УХВАЛА

03 квітня 2023 року

м. Київ

cправа № 907/668/21

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Сухового В.Г.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Приватного підприємства "Закарпатінвестбуд" (далі - ПП "Закарпатінвестбуд",відповідач, скаржник)

на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 22.02.2023

у справі № 907/668/21

за позовом Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради

до Приватного підприємства "Закарпатінвестбуд"

про стягнення 55341,43 грн заборгованості по сплаті орендної плати,

ВСТАНОВИВ:

ПП "Закарпатінвестбуд" 13.03.2023 (згідно з поштовими відмітками на конверті) звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 22.02.2023 у справі № 907/668/21 та передати справу на новий розгляд.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.03.2023 для розгляду касаційної скарги у справі № 907/668/21 визначено колегію суддів у складі: Суховий В.Г. - головуючий, Берднік І.С., Зуєв В.А.

Водночас, Верховним Судом складено Акт № 29.1-25/131 від 16.03.2023 про те, що при огляді касаційної скарги, яка надійшла від ПП "Закарпатінвестбуд" поштовим відправленням (штриховий код 780), виявлено, що в касаційній скарзі не вказано номер справи. При цьому, зазначено, що відповідно до ухвали Західного апеляційного господарського суду від 22.02.2023 року у справі №907/668/21, яка додана до касаційної скарги, встановлено, що касаційна скарга подана у справі господарського суду Закарпатської області № 907/668/21.

До Верховного Суду 20.03.2023 надійшла заява від ПП "Закарпатінвестбуд", в якій скаржник просить прийняти до уваги касаційну скаргу, яка міститься в додатку до заяви, із зазначенням вірного номеру справи, який у звязку з комп`ютерним збоєм не міститься у попередньо поданої касаційної скарги.

Згідно з частиною першою статті 298 ГПК України особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини першої статті 288 ГПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Як убачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, оскаржувану ухвалу Західного апеляційного господарського суду у справі № 907/668/21 постановлено - 22.02.2023, а, отже, останній день оскарження ухвали за приписами частини першої статті 288 ГПК України припадає на 14.03.2023, натомість заяву, до якої додано касаційну скаргу із зазначенням номеру справи, скаржником надіслано на адресу Верховного Суду - 15.03.2023, що підтверджується відміткою «Укрпошта Експрес» на поштовому конверті.

Таким чином, зазначену заяву ПП "Закарпатінвестбуд" подано за межами строку на касаційне оскарження, що є порушенням вимог частини першої статті 298 ГПК України.

Відповідно до статті 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням наведених процесуальних норм, заяву про долучення касаційної скарги, залишається судом без розгляду на підставі статті 118 ГПК України, оскільки подана після закінчення строку на касаційне оскарження.

Перевіривши дотримання форми та змісту касаційної скарги на відповідність вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), Верховний Суд встановив таке.

Предметом касаційного оскарження є ухвала Західного апеляційного господарського суду від 22.02.2023, якою відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПП "Закарпатінвестбуд" на рішення Господарського суду Закарпатської області від 28.10.2021 у справі № 907/668/21 на підставі частини другої статті 261 ГПК України.

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Приписами частини третьої статті 311 ГПК України передбачено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Отже, у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Відтак, системний аналіз наведених положень ГПК України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 287 ГПК України має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний абзац частини другої статті 287 ГПК України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Водночас, оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження належить до переліку судових рішень, на які учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки), мають право подати касаційну скаргу (пункт 3 частини першої статті 287 ГПК України).

Таким чином, процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування яких конкретно норм матеріального та/або порушення норм процесуального права припустився суд апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення та чітко визначити конкретну підставу касаційного оскарження судового рішення, передбачену частиною другої статті 287 ГПК України, з огляду на предмет оскарження.

Проте, в порушення вищенаведених процесуальних вимог, при поданні касаційної скарги на ухвалу суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження, скаржник не посилається на підставу подання касаційної скарги, визначену відповідним абзацом частини другої статті 287 ГПК України у разі оскарження судового рішення, передбаченого пунктом 3 частини першої статті 287 ГПК України, а також касаційна скарга не містить посилання, які саме норми матеріального чи процесуального права порушено чи неправильно застосовано судом апеляційної інстанції під час прийняття оскаржуваного судового рішення.

З огляду на принципи диспозитивності, рівності, змагальності та межі касаційного перегляду закріплені у статті 300 ГПК України, Суд не наділений повноваженнями доповнювати касаційну скаргу міркуваннями, які скаржник не навів у її тексті, або самостійно визначати конкретну підставу касаційного оскарження.

Отже, перевіркою щодо форми та змісту касаційної скарги на відповідність вимогам статті 290 ГПК України, Верховним Судом встановлено, що касаційна скарга не відповідає вимогам пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України враховуючи вищевикладене.

Таким чином, скаржнику слід виконати вимоги пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України та усунути недоліки касаційної скарги, а саме протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали подати до суду касаційну скаргу в новій редакції.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України, із наданням скаржникові строку для усунення зазначених вище недоліків, шляхом надання:

1) касаційної скарги в новій редакції із урахуванням вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України, з огляду на предмет касаційного оскарження;

2) доказів надіслання копії касаційної скарги в новій редакції іншим учасникам даної справи.

Матеріали з усуненням недоліків касаційної скарги слід подати в Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у встановлений цією ухвалою строк.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що неусунення названих недоліків протягом установленого строку матиме наслідком повернення касаційної скарги на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України.

Керуючись статтями 118, 174, 234, 235, 287, 290, 298, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Приватного підприємства "Закарпатінвестбуд" про долучення касаційної скарги - залишити без розгляду.

2. Касаційну скаргу Приватного підприємства "Закарпатінвестбуд" на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 22.02.2023 у справі № 907/668/21 - залишити без руху.

3. Надати Приватному підприємству "Закарпатінвестбуд", строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали. Документи про усунення недоліків направляти до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: вул. О.Копиленка, 6, м. Київ, 01016., або через підсистему "Електронний суд".

4. Роз`яснити Приватному підприємству "Закарпатінвестбуд", виведення з ринку якого здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб безпосередньо, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя В. Суховий