомісяця до 1 числа місяця, що слідує другим за місяцем, в якому виникло дебетове сальдо, від суми максимального дебетового сальдо, що виникло на поточному рахунку Клієнта. Банк на свій розсуд може не стягувати зазначену комісію в разі, якщо максимальне дебетове сальдо за місяць, в якому воно виникло, не перевищувало 100 гривень. Комісія, що не сплачена в строк, що зазначений в цьому пункті, вважається простроченою (крім випадків розірвання договору згідно з п. 3.2.6.2.3.10).

Згідно з пунктом 3.2.6.3.4 Умов, при невиконанні домовленостей щодо пільгового періоду проценти розраховуються за кожний день користування кредитом. Якщо Клієнт здійснив погашення витрат попереднього місяця до 25 числа, то до дати такого погашення проценти в поточному місяці розраховуються на суму дебетового сальдо, сформованого за рахунок витрат поточного місяця. Після дати погашення на суму дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта. В разі несплати витрат попереднього місяця до 25 числа поточного місяця, проценти розраховуються на суму дебетового сальдо, сформованого за рахунок витрат попереднього та поточного місяців. При цьому терміни сплати процентів визначені у абз. 3 п.3.2.6.3.4. цього Договору.

Відповідно до пункту 3.2.6.3.5 Умов, розрахунок процентів за користування кредитом Банк проводить щоденно, починаючи з моменту виникнення на поточному рахунку Клієнта дебетового сальдо при закритті банківського дня до повного погашення заборгованості з кредитом за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. День повернення кредиту в часовий інтервал розрахунку процентів не включається. Сплата процентів за користування кредитом у поточному місяці здійснюється з першого по останнє число наступного місяця. Проценти, що несплачені в строк, що зазначений в абз. 3 цього пункту, вважаються простроченими (крім випадків розірвання договору згідно з п. 3.2.6.2.3.10).

Згідно пункту 3.2.6.3.6 Умов, в разі непогашення Клієнтом заборгованості за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому виникло дебетове сальдо, Клієнт зобов`язаний погасити заборгованість по кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісію.

Остаточне погашення заборгованості за кредитом Клієнт здійснює не пізніше дати, зазначеної в п. 3.2.6.5.1 Умов.

За п. 3.2.6.4.2 Умов, при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених умовами цього Договору, Клієнт сплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення по кредиту. Нарахування пені здійснюється за методом «факт/360», тобто для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів. Сплата пені здійснюється в гривні.

Цей договір набирає чинності з моменту підписання Клієнтом заяви про приєднання та діє до повного виконання сторонами зобов`язань за ним (п. 3.2.6.5.2 Умов).

Відповідно до довідки Банку вих. № 80917PLO0S0EU від 04.01.2023 (а.с. 24) 17.09.2018 відповідачу був встановлений кредитний ліміт в сумі 15 000,00 грн.

На виконання досягнутих домовленостей відповідачу виданий кредит у розмірі 15 000,00 грн, що підтверджується виписками по його рахунку.

За доводами позивача, його контрагент в порушення договірних умов не повернув кредитні кошти у погоджені терміни та не сплатив в повному обсязі проценти та комісію за користування кредитом.

В порядку досудового врегулювання спору Банком надсилалась на адресу відповідача претензія вих. № 80917PLO0S0EU від 13.12.2022 (а.с. 68-70) з вимогою сплатити прострочену заборгованість: 4 596,46 грн - за наданим кредитом, 5 338,07 грн - за відсотками, 114,90 грн за комісією, 8,49 грн - пені не пізніше семи днів від дати цієї претензії.

На підтвердження факту здійснення Клієнтом лише часткових оплат за кредитним договором позивачем надано виписки по рахунку за період з 01.01.2000 по 29.12.2022, на яких Банк здійснює облік кредиту за договором від 17.12.2020.

Посилаючись на те, що відповідач у повному обсязі не повернув кредитні кошти, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 10 057,92 грн заборгованості за кредитним договором б/н від 17.09.2018, з яких 4 596,46 грн заборгованості за кредитом, 5 338,07 грн заборгованості по процентам за користування кредитом, 114,90 грн заборгованості по комісії за користування кредитом, 8,49 грн пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за Договором.

Вирішуючи спір суд виходив із наступного.

Відповідно до ст. 6, ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У ст. 633 ЦК України передбачено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Отже, суд приходить до висновку, що Умови та правила надання банківських послуг та заявки на отримання послуги "Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи підприємця "Підприємницький", до яких приєднався відповідач, підписавши Заяву про приєднання до Умов, містить істотні умови кредитного договору.

Шляхом підписання вказаної Заявки про отримання послуг "Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи підприємця "Підприємницький" (а.с. 15) сторонами дотримано письмової форми такого договору.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що відповідач (позичальник) 17.09.2018 отримав від позивача кредитні кошти в межах кредитного ліміту в сумі 15 000,00 грн, які повинен був повернути останньому, що підтверджується банківськими виписками щодо руху коштів відповідача по рахунку та розрахунком заборгованості (а.с. 25-64).

Проте, в порушення умов Договору відповідач взяті на себе зобов`язання за вказаним Договором належним чином не виконав, а саме не сплатив необхідні кошти для погашення заборгованості

Наявними у матеріалах справи банківськими виписками підтверджується, що відповідач користувався кредитними коштами, однак в порушення прийнятих на себе зобов`язань за вказаним договором та приписів ст. 1049 Цивільного кодексу України суму кредиту повернув не в повному обсязі, внаслідок чого за відповідачем обліковується 4 596,46 грн простроченої заборгованості за наданим кредитом, отже позовні вимоги щодо стягнення вказаної суми заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Частиною першою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 5 338,07 грн та заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 114,90 грн станом на 30.12.2022, суд зазначає наступне.

В Заявці на отримання послуг "Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи підприємця "Підприємницький"», підписану відповідачем 17.09.2018 шляхом накладення електронного цифрового підпису у Приват24 для бізнесу вказано розмір відсоткової ставки - 30 % та розмір щомісячної комісії (в т.ч. пільговий період) - 0,5% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня, в будь-який з днів за попередній місяць виникло на поточному рахунку клієнта за звітній місяць.

Відповідно до п. 3.2.6.3.1. Умов за користування кредитом клієнт сплачує банку комісію за управління фінансовим інструментом, далі - комісія, в розмірі, зазначеному в тарифах банку, що діють на момент надання кредиту. Комісія сплачується щомісяця до 1 числа місяця, що слідує другим за місяцем, в якому виникло дебетове сальдо, від суми максимального дебетового сальдо, що виникло на поточному рахунку клієнта. Комісія, що не сплачена в строк, що зазначений в цьому пункті, вважається простроченою (крім випадків розірвання договору згідно з п. 3.2.6.2.3.10.).

Відповідно до п. 3.2.6.3.5. Умов, розрахунок процентів за користування кредитом банк проводить щоденно, починаючи з моменту виникнення на поточному рахунку клієнта дебетового сальдо при закритті банківського дня до повного погашення заборгованості з кредитом за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. День повернення кредиту в часовий інтервал розрахунку процентів не включається. Сплата процентів за користування кредитом у поточному місяці здійснюється з першого по останнє число наступного місяця. Проценти, що несплачені в строк, що зазначений в абз. 3 цього пункту, вважаються простроченими (крім випадків розірвання договору згідно з п. 3.2.6.2.3.10).

Розглянувши позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 5 338,07 грн та заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 114,90 грн станом на 30.12.2022, суд дійшов висновку про їх обґрунтованість, враховуючи умови укладеного договору та приписи ст.ст. 526, 1048, 1054 ЦК України. Отже, такі вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо позовних вимог в частині стягнення 8,49 грн пені суд зазначає наступне.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Відповідно до положень ст. 210 ГПК України, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Письмові, речові і електронні докази оглядаються у судовому засіданні, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом, і пред`являються учасникам справи за їх клопотанням, а в разі необхідності - також свідкам, експертам, спеціалістам.

Так, судом було досліджено зміст Заявки про отримання послуг "Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи підприємця "Підприємницький" від 17.09.2018 та копію витягу з "Умов та правил надання банківських послуг" (а.с. 15, 17-23).

За п. 3.2.6.4.2 Умов, при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених умовами цього Договору, Клієнт сплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення по кредиту. Нарахування пені здійснюється за методом «факт/360», тобто для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів. Сплата пені здійснюється в гривні.

Суд зазначає, що зі змісту заявки, підписаної відповідачем не вбачається, що останній ознайомився саме з тією редакцією «Умов і Правил надання банківських послуг», що були надані позивачем в підтвердження правомірності вимог, а також не зазначено про те, що відповідач прийняв на себе зобов`язання з ознайомленням з "Умовами і Правилами надання банківських послуг" у разі їх змін.

У Заявці відповідача відсутні умови про застосування відповідальності у вигляді пені за порушення зобов`язання та не визначено її розмір.

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме поданий позивачем Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ним, підписуючи Заявку від 17.09.2018, а також те, що вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів містив умови, на які посилається позивач, зокрема щодо розміру пені за несвоєчасне повернення кредитних коштів.

Крім того, роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, наданий банком Витяг з Умов не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору.

Дана позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного суду від 03.07.2019 р. у справі № 342/180/17, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.03.2020 у справі № 916/548/19, що відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України має враховуватись судами при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

З огляду на викладене, суд не бере до уваги наданий позивачем Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, оскільки останній не є належною підставою для стягнення пені, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

Відтак, з огляду на наявні в матеріалах справи докази неможливо достовірно встановити, що відповідач приєднався саме до "Умов та правил надання банківських послуг", на які вказує позивач, мотивуючи свої позовні вимоги.

Разом з тим, конкретний розмір процентів за користування кредитом, а також процентів від суми простроченої заборгованості був визначений в Заявці, підписаній відповідачем.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

При цьому приписами ст. ст. 76-79 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В силу положень ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оскільки у заявці позичальника про приєднання від 17.09.2018 (а.с. 15) відсутні умови договору про встановлення пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, за відсутності обґрунтованих підтверджень прийняття відповідачем умов, на які посилається позивач в обґрунтування позовних вимог, підстави для задоволення вимог АТ Приватбанк про стягнення пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором на суму 8,49 грн. відсутні, а тому позов підлягає частковому задоволенню в розмірі 4 596,46 грн заборгованості за кредитом, 5 338,07 грн заборгованості по процентам за користування кредитом, 114,90 грн заборгованості по комісії за користування кредитом.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при укладенні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позовних вимог повністю, судові витрати відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на сторони пропорційно та підлягають стягненню з відповідача в сумі 2681,73 грн. витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 129, 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001, ; адреса листування: вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпро, 49094) 4 596,46 грн заборгованості за кредитом, 5 338,07 грн заборгованості по процентам за користування кредитом, 114,90 грн заборгованості по комісії за користування кредитом; 2681,73 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині вимог в задоволенні позову відмовити.

4. Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

5. Рішення надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Згідно із ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 256 ГПК України та п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя Пушко І.І.