ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення заяви

про відкриття провадження у справі про банкрутство

"27" березня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/1023/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Усатого В.О.

розглянувши заяву ОСОБА_1 , м. Харків
про неплатоспроможність ОСОБА_1 , м. Харків , РНОКПП НОМЕР_1

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_1 звернулася до господарського суду Харківської області з заявою про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства, в якій просить суд прийняти заяву, відкрити провадження у справі про її неплатоспроможність, призначити керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Хомича Романа Володимировича, здійснити офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника, задовольнити заяву, винести постанову, визнати її неплатоспроможною, прийняти пропозицію - запропонований план реструктуризації, зупинити всі штрафні санкції, пеню, комісію, проценти, ввести мораторій, починаючи з дня винесення рішення.

У своїй заяві ОСОБА_1 зазначає, що вона не працевлаштована; з нею зареєстровані та проживають за фактичним місцем проживання дві доньки ( ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 ), батько та мати; фізичною особою-підприємцем зареєстрована не була; не має у праві власності транспортних засобів і рухомого майна; має прострочені зобов`язання перед 4 банками та 14 мікрофінансовими організаціями на загальну суму 436321,07 грн.

Також у своїй заяві ОСОБА_1 зазначає про те, що між нею та арбітражним керуючим Хомичем Р.В., який погодився виконувати повноваження керуючого реструктуризації, укладено договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ст. 113 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Преамбула Кодексу України з процедур банкрутства визначає, що цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Тобто, метою Кодексу України з процедур банкрутства є саме відновлення платоспроможності фізичної особи, яка розпочинається з процедури реструктуризації боргів боржника.

Таким чином, при відкритті провадження у справі про неплатоспроможність суд одночасно з відкриттям вводить процедуру реструктуризації боргів боржника та призначає керуючого реструктуризацією.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Кодексу України з процедур банкрутства, арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, керуючого санацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідне положення кореспондується зі статтею 30 Кодексу України з процедур банкрутства, яка імперативно встановлює, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.

Отже, надання послуг арбітражного керуючого, як суб`єкта незалежної професійної діяльності, відбувається на платній основі.

Порядок сплати грошової винагороди арбітражного керуючого під час виконання повноважень у справі про банкрутство визначено статтею 30 Кодексу України з процедур банкрутства.

Положеннями статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства встановлені вимоги до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Перелік документів (доказів), які в обов`язковому порядку додаються до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність чітко визначений, зокрема, ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Так, відповідно до п. 12 ч. 3 ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

Згідно з абз. 3 ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 1 січня 2023 року складає 2684,00 грн.

Отже, винагорода керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень становить 40260,00 грн (2684,00 грн х 5 = 13420,00 грн/місяць, 13420,00 грн/місяць х 3 місяці = 40260,00 грн).

Суд вважає за необхідне зазначити, що згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 статті 6 Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі", no. 28249/95 від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

У рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг (заяв); оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб суспільства та окремих осіб.

У даному випадку, необхідність сплати авансового внеску на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, яке визначено Кодексом України з процедур банкрутства, і не може бути визнано обмеженням права доступу до суду розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Законодавцем не передбачено жодних альтернативних можливостей авансуванню на депозитний рахунок суду оплати послуг керуючого реструктуризацією за три місяці виконання ним повноважень, що є гарантією з боку держави оплати праці цій особі на час формування реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство та відповідає гарантіям на оплату праці відповідно до статті 43 Конституції України.

Зазначене не позбавляє можливості боржника (фізичної особи) укласти угоду з арбітражним керуючим, який погодиться на умовах ВІДСТРОЧЕННЯ оплати до реалізації майна боржника виконувати повноваження керуючого реструктуризацією у справі про банкрутство цієї особи та відповідного звернення обох осіб (боржника та арбітражного керуючого) до суду про призначення його керуючим реструктуризацією у справу про банкрутство фізичної особи, яке подається разом із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство. Місцевий суд може розглянути подані документи, як альтернативу мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому, та прийняти відповідне рішення про можливість задоволення заяви боржника, дослідивши всю сукупність наданих ним доказів на обґрунтування неплатоспроможності фізичної особи.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.11.2020 у справі № 910/726/20.

Заявницею надано до суду договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 12.01.2023, який, як зазначає ОСОБА_1 , укладений між нею та ОСОБА_2 (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №1949 від 03.01.2020).

Відповідно до умов вищезазначеного договору оплата послуг арбітражного керуючого становить 40260,00 грн за весь строк виконання повноважень арбітражним керуючим, починаючи з дати його призначення та до моменту прийняття комітетом кредиторів відповідного рішення про встановлення оплати послуг; ОСОБА_1 вносить (перераховує) оплату рівними частинами протягом 20 місяців у сумі 2013,00 грн щомісячно на депозитний рахунок суду, в якому відкрито провадження у справі про неплатоспроможність. Розрахунки проводяться шляхом оплати ОСОБА_1 грошових коштів на депозитний рахунок суду, в якому перебуває провадження за умови надсилання арбітражним керуючим Хомичем Р.В. поточних звітів про проведену роботу та стан процедури реструктуризації боргів боржника.

Отже, в даному випадку, арбітражний керуючий Хомич Р.В. уклав угоду з боржницею, в якій погодився виконувати повноваження керуючого реструктуризації на умовах РОЗСТРОЧЕННЯ оплати його праці, а не ВІДСТРОЧЕННЯ оплати до реалізації майна боржника, як це зазначено у постанові Верховного Суду від 19.11.2020 у справі № 910/726/20.

Заявницею в якості доказів авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією надано квитанції про оплату (авансування на депозитний рахунок суду винагороди арбітражному керуючому) на загальну суму 6039,00 грн (згідно з квитанціями №0.0..1 від 01.12.2022 на суму 2013,00 грн, від 03.02.2023 на суму 2013,00 грн, від №0.0..1 від 08.03.2023).

Отже, ОСОБА_1 всупереч вищезазначеним нормам до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не додано докази авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень у повному обсязі.

Також суд звертає увагу на те, що, відповідно до п. 7.1 договору про оплату праці від 12.01.2023, договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Досліджуючи наданий до заяви оригінал відсканованого договору про оплату праці від 12.01.2023 судом встановлено, що вищевказаний договір підписаний лише арбітражним керуючим Хомичем Р.В. та не містить підпису іншої сторони, а саме фізичної особи ОСОБА_1 .

Таким чином, договір на оплату праці від 12.01.2023 не є укладеним, а отже не може бути прийнятий судом у якості належного доказу щодо мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 36 Кодексу України з процедур банкрутства, боржник подає заяву до господарського суду за наявності майна, достатнього для покриття витрат, пов`язаних з провадженням у справі, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Проте, боржницею не надано належних та допустимих доказів можливості в подальшому здійснити оплату послуг арбітражного керуючого у справі про його неплатоспроможність після реалізації майна боржника.

Заявниця зазначає, що у неї наявна заборгованість перед 4 банками та 14 мікрофінансовими організаціями, проте до матеріалів заяви надано лише пропозицію на укладення кредитного договору (оферту) з ТОВ "Споживчий центр", підтвердження № 31.07.2021-100001386 від 31.07.2021 про укладання кредитного договору, паспорт споживчого кредиту, заявку; договір про споживчий кредит №1612308 від 07.07.2021, укладений з ТОВ "Веллфін"; пропозицію (оферту) на укладення електронного договору №709503 від 23-07-2021 та договір позики №709503 від 23-07-2021, укладені з ТОВ "Місер Мані"; договір про надання фінансового кредиту №22922-07/2021, укладений з ТОВ "ФК "Інвеструм", з додатком № 1 до договору; паспорт споживчого кредиту "Швидка готівка", заява про надання послуги "Швидка готівка" від 24.05.2021 №ABH0CT15223707; договір позики (антуїтет) № 75965988 від 31.07.2021, укладений з ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів", паспорт споживчого кредиту; заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ "ПАМБ".

Інших доказів наявності правовідносин із зазначеними заявником іншими кредиторами не надано.

Крім того, у наданому заявницею конкретизованому списку кредиторів зазначено, що перед АТ КБ "Приват Банк" поточна заборгованість за договором №4321 від 14.06.2021 складає 0 грн; перед АТ "ПУМБ" за договором №901 від 26.07.2021 поточна заборгованість складає 0 грн; перед ТОВ "Гоуфінгоу" за договором №1748042 від 08.08.2021 поточна заборгованість складає 0 грн; перед ТОВ "Європейська кредитна група" за договором № 2952512 від 22.07.2021 поточна заборгованість складає 0 грн; перед ТОВ "Служба миттєвого кредитування" за договорами № 302 від 24.07.2021 та № 166 від 03.07.2021 поточна заборгованість складає 0 грн. Однак, письмові пояснення включення вищезазначених фінансових установ щодо вищевказаних договорів до списку кредиторів боржника, у заяві не наведені.

ОСОБА_1 також стверджує, що нею не надано належних доказів в частині всіх копії договорів, квитанції, банківських виписок тощо, що підтверджують суми грошових вимог кредиторів, на підставі яких виникла заборгованість, через їх відсутність або втрату.

Вказане не може бути прийняте судом, оскільки заявниця як сторона договорів не позбавлена права звернутися до відповідних фінансових установ з метою отримання відповідних документів, які стосуються її прав та обов`язків, проте докази таких звернень ОСОБА_1 до заяви не додано.

У постанові Верховного Суду від 21.10.2020 у справі № 915/36/20 висловлена позиція, за якою на момент подачі заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство боржником повинні бути надані документи (первинні документи, договори, бухгалтерський баланс, судові рішення тощо), які підтверджують наявність ознак неплатоспроможності або її загрози, інакше таке банкрутство має ознаки фіктивного, тобто ініційованого з метою невиконання зобов`язань.

Таким чином відсутність доказів наявності первісної документації, на підставі якої виникла заборгованість та суми такої заборгованості, позбавляє можливості суду надати оцінку щодо права боржника звернутися до господарського суду з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство в порядку ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутств.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник зобов`язаний подати пропозиції щодо реструктуризації боргів (проєкт плану реструктуризації боргів).

До заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство заявницею долучено пропозиції щодо реструктуризації боргів, відповідно до яких останній не визначає суму для задоволення вимог кредиторів, зазначає від`ємну цифру (менше за нуль, а саме -2684 грн) та фактично пропонує до списання кредиторську заборгованість.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника.

Отже, план реструктуризації повинен містити умови відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника.

До того ж суд зауважує на тому, що згідно з даними КП "Діловодство спеціалізованого суду" ОСОБА_1 вже подавалися до суду декілька заяв про відкриття провадження про неплатоспроможність.

08.12.2022 фізична особа ОСОБА_1 звернулася до господарського суду Харківської області з заявою про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність у порядку ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства (вх. № 2462/22). Заявницею запропоновано призначити керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Хомича Р.В.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.12.2022 для розгляду справи № 922/2462/22 визначено суддю Новікову Н.А.

Ухвалою суду від 13.12.2022 у справі № 922/2462/22 (суддя Новікова Н.А.) заяву фізичної особи ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність залишено без руху. Надано заявниці строк 10 днів з дня отримання цієї ухвали для усунення недоліків заяви, шляхом подання до суду: доказів на підтвердження наявності майна достатнього для покриття витрат, пов`язаних з провадженням у справі про неплатоспроможність, або доказів авансування винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень в сумі 40260,00 грн на депозитний рахунок господарського суду Харківської області; проєкту плану реструктуризації боргів, який відповідатиме вимогам ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства. Попереджено заявницю, що у разі не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із заявою.

Ухвалою суду від 23.12.2022 у справі № 922/2462/22 (суддя Новікова Н.А.) повернуто заявниці - ОСОБА_1 заяву про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність разом із доданими до неї документами. Роз`яснено заявниці, що повернення заяви про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку після усунення недоліків.

З тексту ухвали суду від 23.12.2022 вбачається, що 19.12.2022 до суду від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків (вх. № 16504), до якої заявницею не додано документів, витребуваних ухвалою суду від 13.12.2022 про залишення заяви без руху, тобто боржницею не усунуто недоліки заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

17.02.2023 до суду від фізичної особи ОСОБА_1 надійшла друга заява про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність (вх.№635/23), в якій заявниця просила суд прийняти заяву, відкрити провадження у справі про її неплатоспроможність, призначити керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Хомича Романа Володимировича, здійснити офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника, задовольнити заяву, винести постанову, визнати її неплатоспроможною, прийняти пропозицію - запропонований план реструктуризації, зупинити всі штрафні санкції, пеню, комісію, проценти, ввести мораторій, починаючи з дня винесення рішення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2023 для розгляду справи № 922/635/23 визначено суддю Усатого В.О.

Ухвалою суду від 17.02.2023 (суддя Усатий В.О.) заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (вх.№ 635/23 від 17.02.2023) залишено без руху. Повідомлено ОСОБА_1 про допущені недоліки заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (вх.№635/23 від 17.02.2023). Ухвалено заявниці - ОСОБА_1 у десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали усунути недоліки, надати суду: докази сплати решти авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень, а саме у розмірі 36234,00 грн; належні докази наявності заборгованості перед кредиторами, зазначеними в заяві (вх. № 635/23 від 17.02.2023), щодо кожного кредитора окремо та з документальним підтвердженням суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором; проєкт плану реструктуризації боргів, який відповідатиме вимогам ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства. Роз`яснено ОСОБА_1 , що у разі не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із заявою.

Ухвалою суду від 02.03.2023 у справі № 922/635/23 (суддя Усатий В.О.) повернуто ОСОБА_1 заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (вх. № 635/23 від 17.02.2023). Звернуто увагу ОСОБА_1 на те, що відповідно до ч. 3 ст. 38 Кодексу України з процедур банкрутства повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку.

В ухвалі суду від 02.03.2023 у справі № 922/635/23 зазначено про те, що 22.02.2023 до суду від ОСОБА_1 надійшла заява (вх. № 4277) про усунення недоліків, в якій заявниця, з посиланням на судову практику, просила суд вважати усуненими недоліки заяви, зазначені в ухвалі суду від 17.02.2023 та відкрити провадження у справі № 922/635/23 про її неплатоспроможність. Всупереч тому, що подана 22.02.2023 ОСОБА_1 заява була названа заявою про усунення недоліків, суд зазначив про те, що доказів усунення недоліків заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність заявницею не надано. За своїм змістом заява (вх. № 4277 від 22.02.2023) є незгодою ОСОБА_1 з підставами залишення її заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (вх.№ 635/23 від 17.02.2023) без руху.

Таким чином, заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність із вх. № 1023/23 від 20.03.2023 є третьою заявою ОСОБА_1 , поданої з ідентичними недоліками.

З вищенаведеного вбачається, що ОСОБА_1 втретє звертається до суду з заявою про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність, при цьому заяви містять ідентичні недоліки, що вже були предметом дослідження судом та щодо яких судом було постановлено ухвали з викладеними відповідними роз`ясненнями й мотивами, поряд із цим, виявлені судом недоліки заявниця не виправляє.

На думку суду, звернення ОСОБА_1 втретє з заявою про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність із ідентичними попереднім заявам недоліками є фактично зловживанням процесуальними правами учасника судового процесу, дії якого повинні відповідати критеріям добросовісності при користування процесуальними правами.

Частиною першою статті 43 ГПК України передбачено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з ч. 4 ст. 43 ГПК України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 43 ГПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Згідно з ч. 3 ст. 43 ГПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Враховуючи вищевикладене, суд визнає дії ОСОБА_1 , які полягають у поданні до суду втретє заяви про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність (із ідентичними попереднім заявам недоліками) зловживанням процесуальними правами.

Приймаючи до уваги вищезазначене, враховуючи приписи ч. 3 ст. 43 ГПК України, суд вважає за необхідне повернути ОСОБА_1 заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (вх. № 635/23 від 20.03.2023) та попередити ОСОБА_1 про неприпустимість зловживання процесуальними правами та про відповідальність за таке зловживання.

Керуючись ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 43, 232-235 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути ОСОБА_1 заяву про відкриття провадження у справі про неплатспроможність (вх. № 635/23 від 20.03.2023).

Попередити ОСОБА_1 про неприпустимість зловживання процесуальними правами та про відповідальність за таке зловживання.

Ухвалу направити ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги в строки, передбачені ст. 256 ГПК України.

Суддя Усатий В.О.