ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________УХВАЛА
"28" березня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/1246/23
Господарський суд Одеської області у складі судді Демешина О.А., розглянувши, в порядку ст.140 ГПК України, заяву (вх. № 2-409/23 від 27.03.2023р.) заступника керівника Одеської обласної прокуратури про забезпечення позову по справі № 916/1246/23:
треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:
про розірвання договору купівлі-продажу та зобов`язання повернути нежитлові приміщення
з підстав порушення умов договору

27.03.2023 року Господарський суд Одеської області отримав позовну заяву (вх. № 1295/23) Заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави, в особі Одеської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИМОРСЬКИЙ БУЛЬВАР ХХІ" про розірвання договору купівлі-продажу та зобов`язання повернути нежитлові приміщення.
В порядку авторозподілу позов передано на розгляд судді Демешину О.А.
Ухвалою від 28.03.2023 року, суд відкрив провадження по справі, ухвалив справу розглядати за правилами загального позовного провадження, залучив до участі у справі, в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Департамент культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної військової адміністрації; Департамент культури, міжнародного співробітництва та європейської інтеграції Одеської міської ради; Міністерство культури та інформаційної політики України, призначив дату та час підготовчого засідання, встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст.165 ГПК України протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, встановив залученим третім особам строк для надання пояснень щодо позову, в порядку ст. 168 ГПК України - до 19.04.2023 року.
Одночасно з позовом до суду надано заяву (вх. № 2-409/23) про забезпечення позову по справі в якій заступник керівника Одеської обласної прокуратури просить суд:
- вжити заходи забезпечення позовної заяви шляхом накладення арешту на нежитлові приміщення підвалу, першого поверху, другого, третього поверхів, мансарди та мезоніну будинку № 5 по бульвару Приморському в м. Одесі, загальною площею 2390 кв. м (реєстраційний номер: 34992375 в Реєстрі прав власності на нерухоме майно).
Заява обґрунтована тим, що ТОВ «Приморський бульвар XXI» не виконуються умови договору купівлі-продажу щодо належної експлуатації будівлі-пам`ятки, яка гарантує надійність будівельних конструкцій, щодо утримання об`єкта купівлі-продажу відповідно до охоронного договору та норм, передбачених Законом України «Про охорону культурної спадщини», дотримання державних стандартів, норм, правил та іншого законодавства в сфері охорони культурної спадщини, тобто істотно порушується договір, що своєю чергою завдає шкоди державним інтересам в сфері охорони культурної спадщини та значною мірою позбавляє Одеську міську раду як продавця вказаного об`єкта того, на що вона розраховувала при укладенні договору, зокрема, збереження об`єкта культурної спадщини національного значення, договір купівлі-продажу від 06.07.2012 підлягає розірванню, а будівля-пам`ятка підлягає поверненню до комунальної власності територіальної громади м. Одеси. Натомість згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що ТОВ «Приморський бульвар XXI» виступає в якості майнового поручителя за договором іпотеки від 27.12.2012, укладеним між ПАТ «Фінростбанк» (іпотекодержатель) та ТОВ «ДК ЗОК» (боржник), у зв`язку з чим щодо майна ТОВ «Приморський бульвар XXI», до складу якого входить спірне нерухоме майно за вказаним позовом, зокрема, нежитлові приміщення підвалу, першого поверху, другого, третього поверхів, мансарди та мезоніну, загальною площею 2390 кв. м, зареєстровано обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно.
Згідно ч. 2 ст. 136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Заходи забезпечення позову перелічені в ст. 137 ГПК України.
Тобто, забезпечення позову є засобом, що призначений гарантувати виконання майбутнього рішення господарського суду. Забезпечення позову полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Під забезпеченням позову розуміють діяльність судді (суду) щодо застосування передбачених процесуальним законом заходів, що гарантують реальне виконання майбутнього рішення у справі у випадку, якщо позов буде задоволено.
Крім того, Верховним судом в постанові від 25.02.2019 року по справі № 924/789/18 викладено наступний правовий висновок: ... умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення поручених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
Суд зазначає, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками судового процесу.
Верховний суд зазначив, що в немайнових спорах має досліджуватись, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.
Згідно з п. 3 постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року, позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього. Піддані арешту кошти слід обмежувати розміром суми позову та можливих судових витрат.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.09.2020 у справі № 320/3560/18.
В даному випадку, необхідність у забезпеченні вказаної позовної заяви шляхом накладення арешту на спірний об`єкт нерухомого майна та заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нього викликана тим, що відповідач по справі є майновим поручителем по договору іпотеки (у т.ч.спірного нерухомого майна), це майно може бути відчужено на користь третіх осіб з наступною реєстрацією за ними права власності, оскільки невжиття вищевказаних заходів забезпечення позову може ускладнити, або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, через можливу зміну власника спірного майна, чим фактично буде нівельована функція судового рішення як механізму дійсного поновлення порушених прав та інтересів позивача. Своєю чергою, необхідність у забезпеченні вказаної позовної заяви шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно та заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нього викликана тим, що невжиття заявлених заходів забезпечення позову призведе до порушення вимог щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду. Так, відчуження та нова реєстрація права власності на нерухоме майно за вказаною адресою призведе до необхідності звернення до суду з новим позовом до іншого відповідача.
З огляду на викладене, заяву (вх. № 2-409/23) Заступника керівника Одеської обласної прокуратури про забезпечення позову по справі № 916/1246/23 - слід задовольнити.
Керуючись ст. ст. 136-140, 234, 235 ГПК України , суд

1) Заяву (вх. № 2-409/23) Заступника керівника Одеської обласної прокуратури про забезпечення позову по справі № 916/1246/23 задовольнити.
2) В якості забезпечення позову по справі № 916/1246/23:
- вжити заходи забезпечення позовної заяви шляхом накладення арешту на нежитлові приміщення підвалу, першого поверху, другого, третього поверхів, мансарди та мезоніну будинку № 5 по бульвару Приморському в м. Одесі, загальною площею 2390 кв. м (реєстраційний номер: 34992375 в Реєстрі прав власності на нерухоме майно);
Ухвала набрала законної сили 28.03.2023р,.
дійсна для пред`явлення до виконання до 28.03.2026р.
та може бути оскаржена в порядку ст.ст.253-259 ГПК України.
Суддя Демешин Олександр Анатолійович