ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 рокуСправа № 912/76/23

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Поліщук Г.Б., за участю секретаря судового засідання Ліподат Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №912/76/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАФІК МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП", 79021, Львівська область, м. Львів, вул. Кульпарківська, буд. 93

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Дорактів", 25026, м. Кропивницький, вул. Олега Ольжича, буд. 75

про стягнення 345 414,96 грн

за участю представників:

від позивача - Космачов Д.Д., довіреність №б/н від 01.02.2022 (у режимі відеоконференції);

від відповідача - Виноградова Л.Г., посвідчення адвоката №106 від 29.09.2015, ордер ВА № 1045316 від 20.02.2023.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАФІК МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Дорактів" про стягнення заборгованості у розмірі 345 414,96 грн, з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору №1501/1 на оренду спецтехніки від 15.01.2021 в частині оплати послуг оренди спецтехніки.

Ухвалою від 23.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 912/76/23; постановлено справу № 912/76/23 розглядати за правилами спрощеного позовного провадження; судовий розгляд призначено на 16.02.2023 об 11:00. Крім того, даною ухвалою за клопотанням позивача витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Дорактів" оригінал договору №1501/1 на оренду спецтехніки від 15.01.2021 та акт приймання-передачі спецтехніки від 15.01.2021 року.

У зв`язку з перебуванням судді Поліщук Г.Б. з 16.02.2023 у відрядженні, розгляд справи не відбувся.

Ухвалою від 15.02.2023 судовий розгляд призначено на 21.02.2023 о 11:30 год.

21.02.2023 від представника відповідача надійшло повідомлення про неможливість виконання вимог ухвали суду від 23.01.2023, оскільки витребувані документи, а саме договір №1501/1 на оренду спецтехніки від 15.01.2021 та акт приймання-передачі спецтехніки від 15.01.2021 у відповідача відсутні і останнім не складались та не підписувались, в тому числі не надавались до підписання позивачем.

У судовому засіданні 21.02.2023 оголошено перерву до 02.03.2023 о 12:00 год.

21.02.2023 від відповідача надійшов відзив на позов, за змістом якого відповідач просить визнати причини пропуску строку на подання відзиву на позов поважними та поновити пропущений процесуальний строк, залучити даний відзив на позов до матеріалів справи та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що позивачем не доведена обставина укладення між сторонами вищевказаного договору, а засвідчена позивачем копія договору із грифом "Згідно з оригіналом" не може бути належним доказом, оскільки оригіналу договору у сторін не має. За цих обставин відповідач наголошує на тому, що в матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтвердили обставину виникнення між сторонами господарських правовідносин саме за Договором №1501/1 на оренду спецтехніки від 15.01.2021.

27.02.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив, за змістом якої позивач щодо факту підписання Договору №1501/1 на оренду спецтехніки від 15.01.2022 звертає увагу суду, що підписаний договір з відбитком печатки надано самим відповідачем; на оприлюдненому примірнику договору міститься відмітка про засвідчення копії документа, яка складається зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади директора, особистого підпису особи Кроть Л.В. , яка засвідчила вірність копії та відбиток печатки відповідача; з веб-сторінки відповідача вбачається, що при подачі відповідачем договору, на файл з таким договором додатково накладено кваліфікований електронний підпис директора відповідача Кроть Л.В. Щодо наявності інших договорів, укладених позивачем останнім не заперечено укладення інших договорів, предметом яких є надання в оренду спецтехніки.

01.03.2023 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач спростовує доводи позивача, викладені у відповіді на відзив.

Ухвалою від 02.03.2023 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про поновлення процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву, задоволено клопотання позивача про відкладення розгляду справи від 02.03.2023 та відкладено судове засідання до 21.03.2023 о 12:00 год.

У судовому засіданні 21.03.2023 брали участь уповноважені представники сторін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши в судовому засіданні докази, господарський суд встановив наступні обставини, які є предметом доказування у справі.

Як стверджує позивач, 15.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Трафік Менеджмент Груп" (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Дорактів" (Орендар) укладено Договір №1501/1 на оренду спецтехніки (далі - Договір №1501/1, а.с. 17-19), відповідно до п. 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Орендодавець зобов`язується передати в тимчасове платне володіння та користування Орендареві Спецтехніку, а Орендар зобов`язується прийняти її в тимчасове володіння та користування, а саме:

- Машина для нанесення дорожньої розмітки "КОНТУР 650 ХПС, 2018 р";

- Машина для нанесення дорожньої розмітки "Шмель 11-Б" на базі автомобіля ГАЗ 33021, державний номер НОМЕР_1 , 2003 р;

- автомобіль ГАЗ 33021 державний номер НОМЕР_1 , 2003 р;

- Машина маркірувальна ручна GRACO LLV 5900 (Line Lazer IV 5900), ідентифікаційний номер № НОМЕР_2 ,

та зобов`язується сплачувати Орендодавцеві орендну плату згідно рахунків-фактур до даного договору.

Спецтехніка передається Орендарю за Актом приймання-передачі. Місце передачі спецтехніки - м. Кропивницький, вул. Олега Ольжича, 75 (п.п. 3.1, 3.2 Договору №1501/1).

Згідно пункту 5.1. Договору орендна плата встановлюється за домовленістю сторін.

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками Сторін та діє до 31.12.2023, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань в межах даного Договору (п. 3.1 Договору №1501/1).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що на виконання умов Договору №1501/1 позивач передав відповідачу об`єкти оренди, про що свідчить підписаний між позивачем та відповідачем Акт приймання-передачі спецтехніки від 15.01.2021 (а.с. 20), відповідно до якого позивач передав відповідачу в оренду таку спецтехніку:

- Машина для нанесення дорожньої розмітки "Контур 650 ХПС, 2018 р.";

- Машина для нанесення дорожньої розмітки "Шмель 11-Б" на базі автомобіля ГАЗ 33021, державний номер НОМЕР_1 , 2003 р.;

- Автомобіль ГАЗ 33021, державний номер НОМЕР_1 , 2003 р.;

- Машина маркірувальна ручна GRACO LLV 5900 (Line Lazer IV 5900), ідентифікаційний номер № НОМЕР_2 .

3 моменту підписання Договору №1501/1 між позивачем та відповідачем вчинено ряд господарських операцій в межах цього ж Договору, що зокрема, підтверджується Актом звірки взаємних розрахунків за період січень 2021 - жовтень 2022 (а.с. 21). Так, Позивачем надано послуги оренди на загальну суму 720 981,10 грн, а відповідачем здійснено оплату за послуги оренди на загальну суму 375 566,14 грн, відповідно, різниця між оплаченими та не оплаченими послугами становить 345 414,96 грн.

Позивач стверджує, що ціна узгоджувалася між представниками позивача та відповідача шляхом листування у месенджері "Telegram". Зокрема, позивач та відповідач дійшли згоди, що ціна оренди визначається з розрахунку 380,28 грн + 20% ПДВ (456,33 грн з ПДВ) за одну машино-годину (час протягом якого спецтехніка використовується у виробничих процесах).

Орендна плата розраховувалась по факту використання техніки у періоді, за який здійснювалась орендна плата.

Кількість машино-годин роботи спецтехніки обліковувалась Відповідачем (Орендарем), після чого Відповідач (Орендар) надсилав Позивачу (Орендодавцю) інформацію щодо виду спецтехніки, кількості та вартості машино-годин, використаних за певний період оренди.

Оскільки, позивач та відповідач знаходяться територіально в різних містах, всі первинні документи за результатами господарських операцій узгоджувались шляхом листування у месенджері "Telegram". Після узгодження усіх реквізитів первинних документів (кількість машино-годин, вартість) позивач надсилав на електронну адресу проекти актів здачі-приймання робіт (надання послуг).

Як зазначає позивач, сума заборгованості в розмірі 345 414, 96 грн виникла внаслідок відсутності сплати орендної плати за такі послуги оренди:

- оренда маркірувальної машини Line Lazer у кількості 280 машино-годин. Вартість послуги: 127 774,08 грн;

- оренда маркірувальної машини Line Lazer у кількості 145 машино-годин. Вартість послуги: 66 168, 72 грн;

- оренда маркірувальної машини Line Lazer у кількості 302 машино-годин. Вартість послуги: 137 813,47 грн;

- оренда маркірувальної машини ручної у кількості 48 машино-годин. Вартість послуги: 13 658, 69 грн.

Інформацію щодо кількості машино-годин та їх вартості позивач отримав від відповідача 20.07.2021, шляхом листування у месенджері "Telegram", що підтверджується знімком екрану №1 та знімком екрану №2 (а.с. 22-23).

На підставі отриманої інформації позивач склав та надіслав відповідачу наступні акти здачі-приймання робіт (надання послуг) (а.с. 24-27):

- Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №38 від 20.07.2021 на суму 127 774,08 грн;

- Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №39 від 20.07.2021 на суму 66 168,72 грн;

- Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №40 від 20.07.2021 на суму 137 813,47 грн;

- Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №41 від 20.07.2021 на суму 13 658,69 грн.

В подальшому, цього ж дня (20.07.2021) наведені вище акти узгоджені з представником відповідача шляхом листування електронною поштою, що підтверджується знімком екрану №3 (а.с. 28).

Позивач стверджує, що сторони працювали згідно вищеописаного алгоритму, про що свідчить здійснення аналогічних господарських операцій.

Факт проведення однієї з таких господарських операцій в межах Договору підтверджується наведеними нижче доказами:

- знімок екрану №4 (а.с. 29) підтверджує факт надсилання файлу з назвою "Заявка на матеріали 07.07.2021", вміст надісланого файлу включає інформацію про використання орендованої спецтехніки;

- знімок екрану №5 (а.с. 30) відображає вміст надісланого файлу з назвою "заявка на матеріали 07.07.2021", де вбачається надіслана відповідачем (як Орендарем) інформація наступного характеру: вид спецтехніки, який використовувався відповідачем (Орендарем), кількість машино-годин, вартість однієї машино-години, період, протягом якого використовувалась орендована спецтехніка;

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №33 від 20.07.2021 (а.с. 31) підтверджує складання первинного документу за результатами господарської операції, базуючись на інформації, отриманій від відповідача щодо обсягу послуг оренди;

- платіжне доручення №693 від 11.08.2021 (а.с. 32) підтверджує оплату відповідачем свого зобов`язання;

- податкова накладна №59 від 08.07.2022 (а.с. 35) складена за результатами проведеної операції;

- знімок екрану №6 (а.с. 33) представник (директор) відповідача додатково зазначає у листуванні про сплату коштів за описаною господарською операцією.

Позивач звертає увагу суду, що у всіх наданих знімках екрану з месенджера "Telegram" від імені відповідача листування веде Кроть Любов Василівна, яка є директором відповідача.

Зокрема, на знімку екрана №7 (а.с. 34) розкрито інформацію про телефонний контакт з якого велось листування. Крім того, зі знімку екрану №4 (а.с. 29) вбачається, що Кроть Любов Василівна вказує телефонний номер НОМЕР_3 , як контактний номер відповідача.

В подальшому, відповідач не здійснював оплату заборгованості, яка виникла за результатами спірних господарських операцій. При цьому, позивач намагався врегулювати спір в позасудовому порядку. Зокрема, листуючись у месенджері "Telegram" представник позивача звертався до представника відповідача з проханням оплатити вартість послуг оренди, у відповідь на що отримував обіцянки оплати.

Крім того, представником позивача на адресу місцезнаходження відповідача надсилалась претензія №11/11/22-1 від 11.11.2022 (а.с. 36-45) з вимогою оплатити заборгованість та повернути оригінали документів, яка не отримана відповідачем. Також, претензія надсилалась у месенджері "Telegram", що підтверджується знімком екрану №11 (а.с. 54).

На думку позивача, станом на момент звернення до суду з позовом, відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо оплати послуг оренди спецтехніки, а також не повернув позивачу підписані акти здачі-приймання робіт (надання послуг) по спірних операціях, що і стало підставою для звернення до суду із цим позовом.

Відповідач в свою чергу проти позову заперечує та зазначає, що надана до позову та засвідчена позивачем копія договору із грифом "Згідно з оригіналом" не може бути належним доказом, оскільки оригіналу договору у сторін немає.

Також відповідач стверджує, що 10.02.2021 позивачем укладено Договір №1002/1 на оренду спецтехніки із іншим суб`єктом господарювання - ТОВ "Дорсервіс Україна" предметом якого була оренда тих самих одиниць спецтехніки, що і за договором №1501/1 на оренду спецтехніки від 15.01.2021, а саме: машина для нанесення дорожньої розмітки "Контур 650 ХПС, 2018 р.", машина для нанесення дорожньої розмітки "Шмель 11-Б" на базі автомобіля ГАЗ 33021, державний номер НОМЕР_1 , 2003 р., автомобіль ГАЗ 33021, державний номер НОМЕР_1 , 2003 р.

Стосовно четвертої одиниці спецтехніки (Машина маркувальна ручна GRACO LLV 5900 (Line Lazer IV 5900), ідентифікаційний номер № НОМЕР_2 ), вказаної у договорі №1501/1 на оренду спецтехніки від 15.01.2021, відповідач стверджує, що дана одиниця стала предметом іншого договору, укладеного між позивачем та відповідачем 30.04.2021 за №3004/3, який відповідачем виконано в повному обсязі, а саме проведено оплату за маркірувальну машину у розмірі 183 905,02 грн.

Поряд з тим відповідач зазначає, що 14.05.2021 між позивачем та відповідачем було укладено договір №14/05 на оренду наступної спецтехніки (на одну одиницю техніки, яка була визначена у договорі №1501/1 від 15.01.2021), а саме: машина для нанесення дорожньої розмітки "Шмель 11-Б" на базі автомобіля ГАЗ 33021, державний номер НОМЕР_1 , 2003 р., за яку на підставі Акту здачі-прийняття робіт (надання послуг), підписаних сторонами на виконання умов договору № 14/05 від 14.05.2021, відповідачем 11.08.2021 було проведено оплату в сумі 191 661,12 грн.

Відповідач наголошує, що позивач безпідставно наполягає на підписанні відповідачем Актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 20.07.2021 за №№ 38, 39, 40, 41, що складені ним на підставі договору на оренду спецтехніки № 1501/1 від 15.01.2021, а саме оренду маркірувальної машини, оскільки станом на 20.07.2021 така машина перебувала в оренді у відповідача на підставі інших договорів: договору від 30.04.2021 за № 3004/3 та договору від 14.05.2021 за № 14/05, та за якими відповідачем проведено повну оплату.

Суд, дослідивши всі наявні в матеріалах справи докази, вважає за необхідне зазначити наступне.

Предметом доказування у справі є обставини укладення та виконання сторонами Договору №1501/1 оренди спецтехніки від 15.01.2021; порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Дорактів" своїх зобов`язань за вищевказаним Договором.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За змістом частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ч. 7 ст. 179 ГК України).

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів (ч. 1 ст. 181 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 759 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Згідно частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Аналізуючи спірний договір, суд доходить висновку, що цей договір містить елементи договору найму та договору надання послуг, тобто є змішаним.

Так, предметом позовних вимог є стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 345 414,96 грн, яка за твердженням позивача, виникла в зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків за Договором № 1501/1 на оренду спецтехніки від 15.01.2021 року.

Матеріали справи містять роздруківку Договору №1501/1 на оренду спецтехніки від 15.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Трафік Менеджмент Груп" (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Дорактів" (Орендар).

Предметом вказаного Договору є оренда спецтехніки, а саме: машина для нанесення дорожньої розмітки "КОНТУР 650 ХПС, 2018 р"; машина для нанесення дорожньої розмітки "Шмель 11-Б" на базі автомобіля ГАЗ 33021, державний номер НОМЕР_1 , 2003 р; автомобіль ГАЗ 33021 державний номер НОМЕР_1 , 2003 р; машина маркірувальна ручна GRACO LLV 5900 (Line Lazer IV 5900), ідентифікаційний номер № НОМЕР_2 .

Ухвалою від 23.01.2023 господарський суд за клопотанням позивача витребовував від відповідача оригінали Договору №1501/1 на оренду спецтехніки від 15.01.2021 та Акту приймання-передачі спецтехніки від 15.01.2021 року, яке мотивоване тим, що позивач склав, підписав та надав на підписання відповідачу вищевказані документи, однак відповідач не забезпечив передачу підписаних примірників на адресу позивача.

Відповідач оригінал вказаного договору та акту приймання-передачі суду не надав, натомість зазначив про відсутність такого договору та акту.

Поряд з цим, в судовому засіданні 21.02.2023 представник позивача повідомив суд, що текст договору складався позивачем, але протягом вже практично двох років сторони не обмінялись оригінальними примірниками договору № 1501/1 на оренду спецтехніки від 15.01.2021 року та акту приймання-передачі, оскільки позивач так і не направив такі примірники на адресу відповідача.

Слід відмітити, що єдиним належним доказом достовірності наданих копій могло бути лише дослідження оригіналу договору, зокрема за ініціативою суду. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 757/28231/13-ц.

Так, в розділі 1 Договору № 1501/1 на оренду спецтехніки від 15.01.2021 року вказано, що Орендодавець зобов`язується передати в тимчасове платне володіння та користування Орендареві Спецтехніку, а Орендар зобов`язується прийняти її в тимчасове володіння та користування, а саме:

- Машина для нанесення дорожньої розмітки "КОНТУР 650 ХПС, 2018 р.",

- Машина для нанесення дорожньої розмітки "Шмель 11-Б" на базі автомобіля ГАЗ 33021, державний номер НОМЕР_1 , 2003 р,

- Автомобіль ГАЗ 33021 державний номер НОМЕР_1 2003 р,

- Машина маркірувальна ручна GRACO LLV 5900 (Line Lazer IV 5900), ідентифікаційний номер № НОМЕР_2 .

Поряд з цим, з матеріалів справи вбачається, що 10.02.2021 року позивачем було укладено Договір № 1002/1 на оренду спецтехніки із іншим суб`єктом господарювання - ТОВ "ДОРСЕРВІС Україна", предметом якого була оренда трьох тих самих одиниць спецтехніки, що і за договором №1501/1 на оренду спецтехніки від 15.01.2021 року, а саме: машина для нанесення дорожньої розмітки "КОНТУР 650 ХПС, 2018 р.", машина для нанесення дорожньої розмітки "Шмель 11-Б" на базі автомобіля ГАЗ 33021, державний номер НОМЕР_1 , 2003 р., автомобіль ГАЗ 33021 державний номер НОМЕР_1 , 2003 р.

Матеріали справи свідчать, що копію договору №1002/1 на оренду спецтехніки, укладеного 10.02.2021 між ТОВ "Трафік Менеджмент Груп" та ТОВ "ДОРСЕРВІС Україна" було надано останнім на адвокатський запит відповідача від 22.02.2023 (а.с. 92-97).

При цьому, четверта одиниця спецтехніки (Машина маркірувальна ручна GRACO LLV 5900 (Line Lazer IV 5900), ідентифікаційний номер № НОМЕР_2 ), вказана у договорі № 1501/1 на оренду спецтехніки від 15.01.2021 стала предметом іншого договору, укладеного між позивачем та відповідачем 30.04.2021 за № 3004/3 (а.с. 98-100).

З матеріалів справи вбачається, що зобов`язання за Договором № 3004/3 від 30.04.2021 відповідачем виконано, на підставі отриманого від позивача рахунку № 321 від 28.12.2021 - 22.01.2022 проведено оплату за оренду маркірувальної машини у розмірі 183 905,02 грн (а.с. 101-102).

В подальшому, 14.05.2021 між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 14/05 на оренду наступної спецтехніки (на одну одиницю техніки, яка була визначена у договорі № 1501/1 від 15.01.2021), а саме: машина для нанесення дорожньої розмітки "Шмель 11-Б" на базі автомобіля ГАЗ 33021, державний номер НОМЕР_1 , 2003 р. (а.с. 103-105).

На підставі Акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) №33 від 08.07.2021, підписаного сторонами на виконання умов договору № 14/05 від 14.05.2021, відповідачем 11.08.2021 було проведено оплату в сумі 191 661,12 грн (а.с. 31-32).

Слід відмітити, що вищевказані копії акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 33 від 08.07.2021 та платіжне доручення від 11.08.2021 на суму 191 661,12 грн. було надано позивачем до позову, як доказ часткової оплати відповідачем боргу за договором № 1501/1 від 15.01.2021, хоча в Акті міститься чітке посилання на Договір № 14/05 від 14.05.2021.

З огляду на вищевикладене, позивач безпідставно наполягає на підписанні відповідачем Актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 20.07.2021 за №№ 38, 39, 40, 41, що складені ним на підставі Договору на оренду спецтехніки № 1501/1 від 15.01.2021, а саме оренду маркірувальної машини, оскільки станом на 20.07.2021 така машина перебувала в оренді у відповідача на підставі іншого договору, а саме: Договору від 30.04.2021 за № 3004/3, за яким відповідачем проведено оплату.

Надані до позову Акти від 20.07.2021 за №№ 38, 39, 40, 41 не містять в собі періоду, в якому такі послуги з оренди однієї і тієї ж маркірувальної машини за кожним Актом надавались позивачем.

Також суд зауважує, що оригінальні примірники Актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 20.07.2021 були направлені на адресу відповідача лише 16.11.2022, як додатки до претензії (а.с. 36-39).

У відповіді на відзив позивач стверджує, що володіє не однією маркірувальною машиною Line Lazer. При цьому, договорами оренди спецтехніки від 15.01.2021 № 1501/1 та від 30.04.2021 № 3004/3, передбачалось передання в оренду чітко визначеної маркірувальної машини за такою ідентифікуючою ознакою, як ідентифікаційний номер - "17Н455".

Як вказувалось у відзиві на позов, оплата за послуги оренди маркірувальної машини GRACO Line Lazer LLV 5900, ідентифікаційний номер № НОМЕР_2 згідно договору від 30.04.2021 № 3004/3 була проведена відповідачем на підставі рахунку позивача від 28.12.2021 на суму 183 905,02 грн і ці обставини учасниками справи не заперечуються.

Позивачем на підтвердження вчинення між сторонами господарських операцій за Договором №1501/1 на оренду спецтехніки від 15.01.2021 надано акт звірки взаєморозрахунків за період з 15.01.2021 по 31.12.2022 (а.с. 21).

З поданого акту звірки взаєморозрахунків вбачається, що з боку відповідача він не підписаний. У вказаному акті відсутня вказівка, що він складений на виконання умов Договору №1501/1 на оренду спецтехніки від 15.01.2021.

Відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19 квітня 2018 р. у справі № 905/1198/17, від 5 березня 2019 р. у справі № 910/1389/18, від 4 грудня 2019 р. у справі № 916/1727/17.

З огляду на зазначене, суд зазначає, що наявний у матеріалах справи акт взаєморозрахунків не є належним доказом факту надання послуг за Договором №1501/1 на оренду спецтехніки від 15.01.2021, а відповідно і факту виникнення у відповідача зобов`язань з оплати за оренду спецтехніки за Договором № 1501/1 на оренду спецтехніки від 15.01.2021.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на роздруківки листування з відповідачем у месенджері Telegram, з огляду на наступне.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Шабельник проти України" (заява № 16404/03) від 19.02.2009 зазначається, що хоча стаття 6 (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) гарантує право на справедливий судовий розгляд, вона не встановлює ніяких правил стосовно допустимості доказів як таких, бо це передусім питання, яке регулюється національним законодавством (див. рішення у справі "Шенк проти Швейцарії" від 12.07.1998 та у справі "Тейшейра ді Кастру проти Португалії" від 09.06.1998).

Принцип належності доказів полягає в тому, що господарський суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Верховний Суд у постанові від 29.01.2021 № 922/51/20 відзначає, що правило належності доказів обов`язкове не лише для суду, а й для осіб, які є суб`єктами доказування (сторони, треті особи), і подають докази суду. Питання про належність доказів остаточно вирішується судом.

Відповідно до приписів статті 91 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Згідно з частиною першою статті 96 Господарського процесуального кодексу України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо). Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу (частина друга статті 96 ГПК України).

Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом (частина третя статті 96 ГПК України).

Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу (частина четверта статті 96 ГПК України).

Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги (частина п`ята статті 96 ГПК України).

Враховуючи описані вимоги процесуального законодавства та здійснивши аналіз положень законодавства, зокрема, статей 73, 77, 91, 96 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що учасник справи на обґрунтування своїх вимог і заперечень має право подати суду електронний доказ в таких формах: 1) оригінал; 2) електронна копія, засвідчена електронним цифровим підписом; 3) паперова копія, посвідчена в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом, однак є однією з форм, у якій учасник справи має право подати електронний доказ (частина третя статті 96 ГПК України), який, в свою чергу, є засобом встановлення даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (пункт 1 частини другої статті 73 ГПК України). Суд може не взяти до уваги копію (паперову копію) електронного доказу, у випадку якщо оригінал електронного доказу не поданий.

Таким чином, суд зазначає, що роздруківка листування з відповідачем у месенджері Telegram не може вважатись електронним документом (копією електронного документа) в розумінні положень ч. 1 ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", тобто не може вважатися доказом, так як не містить електронного підпису, який є обов`язковим реквізитом електронного документа, оскільки в такому разі неможливо ідентифікувати відправника повідомлення і зміст такого документа не захищений від внесення правок і викривлення.

За таких обставин, надані позивачем "знімки екранів" не є належними доказами виконання умов Договору №1501/1 оренди спецтехніки від 15.01.2021, за їх змістом неможливо встановити, який факт позивач намагається довести і яке відношення він має до даної справи.

Поряд з тим, господарський суд вважає за необхідне зазначити, що договором від 15.01.2021 №1501/1, на який посилається позивач, визначено обов`язок відповідача сплачувати позивачеві орендну плату згідно рахунків-фактур до даного договору. Проте позивачем не подано до матеріалів справи доказів надсилання відповідачеві рахунків-фактур, що свідчить про неналежне виконання умов договору самим позивачем.

Окрім того, надані позивачем податкові накладні є лише похідними документами від первинних, якими і підтверджується господарська операція, а тому самі по собі не можуть бути належними доказами факту проведення господарської операції та прийняття їх відповідачем. Отже, їх слід оцінювати лише в сукупності з іншими матеріалами. Їх прийняття в якості доказів можливе лише при підтвердженні вказаної в них інформації іншими доказами.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, надавши оцінку наявним у справі доказам на предмет їх належності, допустимості, достовірності, вірогідності, а також із дослідження кожного із них окремо та у сукупності, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням на підставі всебічного, повного, об`єктивного з`ясування обставин справи, дійшов висновку про недоведення позивачем укладення сторонами договору, на підставі якого позивач просить стягнути заборгованість, надання послуг відповідачеві саме за вказаним договором, належного виконання зі свого боку умов договору, у зв`язку з чим вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову.

Судові витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати Товариству з обмеженою відповідальністю "Трафік Менеджмент Груп" (79021, Львівська область, м. Львів, вул. Кульпарківська, буд. 93); Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Дорактів" (25026, м. Кропивницький, вул. Олега Ольжича, буд. 75).

Повне рішення складено 27.03.2023.

Суддя Г.Б. Поліщук