ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2023 р. Справа№ 911/683/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Чорногуза М.Г.

Агрикової О.В.

при секретарі судового засідання Линник А.М.,

розглянувши матеріали заяви Фермерського господарства «Тимошенко Н.І.» про відшкодування витрат на правову допомогу у справі № 911/683/21

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Манад»

до Фермерського господарства «Тимошенко Н.І.»

про стягнення 2 093 053,04 грн, -

представники сторін:

від позивача за зустрічним позовом: не з`явився,

від відповідача за зустрічним позовом: Копусь А.А.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 27.09.2022 у справі № 911/683/21 зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Манад» до Фермерського господарства «Тимошенко Н.І.» про стягнення 2 093 053,04 грн, з яких: 536 583,60 грн неустойка у вигляді штрафу, 1 008 000,00 грн збитки у вигляді втраченої вигоди, 548 469,44 грн збитки у вигляді додаткових витрат внаслідок заміщення недопоставленого товару аналогічним товаром задоволено частково. Присуджено до стягнення з Фермерського господарства «Тимошенко Н.І.» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Манад» 334 983,60 грн неустойки у вигляді штрафу, 287 964,00 грн збитків у вигляді додаткових витрат внаслідок заміщення недопоставленого товару аналогічним товаром, 9 344,22 грн витрат зі сплати судового збору. У задоволенні решти зустрічних позовних вимог про стягнення 201 600,00 грн неустойки у вигляді штрафу, 1 008 000,00 грн збитків у вигляді втраченої вигоди, 260 505,44 грн збитків у вигляді додаткових витрат внаслідок заміщення недопоставленого товару аналогічним товаром - відмовлено.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Манад» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить частково скасувати оскаржуване рішення в частині стягнення з відповідача 334 983,60 грн штрафу за прострочення поставки кукурудзи, 287 964,00 грн збитків у вигляді витрат на придбання аналогічного товару в іншого постачальника, в частині відмови у задоволенні вимоги про стягнення збитків в сумі 1 008 000,00 грн та ухвалити в цій частині нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги позивача за зустрічним позовом.

Також, не погоджуючись із вищезазначеним рішенням, Фермерське господарство «Тимошенко Н.І.» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить частково скасувати оскаржуване рішення в частині стягнення з відповідача 334 983,60 грн штрафу за прострочення поставки кукурудзи, 287 964,00 грн збитків у вигляді додаткових витрат та постановити у цій частині нове рішення, яким зменшити стягнення договірної неустойки (штрафу) за прострочення поставники товару до 167 491,80 грн, в іншій частині позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Манад» та апеляційну скаргу Фермерського господарства «Тимошенко Н.І.» на рішення Господарського суду Київської області від 27.09.2022 у справі № 911/683/21 залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 27.09.2022 у справі № 911/683/21 залишено без змін.

27.02.2023 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду представником Фермерського господарства «Тимошенко Н.І.» подано заяву про відшкодування витрат на правову допомогу у справі № 911/683/21(вх.. №09.1-11/928/23 від 27.02.2023), у якій Фермерське господарство просить:

вирішити питання про розподіл судових витрат ФГ «Тимошенко Н.І.» на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи №911/683/21 у розмірі 35000,00 грн;

винести додаткову постанову, якою задовольнити заяву ФГ «Тимошенко Н.І.» про відшкодування витрат на правову допомогу у справі № 911/683/21 з покладенням цих витрат на ТОВ «Манад».

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2023 заяву ФГ «Тимошенко Н.І.» про відшкодування витрат на правову допомогу у справі № 911/683/21 (вх. №09.1-11/928/23 від 27.02.2023) призначено до розгляду на 22.03.2023.

20.03.2023 на електронну пошту до Північного апеляційного господарського суду надійшли заперечення ТОВ «Манад» щодо заяви про стягнення судових витрат, у яких останній вказав на необґрунтованість поданої заяви з огляду ту обставину, що у задоволенні апеляційних скарг як Товариству з обмеженою відповідальністю «Манад» так і Фермерському господарству «Тимошенко Н.І.» постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2023 було відмовлено, відтак витрати на професійну правничу (правову допомогу) в сумі 35 000,00 грн необхідно віднести на Фермерське господарство «Тимошенко Н.І.».

Водночас, у поданих вище запереченнях позивач за зустрічним позовом просив провести розгляд заяви про відшкодування витрат на правову допомогу у справі № 911/683/21 без участі представників ТОВ «Манад».

В судовому засіданні представник Фермерського господарства «Тимошенко Н.І.» адвокат Копусь А.А. заяву підтримав у повному обсязі.

У судовому засіданні 22.03.2023 судом оголошено вступну та резолютивну частини додаткової постанови.

Надавши оцінку матеріалам апеляційного провадження, апеляційним скаргам ТОВ «Манад» та ФГ «Тимошенко Н.І.», а також поданим під час апеляційного провадження заявам сторін по суті, дослідивши інші матеріали справи (протоколи судових засідань, розписки, ухвали суду тощо), колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви ФГ «Тимошенко Н.І.», виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 282 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції має містити новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, та розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Статтею 221 ГПК України визначено, що у разі якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною 2 цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Статтею 123 ГПК України унормовано, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

У відповідності до статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Право учасників справи користуватися правничою допомогою передбачено ст. 16 ГПК України.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Як встановлено судом, у прохальній частині апеляційної скарги Фермерським господарством висловлено вимогу покладення судових витрат, у тому числі витрат на правову допомогу на ТОВ «Манад».

Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Під час судового засідання 22.02.2023 представником відповідача за зустрічним позовом підтримано вимоги про покладення судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу та зроблено заяву про наміри подати докази на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи, в порядку та строки, визначені вказаною нормою, 27.02.2023 Фермерським господарством «Тимошенко Н.І.» було подано заяву про ухвалення додаткової постанови у справі (вх. №09.1-11/928/23 від 27.02.2023).

На підтвердження вимоги про стягнення з ТОВ «Манад» витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги адвоката, відповідачем за зустрічним позовом подано копії наступних документів:

договору про надання правової допомоги від 23.07.2021;

додаткової угоди №2 від 29.11.2022 до договору про надання правової допомоги від 23.07.2021;

платіжного доручення від 29.11.2022 №26;

виписки з банківського рахунку АО «ЮФ «Копусь і Муляр» від 23.11.2023;

акту прийому-передачі наданих послуг від 22.02.2023 №1.

Крім того, в матеріалах справи наявні копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №3585/10 від 21.02.2008, виданого Копусь Андрію Анатолійовичу та ордер на надання правничої (правової) допомоги від 01.12.2022 на представництво інтересів Фермерського господарства «Тимошенко Н.І.» у Північному апеляційному господарському суді адвокатом Копусь Андрієм Анатолійовичем.

Оцінивши надані заявником докази, колегією суддів встановлено, що 23.07.2021 Фермерське господарство «Тимошенко Н.І.» в особі голови господарства Тимошенко Ніни Іванівни, яка діє на підставі Статуту, іменоване надалі «Клієнт», з одного боку, та Адвокатське об`єднання «Юридична фірма «Копусь і Муляр», в особі керуючого партнера, адвоката Муляра Євгенія Григоровича, який діє на діє на підставі Статуту, іменоване надалі «Адвокатське об`єднання» з іншого боку, керуючись статтями 26-30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» уклали договір про надання правової допомоги №ЮФКМ/44/2021, за п. 1.1. якого Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання зобов`язується здійснювати представництво Клієнта в Господарському суді Київської області у справі №911/683/21 з розгляду спору між Клієнтом та ТОВ «Манад». Адвокатське об`єднання зобов`язується здійснювати представництво Клієнта на умовах і в порядку, що визначені цим договором, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги (юридичних послуг) та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору.

29.11.2022 між Фермерським господарством «Тимошенко Н.І.» та Адвокатським об`єднанням «Юридична фірма «Копусь і Муляр» укладено Додаткову угоду до Договору про надання правової допомоги від 23.07.2021 №ЮФКМ/44/2021 про наступне:

1. Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання зобов`язується здійснювати представництво Клієнта в Північному апеляційному господарському суді у справі щодо оскарження рішення Господарського суду Київської області у справі 911/683/21 вiд 27.09.2022 в спорі між Клієнтом та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНАД».

2. Загальна вартість юридичних послуг (гонорар), що мають бути надані відповідно до цієї Додаткової угоди складає 35 000 (тридцять п`ять тисяч) грн 00 коп., без ПДВ, які Клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню протягом 5 робочих днів з дати укладення даноп Додаткової угоди;

3. Ця Додаткова угода складена в двох екземплярах для кожноп iз Сторін, які мають однакову юридичну силу.

Платіжним дорученням №26 від 29.11.2022 Фермерським господарством «Тимошенко Н.І.» перераховано на користь Адвокатського об`єднання «Юридична фірма «Копусь і Муляр» 35 000,00 грн. Випискою з банківського рахунку АО «ЮФ «Копусь і Муляр» від 23.11.2023 підтверджується надходження коштів від Фермерського господарства «Тимошенко Н.І.» на рахунок Адвокатського об`єднання.

Як підтверджується актом прийому-передачі наданих послуг від 22.02.2023 №1 під час розгляду цієї справи судом апеляційної інстанції, Адвокатським об`єднанням було здійснено наступні дії:

підготовка та подача апеляційної скарги на рішення Господарського суду Київської області вiд 27.09.2022 у справі 911/683/21;

підготовка та подача відзиву на апеляційну скаргу вих. №25/11-2022 від 18.11.2022 на рішення Господарського суду Київської області вiд 27.09.2022 у справі 911/683/21;

підготовка та направлення відповіді на відзив на апеляційну скаргу вих. №11/ЮФКМ/44/21 від 08.02.2023;

підготовка та подання клопотання про відкладення судового засідання від 15.02.2023 вих.№12/ЮФКМ/44/2021;

підготовка та подання Коментарів на Пояснення щодо кількості товару згідно п.3.1 договору та опціону поставки +/- 10% вих.№7/2-2023 вiд 13.02.2023 (вих. №13/ЮФКМ/44/2021 від 21.02.2023);

участь в судових засіданнях 25.01.2023, 15.02.2023 та 22.02.2023;

підготовка та подання заяви щодо відшкодування витрат на правову допомогу.

Надаючи оцінку поданим представником Фермерського господарства «Тимошенко Н.І.» доказам, колегія суддів вважає, що матеріалами справи підтверджується надання Клієнту Адвокатським об`єднанням «Юридична фірма «Копусь і Муляр» послуг з надання професійної правничої допомоги у погодженому між адвокатом та Клієнтом гонорарі у розмірі 35 000,00 грн та у обсязі, визначеному актом прийому-передачі наданих послуг від 22.02.2023 №1.

Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим у частині п`ятій статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку /дії / бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, також визначені положеннями частин шостої, сьомої та дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

Зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).

Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.

Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Висновки, аналогічні відображеним вище, викладені в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Розглядаючи заяву ФГ «Тимошенко Н.І.» про відшкодування витрат на професійну правову допомогу у справі № 911/683/21, колегія суддів виходить з того, що обсяг наданої адвокатом правової допомоги охоплює апеляційне провадження як за апеляційною скаргою власне товариства, так і за апеляційною скаргою ТОВ «Манад».

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2023 відмовлено у задоволенні як апеляційної скарги Фермерського господарства «Тимошенко Н.І.» так і апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Манад» на рішення Господарського суду Київської області від 27.09.2022 у справі № 911/683/21. Колегією суддів підтримано висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні Господарського суду Київської області від 27.09.2022 у справі № 911/683/21.

Колегія суддів також враховує, що звертаючись із заявою про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, представник ФГ «Тимошенко Н.І.» вказує на наявність підстав для покладення таких витрат на ТОВ «Манад» у зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги ТОВ «Манад» та залишенням в силі рішення Господарського суду Київської області від 27.09.2022 у справі №911/683/21 в оскаржуваній ТОВ «Манад» частині.

Аналізуючи обсяг послуг за актом прийому-передачі послуг від 22.02.2023 №1, наданим Адвокатським об`єднанням «Копусь і Муляр» Фермерському господарству «Тимошенко Н.І.» під час апеляційного провадження в розрізі розгляду справи саме за апеляційною скаргою ТОВ «Манад», колегія суддів враховує, що лише підготовку та подачу відзиву на апеляційну скаргу вих.№25/11-2022 від 18.11.2022 на рішення Господарського суду Київської області вiд 27.09.2022 у справі 911/683/21, підготовку та подання коментарів на Пояснення щодо кількості товару згідно п.3.1 договору та опціону поставки +/- 10% вих.№7/2-2023 вiд 13.02.2023 (вих.№13/ЮФКМ/44/2021 від 21.02.2023) та подання заяви щодо відшкодування витрат на правову допомогу можна ідентифікувати як такі, що стосуються виключно апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Манад».

В той же час підготовка та подання клопотання про відкладення судового засідання від 15.02.2023 вих.№12/ЮФКМ/44/2021; участь у судових засіданнях 25.01.2023, 15.02.2023, 22.02.2023 стосуються апеляційного провадження з оскарження рішення Господарського суду Київської області вiд 27.09.2022 у справі 911/683/21 в цілому, тобто і за апеляційною скаргою ТОВ «Манад», і за апеляційною скаргою Фермерського господарства «Тимошенко Н.І.».

Надаючи оцінку вартості наданих Адвокатським об`єднанням «Копусь і Муляр» Фермерському господарству «Тимошенко Н.І.» послуг з надання професійної правничої допомоги, колегія суддів виходить з того, що відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

У постанові Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 підкреслено, що для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склались між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного між ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», заява № 19336/04). А в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Отже, враховуючи обсяг матеріалів апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Манад», опрацьованих адвокатом, необхідність вивчення додаткових матеріалів, законодавства, кількість підготовлених процесуальних документів, а саме: відзиву на апеляційну скаргу, коментарів на Пояснення щодо кількості товару згідно п.3.1 договору та опціону поставки +/- 10% вих.№7/2-2023 вiд 13.02.2023 (вих.№13/ЮФКМ/44/2021 від 21.02.2023) та їх якість, складність спору у цій частині, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для покладення судових витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги Фермерському господарству «Тимошенко Н.І.» у сумі 3 500,00 грн на ТОВ «Манад», що складає 10% від розміру гонорару, визначеного сторонами додаткової угоди від 29.11.2022 до договору про надання правової допомоги від 23.07.2021 №ЮФКМ/44/2021.

Саме такий розмір витрат, за висновками колегії суддів є розумним, обґрунтованим та невідворотним, відповідно підлягає відшкодуванню в порядку, визначеному ч.4 ст. 129 ГПК України у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги ТОВ «Манад».

Оскільки укладаючи додаткову угоду від 29.11.2022 до Договору про надання правової допомоги від 23.07.2021 №ЮФКМ/44/2021 сторони визначились, що Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання зобов`язується здійснювати представництво Клієнта в Північному апеляційному господарському суді у справі щодо оскарження рішення Господарського суду Київської області у справі 911/683/21 вiд 27.09.2022 у спорі між Клієнтом та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНАД», без конкретизації наявності будь-яких апеляційних скарг, тобто така угода могла укладатись як і у зв`язку із бажанням Клієнта оскаржити судове рішення, так і у зв`язку з наявністю апеляційної скарги ТОВ «Манад», а також оскільки послуги щодо підготовки та подання клопотання про відкладення судового засідання від 15.02.2023 вих.№12/ЮФКМ/44/2021 та участі в судових засіданнях 25.01.2023, 15.02.2023, 22.02.2023 стосуються апеляційного провадження в цілому, у тому числі за апеляційною скаргою ФГ «Тимошенко», при цьому розмір гонорару також включає послуги, надані виключно за апеляційною скаргою ФГ «Тимошенко», а саме, підготовку та подачу апеляційної скарги на рішення Господарського суду Київської області вiд 27.09.2022 у справі 911/683/21; підготовку та направлення відповіді на відзив на апеляційну скаргу вих. №11/ЮФКМ/44/21 від 08.02.2023, судова колегія вважає, що витрати у розмірі 31 500,00 грн у будь-якому випадку були б понесені Фермерським господарством «Тимошенко» у зв`язку з оскарженням ним безпосередньо рішення Господарського суду Київської області від 27.09.2022 у справі № 911/683/21. Відповідно, з огляду на залишення апеляційної скарги ФГ «Тимошенко» без задоволення, а оскаржуваного рішення - без змін, у силу вимог ч. 4 ст. 129 ГПК України, такі витрати мають бути залишені за Фермерським господарством «Тимошенко».

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що заявником при зверненні до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі №911/683/21 було дотримано вимог ст.ст. 123, 124, 126, 129 ГПК України. Втім, заява, за встановлених під час апеляційного провадження обставин, підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 124, 126, 129, 221, 234, 235, 244, 344 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Фермерського господарства «Тимошенко Н.І.» про відшкодування витрат на правову допомогу у справі № 911/683/21 задовольнити частково.

2. Судові витрати, пов`язані із наданням правничої допомоги Фермерського господарства «Тимошенко Н.І.» у сумі 3 500,00 грн покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Манад».

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Манад» (07714, Київська обл., Яготинський р-н., с. Засупоївка, вул. Центральна, буд. 34; ) на користь Фермерського господарства «Тимошенко Н.І.» (16464, Чернігівська обл., Борзнянський р-н, с. Махнівка, вул. Вишнева, буд. 8; ) 3 500,00 (три тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. судових витрат, понесених у зв`язку із наданням професійної правничої допомоги.

4. Видачу наказу доручити Господарському суду Київської області.

5. Матеріали справи №911/683/21 повернути до Господарського суду Київської області.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді М.Г. Чорногуз

О.В. Агрикова