ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
28 березня 2023 року Справа № 903/972/20
Господарський суд Волинської області у складі судді Слободян О.Г., розглянувши матеріали справи
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.КОМОДІТІЗ"
до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Гнідавський цукровий завод"
про стягнення 2 655 975грн. 16коп.
встановив: позивач - ТОВ "Ю.КОМОДІТІЗ" звернувся до Господарського суду Волинської області з позовом до ПрАТ "Гнідавський цукровий завод" (відповідача) [з урахування заяви про уточнення позовних вимог] про стягнення 13 901 982,60 грн. Зокрема, позивач просив суд стягнути з ПрАТ "Гнідавський цукровий завод" на свою користь:
- пеню за прострочення строків підписання/повернення акта приймання-передачі природного газу у жовтні 2020 у розмірі 256 682,58 грн;
- за прострочення оплати за поставлений газ у жовтні 2020: пеню - 20 158,50 грн, інфляційні втрати - 24 741,91 грн, 3% річних - 5 039,62 грн;
- за прострочення оплати за поставлений газ у листопаді 2020: суму основної заборгованості - 12 603 405,23 грн, пеню - 169 887,00 грн, 3% річних - 42 471,75 грн, інфляційні втрати - 52 852,99 грн;
- пеню за прострочення строків підписання/повернення акта приймання-передачі природного газу у листопаді 2020 у розмірі 726 743,02 грн.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що в порушення умов договору постачання природного газу №К-ПГ-С/20-09/38 від 28.09.2020, ПрАТ "Гнідавський цукровий завод" не виконав взяті на себе зобов`язання із своєчасної та повної сплати вартості поставленого природнього газу.
Рішенням Господарського суду Волинської області від 02.03.2021, яке залишене без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.05.2021 у справі №903/972/20, позовні вимоги ТОВ "Ю.КОМОДІТІЗ" задоволено частково. Суд стягнув з ПрАТ "Гнідавський цукровий завод" на користь ТОВ Ю.КОМОДІТІЗ основний борг у розмірі 10939384,83 грн, пеню у розмірі 18502,64 грн, 3% річних у розмірі 4625,66грн та інфляційні втрати у розмірі 24741,91 грн. У решті позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 05.08.2021: закрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Ю.КОМОДІТІЗ" у частині оскарження на підставі п.1 ч.2 ст.287 ГПК України; касаційну скаргу ТОВ "Ю.КОМОДІТІЗ" у частині оскарження на підставі п.3 ч.2 ст.287 ГПК України задоволено частково; рішення Господарського суду Волинської області від 02.03.2021 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.05.2021 у справі №903/972/20 у частині розгляду позовних вимог про стягнення заборгованості за поставлений газ у листопаді 2020 році, що складається із основного боргу 12 603 405,23 грн, пені 169 887,00 грн, 3% річних 42 471,75 грн, інфляційних втрат 52852,99 грн, а також в частині стягнення пені за прострочення строків підписання/повернення акта приймання-передачі природного газу у листопаді 2020 року в розмірі 726 743,02 грн, скасовано; справу передано в цій частині на новий розгляд до Господарського суду Волинської області. В іншій частині рішення Господарського суду Волинської області від 02.03.2021 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.05.2021 у справі №903/972/20 залишено без змін.

За результатами нового розгляду, рішенням Господарського суду Волинської області від 28.12.2021 у справі №903/972/20 [з урахуванням ухвали про виправлення описки від 17.01.2022], залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.07.2022, клопотання ПАТ "Гнідавський цукровий завод" про закриття провадження у справі задоволено частково. Провадження у справі в частині стягнення 10 939 384,83 грн основного боргу за листопад 2020 року - закрито. У задоволенні клопотання ПАТ "Гнідавський цукровий завод" у частині закриття провадження у справі про стягнення 47 870,21 грн, з яких: 18 502,64 грн - пені, 4 625,66 грн - 3% річних та 24 741,91грн - інфляційних втрат - відмовлено. У задоволенні позову ТОВ "Ю.КОМОДІТІЗ" до ПАТ "Гнідавський цукровий завод" про стягнення 2 655 975,16 грн заборгованості за листопад 2020 року, з яких: 1 664 020,40 грн основна заборгованість, 42 471,75 грн 3% річних, 52852,99 грн інфляційних втрат, 169 887,00 грн пені та 726 743,02 грн пені за прострочення строків підписання/повернення акту приймання-передачі природного газу - відмовлено.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 03.11.2022 рішення господарського суду від 28.12.2021 та постанову апеляційного господарського суду від 26.07.2022 у справі №903/972/20 скасовано. Справу передано на новий розгляд до Господарського суду Волинської області.

Справу №903/972/20 повторно передано на новий розгляд до Господарського суду Волинської області в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за поставлений газ у листопаді 2020 році, що складається із основного боргу 12 603 405,23грн, пені 169 887,00 грн, 3% річних 42 471,75 грн, інфляційних втрат 52 852,99 грн, а також в частині стягнення пені за прострочення строків підписання/повернення акта приймання-передачі природного газу у листопаді 2020 року в розмірі 726 743,02 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.11.2022 справу розподілено судді Слободян О.Г.

Ухвалою суду від 18.11.2022р. справу №903/972/20 прийнято до провадження та постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Враховуючи часткову оплату відповідачем 10939384грн. 83коп. основного боргу за листопад 2020р., позивач зменшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача 2655975грн. 16коп. заборгованості за листопад 2020 року, з яких: 1664020грн. 40коп. основної заборгованості за поставлений у листопаді 2020р. природний газ, 42471грн. 75коп. 3% річних, 52852грн. 99коп. інфляційних втрат, 169887грн. пені та 726743грн. 02коп. пені за прострочення строків підписання/повернення акта приймання-передачі природного газу у листопаді 2020 року.

Отже, з урахуванням зменшення позовних вимог при новому розгляді справи, ціна позову становить 2655975грн. 16коп., що не заперечено сторонами.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 15.03.2023 у даній справі позов задоволено частково. Вирішено стягнути з ПрАТ "Гнідавський цукровий завод" на користь ТОВ "Ю.КОМОДІТІЗ" 1632862грн 61коп (в тому числі: 1537998грн 97коп основної заборгованості за поставлений у листопаді 2020р. природний газ, 42010грн 65коп 3% річних та 52852грн 99коп інфляційних втрат). В позові в частині стягнення 1023112грн 55коп відмовлено.

Водночас, як вбачається з резолютивної часини рішення, судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За приписами п.12 ч.3 ст.2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 3 ч.4 ст.129 ГПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено 208529,74грн судового збору за подання позовної заяви згідно платіжних доручень №872 від 30.12.2020 на суму 202239,23грн та №4052104 від 29.01.2021 на суму 6290,51грн.

У зв`язку із змешенням позивачем розміру позовних вимог на суму 10939384,83грн. сплаченого відповідачем основного боргу, підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України 164090,77грн. судового збору згідно п.1 ч.1 ст.7 Закону України Про судовий збір.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до статті 129 ГПК України питання про розподіл судових витрат суд розглядає лише, якщо вирішено спір по суті і ухвалено остаточне рішення у справі. Оскільки рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції підлягали скасуванню з передачею справи на новий розгляд, то розподіл судових витрат у справі, у тому числі й судового збору, сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється тим судом, який ухвалює рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Судом встановлено, що за подання апеляційної та касаційної скарг при першому розгляді справи, позивачем сплачено судового збору згідно платіжних доручень №4052132 від 22.03.2021 - 64457,72грн та №4052182 від 03.06.2021 - 85943,62грн.; за подання апеляційної та касаційної скарг при другому розгляді справи, позивачем сплачено судового збору згідно платіжних доручень №1419 від 24.01.2022 - 59759,45грн та №662 від 17.08.2022 - 79679,26грн.

Зазначені суми судових витрат позивача зі сплати судового збору за подання апеляційних та касаційних скарг, при частковому задоволенні позову, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Також, матеріалами справи підтверджено та не заперечується сторонами, що під час розгляду даної справи відповідачем було сплачено на користь позивача 164808,83грн судового збору (а.с.101 том 6).

Здійснивши розрахунок судових витрат, які позивач поніс при сплаті судового збору за подання позовної заяви, апеляційних та касаційних скарг, враховуючи часткове задоволення позову (у тому числі при першому розгляді справи в частині, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 05.08.2021 у дані справі), а також часткову сплату відповідачем витрат по сплаті судового збору позивачу, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у розмірі 30443грн 82коп (718,05+24492,94+36135,59+48180,78+36739,41+48985,88-164808,83).

Крім того, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 1-3 ст.126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч. 4 та 5 цієї статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з п.п. 1, 2, 6 ч. 1 ст. 19 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність видами адвокатської діяльності є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Згідно ст.1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч. 8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

13.03.2023 на адресу суду відповідач надіслав заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, в якій просив стягнути з ТОВ "Ю.КОМОТІДІЗ" на користь ПрАТ "Гнідавський цукровий завод" пронесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 62000грн.

У судовому засіданні 15.03.2023 представник відповідача подав суду клопотання про приєднання до матеріалів справи Акту приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання послуг професійної правничої допомоги №18/11/22 від 18.11.2022. Копію заяви та акту також було надано представнику позивача під розписку в судовому засіданні.

У матеріалах справи містяться копії договору про надання адвокатських послуг №29/01/21 від 29.01.2021, укладеного між адвокатом Масич І.В та ПрАТ "Гнідавський цукровий завод", ордеру серії ВЛ №000,047874 про надання правової допомоги від 29.01.2021, посвідчення адвоката на ім`я Масич І.В. від 23.01.1998 (а.с. 172-174 том 1) Договору про надання послуг професійної правничої допомоги №18/11/22 від 18.11.2022, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 23.04.1998, акт приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання послуг професійної правничої допомоги №18/11/22 від 18.11.2022 на суму 62000грн (а.с. 112-114, 117 том 6).

Згідно п.3.1, 3.2 Договору від 18.11.2022 розмір оплати за надані послуги (гонорар) є фіксованим та за погодженням сторін становить 62000грн. Замовник сплачує адвокату фіксовану винагороду, визначену у п.3.1 цього Договору протягом 5 банківських днів з моменту прийняття рішення Господарським судом Волинської області у справі №903/972/20 та підписання сторонами Акту приймання-передачі наданих послуг.

У постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, викладеного в постанові Касаційного цивільного суду у складі ВС від 23 листопада 2020 року у справі № 638/7748/18, про те, що інформація, яка міститься в акті приймання правничої допомоги, зокрема перелік наданих послуг та фіксований розмір гонорару, не може вважатися тим розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат часу по кожному з видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги), подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, такого розрахунку позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу.

Висловлюючись щодо порядку обчислення гонорару, ВП ВС вказала, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому в ст. 627 ЦК України.

Гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Ці форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту; і навпаки підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин, помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката залежно від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого в самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

ВП ВС зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи, чи були вони фактично понесені, та оцінювати їх необхідність.

Суд зазначає, що розмір винагороди за надання правової допомоги, визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу (висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 28.12.2020 у справі №640/18402/19).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що з позивача на користь відповідача слід стягнути 23883грн 12коп витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 238, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Гнідавський цукровий завод" (45606, Волинська обл, Луцький район, с. Рованці, вул. Промислова, буд.3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.КОМОДІТІЗ" (01015, м.Київ, вул. Лейпцизька, буд. 3А, ) 30443грн 82коп витрат по сплаті судового збору .

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.КОМОДІТІЗ" (01015, м.Київ, вул. Лейпцизька, буд. 3А, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Гнідавський цукровий завод" (45606, Волинська обл, Луцький район, с. Рованці, вул. Промислова, буд.3, ) 23883грн 12коп витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повний текст додаткового рішення складено 28.03.2023.

Суддя О. Г. Слободян