РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.03.2023Справа № 910/6246/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., за участю секретаря судового засідання Салацької О.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 5» (вул. А. Ахматової, 3, м. Київ, 02068; ідентифікаційний код 32070545)

до Фізичної особи-підприємця Нашивайло Людмила Борисівна ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Печерська хвиля» (01015, м. Київ, вул. Старонаводницька, буд. 13; ідентифікаційний код 43821526)

про стягнення 41 779, 00 грн

та за зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця Нашивайло Людмили Борисівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 5» (вул. А. Ахматової, 3, м. Київ, 02068; ідентифікаційний код 32070545)

2) Товариство з обмеженою відповідальністю «ІОЦ Рада» (01015, місто Київ, вул. Старонаводницька, буд. 13; ідентифікаційний код 38809727)

про визнання недійсним договору та солідарне стягнення 47 789, 49 грн

Представники сторін:

від позивача: Гіневська-Гайдай Маргарита

від відповідача-1: Яковлєв Іван, Нашивайло Людмила

від відповідача-2: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивача (Відповідача-1 за зустрічним позовом)

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Рада 5» (далі за текстом - ТОВ «Рада 5», Позивач, Відповідач-1 за зустрічним позовом) з позовом до Фізичної особи-підприємця Нашивайло Людмили Борисівни (далі за текстом - ФОП Нашивайло Л.Б., Відповідач, Позивач за зустрічним позовом) про стягнення заборгованості в розмірі 41 779, 25 грн за договором № 01/01/01/19/Р5 від 01.03.2019 (далі за текстом - Договір).

Згідно доводів Позивача предметом Договору є забезпечення споживачів послугами побутового обслуговування мешканців будинку та утримання будинку в належному стані, вартість яких складається із 3 000 грн за послуги нагляду за майном та із компенсації за спожиту електричну енергію за тарифами затвердженими спеціально уповноваженими органами постачальника станом на день проведення рахунку згідно підпунктів 3.3.1. та 3.3.2. Договору.

Згідно доводів Позивача, Відповідач в порушення умов Договору не оплачував послуги за період з 01.04.2020 по 01.05.2021 у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість в розмірі 41 779, 25 грн.

Із поданої відповіді на відзив на позовну заяву вбачається, що згідно доводів Позивача, він є управителем будинку за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, 13, що підтверджується Актом № 71 від 31.05.2022 державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва об`єкта, а відтак Позивач має право розпоряджатися місцями загального користування для обслуговування будинку.

Також Позивач зазначає, що Договір укладено між сторонами за спільною згодою та в результаті вільного волевиявлення сторін, а відтак Відповідачем взято на себе зобов`язання вносити передбачену Договором плату за послуги не пізніше 10-го числа місяця, яке ним не дотримано.

При цьому, Позивач вказує, що для укладання Договору (який станом на дату розгляду справи не визнано недійсним та не розірвано) йому не потрібна була згода третьої особи чи то для укладання договору оренди чи то для управління будинком, оскільки створення та реєстрація ОСББ «Печерська хвиля» відбулося пізніше.

З доводів Позивача вбачається, що ним фактично здійснюється управління багатоквартирним будинком, що також вбачається із рішень Печерського районного суду міста Києва у справах № 757/33705/21, 757/16843/20, 757/33074/21, 757/62947/19, 757/22225/18, відповідно до яких на користь Позивача стягнуто заборгованість з оплати за житлово-комунальні послуги.

Згідно поданого відзиву на зустрічний позов Позивач (Відповідач-1 за зустрічним позовом) зазначає, що з ФОП Нашивайло Л.Б. не укладалося договору з ДТЕК «Київські електромережі» при тому, що користування послугами з електроенергії в період з квітня 2020 по квітень 2021 (включно) відбувалося, оскільки на виконання Договору ТОВ «Рада 5», у відповідності підпунктів 1.1.1, 3.3.1, 3.3.3., по встановленому лічильнику здійснювало моніторинг спожитої електроенергії, вартість якої має бути відшкодовано.

Крім того, звертається увага суду на те, що оскільки ОСББ «Печерська хвиля» фактично не здійснювало свою діяльність з огляду на відсутність визначеного порядку управління багатоквартирним будинком, ТОВ «Рада 5» не припинило свою діяльність щодо обслуговування будинку на надання житлово-комунальних послуг в тому числі і Позивачу за зустрічним позовом на підставі долучених до відзиву договорів.

Також Відповідачем-1 за зустрічним позовом зазначається про необхідність застосування строку позовної давності до вимоги Позивача за зустрічним позовом в частині визнання недійсним Договору, оскільки такий строк фактично почато з моменту підписання Договору, а доказів поважності причин пропуску такого строку до матеріалів справи не надано.

2. Стислий виклад позиції Відповідача (Позивача за зустрічним позовом)

Із поданого Відповідачем відзиву вбачається, що ним заперечуються вимоги щодо стягнення на користь Позивача заявленої заборгованості у зв`язку з наступним:

- Позивач не є власником приміщення, яке ним передано в оренду Відповідачу, а відповідні правовстановлюючі документи відсутні в матеріалах справи у зв`язку з чим Позивач не має права передавати в оренду не своє майно та відповідно стягувати заборгованість за оренду нежитлового приміщення за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, 13, секція «Г»;

- в матеріалах справи відсутні докази передачі третьою особою Позивачу вказаного приміщення по договору оренди з правом суборенди;

- згідно довідки третьої особи від 21.12.2021 вих № 10/2021 остання не надавала згоду Позивачу на здачу в оренду нежитлових приміщень;

- у Позивача відсутні повноваження за Договором передавати в оренду Відповідачу нежитлове приміщення за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, 13, секція «Г», при тому що Відповідач є співвласником багатоквартирного будинку, в якому знаходиться вказане нежитлове приміщення;

- Відповідач, посилається на судову практику по справі № 908/1809/17 від 16.05.2018 Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду та зазначає, що у випадку встановлення судами відсутності у позивача правових підстав для укладання спірного договору оренди основних засобів, такий правочин має бути визнаний недійсним;

- вимоги щодо стягнення з Відповідача заборгованості за моніторинг за спожиту електричну енергію та нагляд за майном є необґрунтованими оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що у спірний період такі послуги надавалися;

- нежитлове приміщення за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, 13, секція «Г» з 13.08.2019 і на дату подання відзиву використовується співвласниками ОСББ «Печерська хвиля», а Відповідач по зазначеній адресі не здійснює підприємницької діяльності;

- у Позивача відсутні повноваження з приводу здійснення управління багатоквартирного будинку за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, 13, а відтак відсутні підстави для укладання Договору.

Із поданого зустрічного позову вбачається, що Позивач за зустрічним позовом (Відповідач за первісним позовом) під час створення ОСББ «Печерська хвиля» довідався, що приміщення за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, 13, секція «Г» є спільною сумісною власністю мешканців багатоквартирного будинку у зв`язку з чим у Відповідача-1 за зустрічним позовом (Позивач за первісним позовом) відсутнє право власності на вказане приміщення, а відтак і відсутні правові підстави для укладання Договору, що також є підставою для визнання його недійсним.

Крім того, Позивач за зустрічним позовом зазначає про необхідність стягнення з Відповідача-1 та Відповідача-2 за зустрічним позовом (згідно поданої заяви про зміну предмету зустрічного позову) суми в розмірі 47 789, 49 грн, яка сплачена ним за послуги за період з січня 2019 по лютий 2020 за вивезення відходів за Договором, який фактично є сфальшованим документом.

Із поданої відповіді на відзив по зустрічному позову вбачається, що Позивач за зустрічним позовом заперечує щодо застосування строку позовної давності оскільки шляхом здійснення ним оплати платежу в розмірі 3 431, 54 грн та прийняття такого платежу Відповідачами за зустрічним позовом строк позовної давності по зустрічному позову поновлено, а відтак останній подано у визначений чинним законодавством строк.

Повторно зазначається, що ТОВ «Рада 5» не надано правовстановлюючих документів на право користування спірними нежитловими приміщеннями, а з доданих до відзиву по зустрічному позову платіжок не вбачається за можливе встановити обставини постачання електричної енергії за особовим рахунком ФОП Найшивайло Л.Б. (№ НОМЕР_2 ) при тому, що ТОВ «Рада 5» не має повноважень з приводу здійснення моніторингу спожитої електричної енергії.

3. Стислий виклад позиції Відповідача-2 за зустрічним позовом

Як вбачається з доводів Відповідача-2 за зустрічним позовом між ним та ТОВ «Рада 5» укладено договір доручення від 01.10.2016, на підставі якого Відповідачем-2 виставляються від імені Відповідача-1 рахунки та квитанції на оплату послуг споживачам, в тому числі Позивачу за зустрічним позовом.

Також саме на підставі вказаного договору Відповідач-2 здійснював отримання коштів від споживачів та укладав правочини з банками про розрахункове обслуговування споживачів.

При цьому Відповідач-2 стверджує, що всі кошти, які надійшли на його рахунок ним автоматично переховуються на рахунок ТОВ «Рада 5» на підтвердження чого до матеріалів справи надано банківські виписки.

4. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 29.08.2022.

19.08.2022 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву, в якому Відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, а також заява про залучення до участі у розгляді справи третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСББ «Печерська хвиля», клопотання про витребування доказів, заява про витрати на професійну правничу допомогу та заява про проведення відео - та аудіозапису технічними засобами.

29.08.2022 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла заява Відповідача про залучення до участі у розгляді справи третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ПрАТ «Дтек Київські електромережі» та клопотання про поновлення процесуального строку (у випадку його пропуску).

29.08.2022 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

29.08.2022 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла зустрічна позовна заява, в якій Відповідач просить суд визнати недійсним з моменту вчинення договір № 01/01/01/19/Р5 від 01.03.2019 та стягнути з Позивача на користь Відповідача 47 789, 49 грн.

У підготовчому засіданні 29.08.2022 судом оголошено перерву до 05.09.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.08.2022 зустрічну позову заяву ФОП Нашивайло Людмили Борисівни залишено без руху, Позивачу за зустрічним позовом встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення зустрічної позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду інформації щодо наявності у Позивача за зустрічним позовом або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

02.09.2022 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла заява Позивача за зустрічним позовом про усунення недоліків позовної заяви та заява про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.09.2022 прийнято зустрічну позовну заяву ФОП Нашивайло Л.Б. до свого провадження суддею Пукасом А.Ю., розгляд зустрічної позовної заяви призначено спільно з первісним позовом на 26.09.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.09.2022 заяву ФОП Нашивайло Л.Б. про залучення до участі у розгляді справи третьої особи - ОСББ «Печерська хвиля» задоволено та відповідно залучено останнє до участі у розгляді справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача.

Також даною ухвалою відмовлено у задоволенні заяви ФОП Нашивайло Л.Б. про залучення до участі у розгляді справи третьої особи - ПрАТ «Дтек Київські електромережі». Підготовче засідання відкладено на 26.09.2022.

09.09.2022 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Відповідача про залучення до участі у справі співвідповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «ІОЦ Рада», а також заява про зміну предмету зустрічної позовної заяви.

16.09.2022 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Відповідача про долучення доказів по справі.

26.09.2022 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на зустрічний позов та заява про застосування строку позовної давності за вимогами щодо зустрічного позову.

У підготовчому засіданні 26.09.2022, розглянувши клопотання Відповідача про залучення співвідповідача та враховуючи надані представником останнього пояснення, суд дійшов висновку відмовити у його задоволенні з підстав необґрунтованості та відсутності вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІОЦ Рада». Дана інформація занесена до протоколу судового засіданні від 26.09.2022.

Також, суд дослідивши заяву Відповідача про зміну предмету зустрічного позову, дійшов висновку, що остання відповідає вимогам статті 46 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) та відповідно приймається судом до розгляду із врахуванням того, що подання такої заяви стороною (в даному випадку Позивачем за зустрічним позовом) є правом згідно вказаної норми. Дана інформація занесена до протоколу судового засіданні від 26.09.2022.

Також у даному засіданні представник Відповідача відмовився від розгляду поданого ним клопотання про витребування доказів, у зв`язку з чим таке клопотання судом не розглядалося. Дана інформація занесена до протоколу судового засіданні від 26.09.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києві від 26.09.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 10.10.2022.

У зв`язку з масованим ракетним обстрілом по місту Києву та оголошенням повітряної тривоги по всій території України судове засідання 10.10.2022 не відбулося.

Ухвалою Господарського суду міста Києві від 12.10.2022 судове засідання призначено на 07.11.2022.

24.10.2022 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь на відзив по зустрічному позову.

07.11.2022 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла заява Позивача про доповнення до заяви щодо витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Господарського суду міста Києві від 07.11.2022 судом вирішено перейти зі стадії розгляду справи № 910/6246/20 по суті на стадію підготовчого засідання у справі, у зв`язку з необхідністю повідомлення співвідповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «ІОЦ Рада», який набув відповідний статус після прийняття судом заяви про зміну предмету зустрічного позову Підготовче засідання відкладено на 05.12.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києві від 05.12.2022 підготовче засідання відкладено на 16.01.2023.

27.12.2022 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшов відзив Відповідача-2 на зустрічний позов та клопотання про поновлення строку на його подання.

05.01.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву, в якому Позивач також просить суд поновити процесуальний строк на його подання, а також клопотання про долучення доказів по справі.

Підготовче засідання 16.01.2023 не відбулося у зв`язку із перебуванням судді Пукаса А.Ю. на лікарняному.

16.01.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Позивача про долучення додаткових доказів по справі.

17.01.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшли письмові заперечення Відповідача-2 на відзив Позивача по зустрічному позову, до якого додано клопотання про продовження процесуального строку на їх подання.

Ухвалою Господарського суду міста Києві від 23.01.2023 підготовче засідання призначено на 06.02.2023.

У підготовчому засіданні 06.02.2023 суд, розглянувши подані Позивачем клопотання про долучення доказів подані до суду 07.11.2022 та 05.01.2023 та клопотання про поновлення процесуального строку на подання відповіді на відзив на зустрічну позовну заяву, дійшов висновку такі докази долучити до матеріалів справи та на підставі частини 1 статті 119 ГПК України поновити процесуальний строк на подання відповіді на відзив на зустрічну позовну заяву, поданий Відповідачем-2. Дана інформація занесена до протоколу судового засідання від 06.02.2023.

У підготовчому засіданні 06.02.2023 судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києві від 06.02.2023 судове засідання по справі призначено на 06.03.2023.

01.03.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Відповідача про долучення доказів по справі.

02.03.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Відповідача про закриття провадження у справі.

У судовому засіданні 06.03.2023, розглянувши клопотання Відповідача про долучення доказів до матеріалів справи та заслухавши пояснення представників, суд ухвалив його задовольнити.

Також у даному засіданні, розглянувши клопотання Відповідача про закриття провадження у справі, суд ухвалив залишити таке клопотання без розгляду на підставі частини 2 статті 118 ГПК України з огляду на пропуск процесуального строку на звернення до суду. Дана інформація занесена до протоколу судового засідання від 06.03.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києві від 06.03.2023 у судовому засіданні оголошено перерву до 20.03.2023.

20.03.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла заява Відповідача про доповнення-2 до заяви про витрати на професійну правничу допомогу.

У судовому засіданні 20.03.2022 представник Позивача просив суд задовольнити позовні вимоги за первісним позовом та відмовити у задоволенні зустрічного позову.

Представник Відповідача просив суд відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічні позовні вимоги.

Представники Відповідача-2 та третьої особи у дане засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про місце, дату та час розгляду справи.

Заслухавши вступні слова представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, у судовому засіданні 20.03.2023 відповідно до статті 240 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

При цьому суд зазначає, що пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (див. рішення Суду у справах «Савенкова проти України» no. 4469/07 від 02.05.2013, «Папазова та інші проти України» no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07 від 15.03.2012).

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції», «Смірнова проти України»).

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги періодичні відключення електропостачання в приміщенні суду, оголошення тривалих повітряних тривог, а також те, що судом під час розгляду справи № 910/6246/22 вчинено низку процесуальних дій, як то прийнято зустрічну позовну заяву ФОП Нашивайло Л.Б. до свого провадження (ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.09.2022), залучено до участі у розгляді справи третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача - ОСББ «Печерська хвиля» (ухвала Господарського суду міста Києва від 05.09.2022), прийняття судом до розгляду заяви про зміну предмету позову і як наслідок необхідність повідомлення Товариство з обмеженою відповідальністю «ІОЦ Рада» як співвідповідача по справі, розгляд справи № 910/6246/22 здійснено судом у розумний строк.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Рада 5» (Партнер-1) та ФОП Нашивайло Л.Б. (Партнер 2) укладено Договір, на який Позивач за первісним позовом посилається в обґрунтування заявлених позовних вимог та який регулює взаємні права та відносини сторін пов`язані з наданням послуг споживачу по будинку за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, 13, секція «Г» (14м2).

Відповідно до пункту 1.1. Договору предметом останнього є забезпечення споживачів послугами щодо забезпечення побутового обслуговування мешканців будинку та утримання будинку в належному стані.

Сторони Договору дійшли згоди узгоджено здійснювати діяльність, пов`язану з утриманням підсобних приміщень в будинку, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, а Партнер-2 забезпечує побутовими послугами споживачів та зобов`язується компенсувати Партнеру-1 спожиту Партнером-2 електроенергію та оплачувати за моніторинг кількості спожитої ним електроенергії, оплачувати за послуги з нагляду за його Майном в порядку та на умовах, визначених цим договором (пункт 1.1.1. Договору).

У зв`язку з цим згідно вимог пункту 1.2. Договору сторони взяли на себе певні зобов`язання, а саме: Партнер-1 зобов`язується укладати із споживачами договори про надання житлово-комунальних послуг; Партнер-1 забезпечує на безоплатній основі доступ Партнера-2 до внутрішньо будинкових каналів інженерних мереж; Партнер-2 зобов`язується здійснювати надання побутових послуг.

Пунктом 2.1. Договору визначено обов`язки ТОВ «Рада 5» серед яких зокрема: укладання зі споживачами договорів про надання житлово-комунальних послуг; надавання ФОП Нашивайло Л.Б. доступу до електричних мереж, послуги з моніторингу спожитої ним електроенергії та послуги моніторингу стану інформаційного стенду; забезпечити ФОП Нашивайло Л.Б. можливістю безперешкодного користування електроенергією для належного функціонування обладнання.

Пунктом 2.2. Договору визначено обов`язки ФОП Нашивайло Л.Б. серед яких зокрема: не пошкоджувати справний стан будівельних конструкцій, стану будинку; компенсувати витрати за спожиту ним електричну енергію, оплачувати за моніторинг спожитої ним електричної енергії, які надаються Партнером; надавати мешканцям будинку побутові послуги та здійснювати побутове обслуговування.

Відповідно до підпункту 3.3.1. пункту 3.3. Договору вартість послуг за Договором становить 3 000 грн за надання послуг нагляду за майном, а також згідно підпункту 3.3.2. компенсація за спожиту електричну енергію за тарифами затвердженими спеціальними уповноваженими органами постачальника станом на день проведення розрахунків.

Відповідно до підпункту 3.3.3. пункту 3.3. Договору у випадку затвердження спеціально уповноваженими органами постачальника тарифу за споживання електричної енергії для юридичних осіб на рівні, вищому за визначений у п. 3.3.1. цього Договору, за послуги з моніторингу споживання електричної енергії проводиться оплата на рівні 5% від суми грошових коштів, які становлять компенсацію за спожитий обсяг електричної енергії.

Пунктом 3.4. Договору визначеного, що розрахунковим періодом є календарний місяць.

До розрахунків за послуги, передбачені пунктом 3.3. Договору, застосовується авансова система оплати послуг. Платежі вносяться Партнером-2 не пізніше 10 числа місяця, що є розрахунковим на поточний рахунок Партнера-1.

Послуги оплачуються в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Партнера-1 за реквізитами, передбаченими у цьому Договорі (пункт 3.7. Договору), які закріплено пунктом 10 Договору.

Згідно з положеннями пунктів 8.1. та 8.2. Договору останній набирає чинності з 01.01.2019 та діє протягом одного року, 31.12.2019, з можливістю пролонгації, а саме Договір вважається продовженим на кожний наступний термін, якщо за місяць до закінчення строку однією зі сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду.

Із доданої Позивачем до позовної заяви розрахунку заявленої заборгованості вбачається, що згідно доводів ТОВ «Рада 5» у Відповідача існує борг за період з квітня 2020 по квітень 2021 (включно) в загальному розмірі 41 779, 25 грн, який складається із оренди - 38 302, 01 грн та моніторингу споживання електроенергії - 3 477, 24 грн.

Так, Позивач зазначає, що Відповідачем порушено пункт 3.5. Договору в частині здійснення розрахунків за фактично надані послуги в зазначеному вище розмірі, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом про стягнення заборгованості.

Із доданих до відзиву доказів та згідно доводів Відповідача, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за Позивачем (ТОВ «Рада 5») відсутні відомості про належність останньому на праві власності нерухомого майна, в тому числі спірного нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, 13.

Згідно інформаційної довідки КП КМР «КМ БТІ» квартира АДРЕСА_2 зареєстровано за Нашивайло Людмилою Борисівною на підставі свідоцтва про право власності від 13.06.2018.

Як вбачається з матеріалів справи, багатоквартирний будинок № 13, секції «В», «Г» та вбудовані нежитлові приміщення секції «Д» на вул. Старонаводницькій, 2-20, у Печерському районі м. Києва, передані Позивачу на підставі акту № 71 державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 31.05.2002, а відтак Позивач станом на вказану дату був управителем вищезазначеного будинку.

16.09.2020 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесено відповідний запис про створення ОСББ «Печерська хвиля».

Факт державної реєстрації ОСББ «Печерська хвиля» 16.09.2020 вбачається з доданої до відзиву довідки третьої особи № 10/2021 від 21.12.2021, листа № 1/2020 від 10.12.2020, повідомлення № 2/2021 від 28.05.2021, вимоги № 3/2021 від 26.10.2021, листа № вихз/2022 від 23.05.2022, а також вказані обставини встановлено рішенням Господарського суду міста Києва від 01.08.2022 у справі № 910/21977/21.

Також зазначеним рішенням суду першої інстанції задоволено позов ОСББ «Печерська хвиля» та зобов`язано ТОВ «Рада 5» передати технічну документацію на будинок № 13 по вулиці Старонаводницькій в місті Києві згідно викладеного в рішенні переліку, оскільки у відповідності до вимог чинного законодавства колишній балансоутримувач будинку має обов`язок з передачі документації новоствореному об`єднанню.

Відтак, в силу положень Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та частини 1 статті 382 ЦК України Нашивайло Л.Б. є співвласником багатоквартирного будинку, в той час як стороною по справі є суб`єкт господарювання - фізична особа-підприємець Нашивайло Людмила Борисівна.

Крім того із перевищених вище листів/довідок/повідомлень третьої особи вбачається, що ОСББ «Печерська хвиля» не давало згоди ТОВ «Рада 5» на здавання в оренду нежитлового приміщення в будинку АДРЕСА_3 , третя особа не укладала з Позивачем договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, не отримувала від Позивача кваліфікаційний сертифікат працівника останнього з приводу професійної атестації на відповідність кваліфікаційним вимогам, а також не приймало рішення про визначення Позивача щодо управління багатоквартирного будинку.

Заперечення Відповідача фактично зводяться до того, що заявлена до стягнення заборгованість є необґрунтованою та непідтвердженою належними та допустимими доказами, а Позивач взагалі не мав права укладати Договір оскільки фактично не має право власності на спірне приміщення.

З огляду на викладене, Відповідач звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просить суд визнати недійсним Договір оскільки останній укладено з Позивачем, у якого відсутнє право власності на приміщення за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, 13, секція «Г», а також просить суд стягнути солідарно з ТОВ «Рада 5» та ТОВ «ІОЦ Рада» суму раніше оплачених послуг.

Із поданого зустрічного позову вбачається, що Позивачем за зустрічним позовом визнається факт невиконання умов Договору, а саме не здійснення ним оплати згідно умов останнього, починаючи з березня 2020 оскільки Відповідач-1 за зустрічним позовом не має права власності на спірне приміщення.

Обґрунтування зустрічного позову дублюються із запереченнями Відповідача за первісним позовом, викладені у відзиві, в частині відсутності у Позивача за первісним позовом права укладати Договір та відповідно передавати в оренду (управління) нежитлові приміщення, а відтак і отримувати/стягувати за таким Договором кошти.

При мотивуванні підстав для визнання недійсним Договору Позивач за зустрічним позовом посилається на судову практику у постанові від 16.05.2018 Касаційного господарського суду в складі Верховного суду у справі № 908/1809/17 та у справі № 906/1061/20 у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного суду від 03.12.2021.

При цьому судом встановлено, що Позивач за зустрічним позовом при обґрунтуванні вимоги про визнання недійсним Договору не посилається на правову норму для встановлення підстави недійсності правочину згідно статті 215 ЦК України.

Згідно доводів Позивача за зустрічним позовом ТОВ «Рада 5» також не має повноважень з приводу здійснення моніторингу за спожитою електричною енергією оскільки починаючи з 01.01.2019 розрахунки за спожиту електроенергію проводяться компанією-постачальником - ТОВ «Київські енергетичні послуги» на підставі виданої їй ліцензії.

Позивач за зустрічним позовом в обґрунтування підстав для стягнення заявленої суми звертає увагу на те, що ТОВ «Рада 5» не має повноважень з приводу здійснення вивезення твердих побутових відходів однак виставлені Позивачу за зустрічним позовом рахунки містять такі послуги при тому, що Договором такий вид послуг не передбачено.

Згідно доданого до зустрічного позову листа Департаменту економіки та інвестицій КМР від 11.08.2021 № 050/20-4966 вивезення побутових відходів у місті Києві визначено окремою комунальною послугою з 01.07.2018, а з квітня 2019 для виконання вказаної послуг діють затверджені розпорядженням № 450 від 18.03.2019 Київською міською радою тарифи.

У вказаному листі також зазначено, що ТОВ «Рада 5» не визначалося виконавцем комунальної послуги з вивезення побутових відходів та відповідно тариф на цю послугу для вказаного товариства не встановлювався.

Відтак, Позивач за зустрічним позов вказує на необхідність застосування правових наслідків недійсності Договору у вигляду двосторонньої реституції згідно положень частини статті 216 ЦК України.

До зустрічної позовної заяви окрім зазначеного Позивачем за зустрічним позовом також додано Акти надання послуг за Договором за період з квітня 2019 по грудень 2019, які підписані сторонами без зауважень та претензій з боку представників ТОВ «Рада 5» та ФОП Нашивайло Л.Б. (окрім акту надання послуг № 658 від 31.12.2019) та з яких вбачається, що ТОВ «Рада 5» надавалися ФОП Нашивайло Л.Б. послуги з оренди, електроенергії, моніторинг лічильників та вивіз твердих побутових відходів.

Що стосується доданих до зустрічного позову квитанцій № 1 від 01.02.2020, № 2 від 01.03.2020, № 759 від 30.04.2019, № 5 від 01.06.2019, № 7 від 01.08.2019, від 31.08.2019, № 1647 від 30.09.2019, № 10 від 01.11.2019, № 11 від 01.12.2019, № 2224 від 31.12.2019 то суд зазначає, що з останніх не вбачається за можливе встановити їх виставлення та приналежність саме до Договору, оскільки як вбачається з пояснень сторін між ними існували інші господарські зобов`язання, не обмежуючись спірним Договором.

Згідно доводів Позивача за зустрічним позовом, що також не заперечується сторонами вказані вище акти належним чином оплачено.

При цьому судом встановлено, що у Позивача за зустрічним позовом відсутні зауваження щодо якості та обсягу наданих ТОВ «Рада 5» послуг за Договором за період з січня 2019 по лютий 2020.

В ході розгляду справи Позивачем за зустрічним позовом також було подано заяву про зміну предмета спору, в обґрунтування якої ФОП Нашивайло Л.В. вказує, що всі сплачені нею кошти за Договором сплачені саме на користь ТОВ «ІОЦ Рада», яке визначено «одержувачем» у виставлених ТОВ «Рада 5» квитанціях.

При цьому, Позивач за зустрічним позовом стверджує, що кошти від ТОВ «ІОЦ Рада» на користь ТОВ «Рада 5» не перераховувалися, що свідчить про вчинення Відповідачем-1 за зустрічним позовом намірів уникнути відповідальності у випадку задоволення зустрічного позову та стягнення коштів, та водночас роблячи ТОВ «ІОЦ Рада» солідарним боржником в межах розгляду зустрічних позовних вимог, оскільки фактично останнє зберігало кошти ФОП Нашивайло Л.В. без належних на те правових підстав.

Отримання коштів Відповідачем - 2 за Договором не заперечується Відповідачами за зустрічним позовом.

До поданої відповіді на зустрічну позову заяву Відповідачем-1 за зустрічним позовом на підтвердження факту понесення ТОВ «Рада 5» витрат пов`язаних зі споживанням електроенергії та комунальних послуг до матеріалів справи надано договір № 317-Ж від 03.01.2008 на перевезення та знешкодження (захоронення) твердих побутових відходів (ТПВ), укладений з ТОВ «Фірма «Володар-Роз», договір № 30-23486 про постання електричної енергії від 22.04.2022, укладений з АК «Київенерго» з урахуванням додаткової угоди від 23.11.2016 до вказаного договору, а також докази оплати вартості постачання електричної енергії за період липень 2020 по березень 2021.

На підтвердження правомірності перерахування коштів за Договором на користь Відповідача-2 за зустрічним позовом до матеріалів справи надано договір доручення № 01/01/16 від 01.10.2016, укладений між ТОВ «Рада 5» та ТОВ «ІОЦ РАДА» відповідно до умов якого останній зобов`язується виставляти від імені ТОВ «Рада 5» рахунки та квитанції на оплату послуг, отримувати грошові кошти від споживачів, ініціювати перекази коштів та інше.

Так, згідно доводів Відповідача-2 всі перераховані за Договором кошти автоматично переховуються на користь ТОВ «Рада 5», на підтвердження чого стороною надано банківські виписки, за результатами дослідженя яких судом не вбачається за можливе встановити власників зазначених в них рахунків та взагалі будь які грошові перекази на корить ТОВ «Рада 5».

При цьому, Акт звірки, на який посилається ТОВ «ІОЦ Рада» в матеріалах справи відсутні.

В обґрунтування неможливості задоволення первісного позову Відповідачем до матеріалів справи надано рішення Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/9179/22-ц від 09.11.2022, яким відмовлено ТОВ «Рада 5» у стягненні вартості житлово-комунальних послуг з Нашивайло Л.Б. за період з липня 2021 по 1 грудня 2022 оскільки відсутні підстави для стягнення на користь ТОВ «Рада 5» вказаної заборгованості з огляду на реєстрацію ОСББ «Печерська хвиля», яке наділено правом утримання будинку та прибудинкової території.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів набрання рішення Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/9179/22-ц від 09.11.2022 законної сили, а відтак у суду відсутні підстави для посилання на останнє.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Згідно з частиною 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України (далі за текстом - ГК України) встановлено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно частини 1 статті 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Положення частини 1 статті 180 ГК України кореспондуються зі статтею 628 ЦК України.

Частинами 1, 3, 5 статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень статей 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами Договору, який входить до предмету доказування по первісному та по зустрічному позовах, суд зазначає, що останній є саме договором надання послуг у зв`язку з чим для належного розгляду даної справи суд має встановити обставин надання таких послуг Позивачем Відповідачу та відповідно виникнення у останнього обов`язку здійснити оплату таких послуг (за первісним позовом), а також встановити обставини неправомірності укладання Договору, на що посилається Відповідач у поданому ним зустрічному позові та відповідно підтвердити невідповідність Договору вимогам чинного законодавства з подальшим застосуванням двосторонньої реституції (у випадку визнання недійсним Договору).

Проаналізувавши доводи сторін по даній справі, суду незрозумілі посилання останніх на існування між сторонами договірних зобов`язань щодо оренди, оскільки відповідні докази відсутні в матеріалах справи, не входять до предмету доказування та не передбачені умовами Договору, хоча не виключаються судом як такі що існують між сторонами однак в межах інших договірних зобов`язань.

Так, на переконання суду, умовами Договору передбачено виключно надання Позивачем Відповідачу послуг, а саме: утримання підсобних приміщень будинку, нагляд за майном, компенсація Відповідачем в ході надання ним побутових послуг споживачам вартості спожитої ним електроенергії та моніторингу кількості спожитої ним електроенергії, як це визначено підпунктом 1.1.1. пункту 1.1 Договору.

Відтак, зазначення Позивачем у розрахунку суми заборгованості за період з квітня 2020 по квітень 2021 в розмірі 38 302, 01 грн у якості платежів з оренди, на переконання суду, є безпідставним та необґрунтованим, оскільки знову ж таки зобов`язання з оренди не входять до предмету Договору.

Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із частиною 1 статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частинами 1 та 2 статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Таким чином, у розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмета і підстав позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Тобто вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частинами 1 та 2 статті 80 ГПК України визначено, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Враховуючи викладене вище, суд зазначає, що із наданих Позивачем за первісним позовом доказів не вбачається за можливе встановити факт надання послуг за Договором на суму 41 779, 25 грн за період з квітні 2020 по квітень 2021 (включно), при тому належним чином та без претензій Відповідача, з подальшим виникнення обов`язку здійснити оплату таких послуг.

Так, суд звертає увагу, що Позивачем в обґрунтування первісного позову не надано до матеріалів справи будь яких актів чи то рахунків в частині підтвердження обсягу наданих ним послуг Відповідачу за спірний період за Договором, як це здійснювалося сторонами раніше та вбачається із доданих до зустрічного позову актів надання послуг, які в свою чергу підписані уповноваженими представниками сторін.

Також суд звертає увагу сторін, що ТОВ «Рада 5» за Договором не є безпосереднім постачальником послуг з електроенергії, а згідно наданого договору № 30-23486 від 22.04.2002 з урахування додаткової угоди від 22.11.2016 є саме споживачем такої електричної енергії, вартість якої в подальшому підлягала відшкодуванню ФОП Нашивайло в спожитих останнім обсягах на умовах визначених Договором.

Судом враховано, що факт надання послуг за Договором за період з квітня 2020 по квітень 2021 (включно) та їх споживання ФОП Нашивайло Л.Б. заперечується Відповідачем, про що зазначено у поданому відзиві, а відтак зазначені обставини не визнаються та мають бути доведені в загальному порядку, при тому що наявність наданого Позивачем розрахунку суми заборгованості без наявності первинних документів здійснення господарської операції (надання послуги) не може бути достатньою підставою для задоволення позовних вимог.

Фактично, з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів надання послуг за Договором у суду відсутня можливість встановити обсяги наданих послуг, в тому числі і розміри спожитої електричної енергії Відповідачем, яка на думку Позивача підлягають відшкодуванню.

Судом не виключається фактичне надання Позивачем послуг за Договором у спірний період та споживання таких послуг Відповідачем, однак наразі в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази для встановлення таких обставин, на які посилається Позивач, а відтак і відсутні підстави для задоволення первісного позову.

Що стосується вимог за зустрічним позовом то суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені положеннями статті 203 ЦК України, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Недодержання особою при вчиненні правочину наведених вимог в силу приписів статті 215 ЦК України є правовою підставою для визнання його недійсним в судовому порядку.

Як встановлено судом вище, Позивач за зустрічним позовом обґрунтовуючи заявлену ним вимогу в частині визнання недійсним Договору цитує положення ЦК України в частині підстав для визнання недійсності правочину, однак фактично не зазначає на підставі якої саме норми оспорюваний Договір має бути визнано недійсним.

Однак, проаналізувавши доводи Позивача за зустрічним позовом, суд зазначає. що фактично підстави для визнання недійсним Договору зводяться до того, що у Відповідача-1 відсутні повноваження (правові підстави) на його укладання та передання за Договором в оренду нежитлового приміщення за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, 13, секція «Г» оскільки таке приміщення не належить останньому, що відповідно виключає можливість надання послуг з нагляду за майном та повноважень ТОВ «Рада 5» взагалі надавати послуги з моніторингу за спожиту електроенергію.

При цьому, Позивач за зустрічним позовом також посилається на те, що саме ОСББ «Печерська хвиля» є управителем будинку та прибудинкової території за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, 13, а ним згідно встановлених вище судом доказів не надавався дозвіл ТОВ «Рада 5» здійснювати дії щодо управління нежитловим приміщенням у вказаному будинку та відповідно укладати Договір.

Знову ж таки, суд звертає увагу сторін, що до предмету Договору не входить оренда нежитлового приміщення за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, 13, секція «Г», а з матеріалів даної справи не вбачається, що між сторонами існували правовідносини щодо оренди останнього.

Проаналізувавши подані сторонами за зустрічним позовом заяви по суті спору, враховуючи доводи сторін, суд вказує, що Договір між сторонами укладено 01.03.2019, в той час як ОСББ «Печерська хвиля» створено 16.09.2020, що відповідно свідчить про безпідставність твердження Позивача за зустрічним позовом стосовного того, що правління ОСББ «Печерська Хвиля» має надавати дозвіл ТОВ «Рада 5» на укладання Договору.

Як встановлено судом вище, житловий будинок № 13 по вулиці Старонаводницькій в місті Києві перебуває на балансі ТОВ «Рада 5» починаючи з 2002 року, що встановлено судом під час розгляду справи № 910/21977/21 та вбачається з акту № 71 державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 31.05.2002.

Позивач за зустрічним позовом зазначає, що акт № 71 лише засвідчує факт введення житлового будинку № 13 по вулиці Старонаводницькій в місті Києві в експлуатацію, однак при цьому стороною не заперечується той факт, що ТОВ «Рада 5» з 31.05.2002 до 16.09.2020 здійснювало діяльність щодо обслуговування вказаного будинку та надання житлово-комунальних послуг.

Крім того, із доданих до зустрічного позову додатків вбачається, що Позивачем за зустрічним позовом за період з січня 2019 по лютий 2020 визнається факт надання ТОВ «Рада 5» послуг за Договором, що також вбачається із підписаних за вказаний період Актів надання послуг, серед яких визначено оренда, електроенергія, моніторинг лічильників та вивіз твердого побутового сміття.

При цьому суд вказує, що на доданих до зустрічного позову Актах за вказаний період відсутні заперечення Позивача за зустрічним позовом щодо обсягу наданих послуг, їх якості та особи виконавця (ТОВ «Рада 5»), а тим самим підтверджено належне надання останніх та в подальшому здійснено оплату таких послуг.

Для укладення оспорюваного Договору ТОВ «Рада 5» не обов`язково мала володіти на праві власності нежитловим приміщенням за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, буд. 13, секція «Г», оскільки предметом Договору не є передача у користування (оренду) нерухомого майна, яке йому не належить.

Відтак, враховуючи предмет Договору та свободу його укладання, суд дійшов висновку, що укладений між сторонами Договір не суперечить вимогам чинного законодавства станом на дату його укладання та спрямований на настання реальних правових наслідків, що відповідно встановлено судом вище, оскільки зворотного не доведено Позивачем за зустрічним позовом, а відтак у суду відсутні підстави для визнання його недійсним та відповідно застосування наслідків недійсності правочину шляхом стягнення вартості раніше сплачених послуг.

Посилання Позивача за зустрічним позовом на практику Верховного Суду у справах № 908/1809/17 та № 906/1061/20 не приймаються судом при вирішення даного спору оскільки предмет спору у вказаних справах не є аналогічним по відношення до даної справи.

Додатково суд вважає за необхідне зауважити, що в матеріалах справи відсутні докази звернення ФОП Нашивайло Л.Б. до ТОВ «Рада 5» із повідомленням про припинення дії Договору та відмови від надання ним послуг з огляду на створення ОСББ «Печерська хвиля» та здійсненням останнім управління багатоквартирного будинку.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалість у три роки (стаття 257 ЦК України).

За змістом частини 1 статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення (п. 2.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» № 10 від 29.05.2013 року).

Враховуючи відсутність порушеного інтересу Позивача за зустрічним позовом та відповідно відсутність підстав для задоволення зустрічного позову, питання застосування строків позовної давності судом не вирішується.

З огляду на викладене, суд надав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

При цьому, суд зазначає, що іншим доводам сторін оцінка судом не надається, адже, вони не спростовують встановлених судом обставин, та не впливають на результат прийнятого рішення.

Частинами 1-2 статті 74 ГПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Підсумовуючи викладене вище та з огляду на встановлені судом обставини за сукупність наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку, що первісний позов не підлягає задоволенню з підстав недоведеності ТОВ «Рада 5» обставин виконання умов Договору та надання ФОП Нашивайло Л.Б. послуг за період з квітня 2020 по квітень 2021 (включно) в розмірі 41 779, 25 грн.

Враховуючи не доведення ФОП Нашивайло Л.Б. підстав для визнання недійсним Договору та відповідно відсутність підстав для застосування наслідків недійсності такого правочину зустрічний позов також не підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на Позивачів та їм не відшкодовуються.

Витрати на професійну правничу допомогу понесені Відповідачем за первісним позовом наразі судом не вирішуються з огляду на зазначення у заяві про витрати на професійну правничу допомогу про те, що додаткові докази понесення останніх будуть надані суду протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення згідно вимог частини 8 статті 129 ГПК України.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 5» (вул. А. Ахматової, 3, м. Київ, 02068; ідентифікаційний код 32070545) до Фізичної особи-підприємця Нашивайло Людмила Борисівна ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Печерська хвиля» (01015, м. Київ, вул. Старонаводницька, буд. 13; ідентифікаційний код 43821526) про стягнення 41 779, 00 грн - відмовити.

2. Витрати у вигляді судового збору Товариству з обмеженою відповідальністю «Рада 5» не відшкодовуються.

3. У задоволенні зустрічного позову Фізичної особи-підприємця Нашивайло Людмили Борисівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 5» (вул. А. Ахматової, 3, м. Київ, 02068; ідентифікаційний код 32070545), 2) Товариство з обмеженою відповідальністю «ІОЦ Рада» (01015, місто Київ, вул. Старонаводницька, буд. 13; ідентифікаційний код 38809727) про визнання недійсним договору та солідарне стягнення 47 789, 49 грн - відмовити.

4. Витрати у вигляді судового збору Фізичної особі-підприємцю Нашивайло Людмилі Борисівні не відшкодовуються.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 30.03.2023

Суддя Антон ПУКАС