ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
"16" березня 2023 р. Cправа № 902/10/22
Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А.,
за участю секретаря судового засідання Зеленюк О.В.,
представника позивача - Клімченка М.Г.,
у відсутності решти учасників процесу,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача про ухвалення додаткового рішення у справі
про скасування державної реєстрації змін до установчих документів,
Господарським судом Вінницької області 16.02.2023 прийнято рішення у справі №902/10/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "БСМ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Січ Резерв", за участю в розгляді справи третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, Громадської організації "Товариство сприяння обороні України", Підприємства "Сприяння" Громадської організації "Товариство сприяння обороні України", ОСОБА_1 , Дніпровського районного спортивно-технічного клубу Товариства сприяння обороні України, Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЦ Ледокол", про скасування державної реєстрації змін до установчих документів, відповідно до якого позов задоволено повністю.
У судовому засіданні 16.02.2023 представником позивача до закінчення судових дебатів заявлено про надання доказів понесення Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "БСМ" витрат на професійну правничу допомогу протягом 5-ти днів після ухвалення рішення у справі.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На адресу електронної пошти суду 21.02.2023 надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі №902/10/22 з додатком ряду документів на підтвердження витрат Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "БСМ" на професійну правничу допомогу (вх. канцелярії суду №01-34/1679/23 від 22.02.2023).
За приписами ст. 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Згідно із п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Враховуючи, що докази на підтвердження витрат Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "БСМ" на професійну правничу допомогу направлено на адресу електронної пошти суду 21.02.2023, тобто в межах п`яти днів після ухвалення рішення у справі №902/10/22, суд доходить висновку, що позивачем дотримано процесуального строку подачі таких доказів.
Так, ухвалою суду від 01.03.2023 для вирішення питання про судові витрати позивача на професійну правничу допомогу призначено судове засідання на 16.03.2023.
На визначений час у судове засідання 16.03.2023 з`явився представник позивача в режимі відеоконференції який підтримав подану заяву у повному обсязі, решта повідомлених належним чином учасників справи правом участі у судовому засіданні не скористалися.
Відповідно до ч. 4 ст. 244 ГПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про розгляд питання розподілу понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу за відсутності решти учасників справи.
Визначаючись щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу, суд враховує таке.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно із ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16).
Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
За змістом ч. 3 ст. 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро (організаційні форми адвокатської діяльності).
Як слідує з матеріалів справи, 05.05.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "БСМ" (Клієнт) та адвокатом Клімченком Микитою Генадійовичем (Адвокат) укладено Договір №03/22 про надання правової допомоги (Договір), відповідно до п.1.1. якого Клієнт доручає, а Адвокат зобов`язується за винагороду (плату) надати правову допомогу, що включає:
- консультації Клієнта з питань цивільного, господарського, адміністративного права;
- представництво, захист прав і законних інтересів Клієнта в будь-яких судових установах України всіх інстанцій і юрисдикцій, органах МВС, СБУ, прокуратури України, Державної виконавчої служби України, приватних виконавців, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування;
Пунктом 4.1. Договору встановлено, що гонорар Адвоката за цим договором складає:
- за підготовку позовної заяви, відзиву, відповіді на відзив, заперечень - 2 500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. без ПДВ;
- за підготовку апеляційної скарги відзиву, відповіді на відзив, заперечень до суду апеляційної інстанції - 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп. без ПДВ;
- за підготовку касаційної скарги, відзиву, відповіді на відзив, заперечень до суду касаційної інстанції - 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. без ПДВ;
- за підготовку інших процесуальних документів у справі від 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп. до 2 000 (дві тисячі) грн. 00 коп. без ПДВ;
- представництво інтересів Клієнта в суді - 2 500 (дві тисячі) грн. за одне судове засідання.
Гонорар підлягає сплаті протягом 30 днів з моменту підписання акту приймання - передачі наданих послуг шляхом перерахування Клієнтом грошових коштів на розрахунковий рахунок Адвоката або внесення готівкою в касу Адвоката (п. 4.2. Договору).
Відповідно до Актів прийому передачі правової допомоги до Договору №1/1 від 27.05.2022 та №2/1 від 21.02.2023 Адвокат та Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "БСМ" підтвердили факт надання правової допомоги на загальну суму 11 000 грн (кожен з Актів на суму 5 500 грн).
Слід зазначити, що вартість наданих послуг розрахована згідно із п. 4.1. Договору.
Окрім того, матеріали справи містять копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АР №1088349 від 06.05.2022 на представництво інтересів позивача адвокатом Клімченком Микитою Геннадійовичем.
Згідно із ч.ч. 1-2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).
Частиною 4 ст. 126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України). При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду по справі №908/2702/21 від 12.01.2023 викладено висновок, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд може з власної ініціативи застосовувати критерії, що визначені у частинах п`ятій-сьомій статті 129 ГПК України.
Так, за приписами ч.5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Враховуючи зміст норм статей 3, 11, 15 Господарського процесуального кодексу України питання про співмірність заявлених позивачем до стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу має вирішуватись із застосуванням критеріїв пропорційності та розумності, керуючись принципом верховенства права.
Оскільки доказів фактичної сплати позивачем вартості витрат на правову допомогу матеріали справи не містять, суд враховує, що в силу приписів п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розподілу підлягають витрати на професійну правничу допомогу незалежно від того чи їх фактично сплачено чи має бути сплачено. Таку правову позицію викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.
Окремо суд звертає увагу на позицію Великої Палати Верховного Суду (постанова від 12.05.2020 у справі №904/4507/18), що домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, у межах правовідносин між якими і може розглядатися питання щодо обов`язковості такого зобов`язання.
Відповідачем не подано клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, а також доказів, котрі могли б підтвердити неспівмірність таких витрат, поряд з цим підстави для застосування критеріїв, що визначені у частинах п`ятій-сьомій статті 129 ГПК України, на переконання суду, відсутні, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість витрат позивача на професійну правничу допомогу в сумі 11 000 грн.
Також суд акцентує увагу, що у позовній заяві до орієнтовного розрахунку судових витрат не включено витрат позивача на професійну правничу допомогу. Однак вступ у справу Адвоката позивача відбувся після подання позовної заяви, що не виключає можливості відшкодування відповідних витрат.
Так, у ряді постанов Верховного Суду у справах № 922/676/21 від 14.12.2021, № 905/716/20 від 08.04.2021, № 916/2087/18 від 31.03.2021, № 922/3812/19 від 10.12.2020 зазначається, що у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.
Враховуючи належне документальне підтвердження витрат позивача на професійну правничу допомогу, а також факт вступу у справу Адвоката позивача після подання позовної заяви у справі №902/10/22, суд не вбачає підстав для відмови у відшкодуванні таких витрат.
У відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Враховуючи задоволення позову у справі №902/10/22 повністю, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в сумі 11 000 грн.
Керуючись ст.ст. 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 126, 129, 221, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 244, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Ухвалити додаткове рішення про розподіл витрат на професійну правничу допомогу у справі №902/10/22.
3. Згідно з приписами ч.1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
4. Відповідно до положень ч.1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне додаткове рішення складено 27 березня 2023 р.
Суддя А.А. Тварковський
1 - до справи;
7 - ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 ;