РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.03.2023Справа № 910/17988/21

За позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "А-МУССОН"

до Державне підприємство з питань поводження з відходами як вторинною сировиною

про стягнення 378 586,39 грн.

За зустрічною позовною заявою Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною

до Товариства з обмеженою відповідальністю "А-МУССОН"

про стягнення 370 500 грн.

Суддя Мельник В.І.

за участю секретаря Федорової О.В.

Представники: відповідно до протоколу судового засідання

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "А-МУССОН" подало на розгляд Господарського суду міста Києва позовну заяву до Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною про стягнення 378586,39 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.11.2021 відкрито провадження у справі № 910/17988/21 та призначено засідання на 17.12.2021.

02.12.2021 відділом діловодства Господарського суду міста Києва від Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною отримано зустрічну позовну заяву про стягнення 370 500 грн.

02.12.2021 відділом діловодства суду від відповідача отримано відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 06.12.2021 прийнято до розгляду зустрічний позов Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною про стягнення 370 500 грн. до розгляду з первісним позовом

16.12.2021 відділом діловодства суду від позивача отримано клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засіданні 17.12.2021 представники сторін не з?явилися.

Ухвалою суду від 17.12.2021 відкладено підготовче засідання на 25.02.2022.

12.01.2022 відділом діловодства суду від позивача отримано відзив на зустрічний позов.

04.04.2022 відділом діловодства суду від позивача отримано клопотання про перечення розгляду справи.

Указом президента України від 24.04.2022 №64/2022 введено військовий стан в Україні.

25.02.2022 розгляд справи не відбувся в зв`язку із військовою агресією російською федерації.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.06.2022 відкладено розгляд справи № 910/17988/21 до закінчення воєнного стану чи/або його скасування у встановлений законодавством порядку на всій території України або на території міста Києва.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.08.2022, скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.06.2022 у справі № 910/1493/22.

Ухвалою суду від 14.09.2022 розгляд справи призначено на 07.10.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.10.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 18.11.2022.

Ухвалою суду від 18.11.2022 відкладено розгляд справи на 09.12.2022.

Ухвалою суду від 09.12.2022 відкладено розгляд справи на 10.02.2023.

10.02.2023 відділом діловодства суду від відповідача отримано заяву про застосування строків позовної давності.

10.02.2023 відділом діловодства суду від позивача отримано заяву про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції.

10.02.2023 розгляд справи не відбувся.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.2023 призначено розгляд справи на 10.03.2023.

В судове засідання 10.03.2023 представник позивач не з`явився.

В судове засідання 10.03.2023 представник відповідача з`явився, просив суд задовольнити зустрічний позов та відмовити в задоволенні первісного позову.

В судовому засіданні 10.03.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

30 червня 2016 року між Державним підприємством з питань поводження з відходами як вторинною сировиною, як орендодавцем, та ТОВ «А-МУССОН», як орендарем, укладено договір № 3006/2016 оренди окремого індивідуально визначеного рухомого майна, що належить до державної власності, відповідно до пункту 1.2 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене рухоме майно (далі - майно), що перебуває на балансі ДП з питань поводження з відходами як вторинною сировиною, вартість якого визначена згідно із звітом про оцінку майна та висновком про вартість об`єкта оцінки станом на 01.06.2016, і становить за незалежною оцінкою 2830750 грн. без ПДВ. Перелік майна, яке передається в оренду, зазначається в додатку № 1 до цього договору.

Згідно з пунктом 2.1 договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами вказаного договору та акту прийому-передачі майна.

Відповідно до пункту 3.1 договору орендна плата визначена за результатами конкурсу на право оренди державного майна і становить за базовий місяць розрахунку 45200 грн. без ПДВ.

Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством (пункт 3.2 договору).

Відповідно до пункту 3.4 договору орендна плата сплачується на умовах попередньої оплати на підставі виставлених рахунків в безготівковому порядку на банківський рахунок орендодавця не пізніше 15-го числа кожного місяця.

Пунктом 3.13 договору визначено щорічний перегляд суми орендної плати за базовий місяць на підставі проведеної незалежної оцінки майна, переданого в орендне користування за цим договором.

Даний договір укладено строком на п`ять років, що діє з 30.06.2016 до 29.06.2021 року включно (пункт 12.1 договору).

Додатковою угодою від 15 червня 2021 року строк дії договору подовжено до 30 червня 2026 року.

У додатку № 1 до договору зазначено перелік майна, що передається орендарю на умовах цього договору.

На виконання умов договору орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду індивідуально визначене рухоме майно, вказане в актах приймання-передачі від 30.06.2016, що підписані обома сторонами.

Позивач (за первісним позовом) обґрунтовує завдання збитків, тим щоза період з 28.02.2017 по 31.08.2021 рр. ДП з питань поводження з відходами як вторинною сировиною в особі відокремленого підрозділу виробничого комплексу Техносервіс" не здійснило реєстрацію податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних щодо наданих послуг оренди на загальну суму 378586,39 грн., що позбавило ТОВ А-МУССОН» можливості включити вказану суму до податкового кредиту

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог та зазначив що останні є безпідставними та такими що не відповідають дійсності.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків.

Згідно ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Для застосування такої відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

При цьому саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 910/6657/16, від 07.02.2018 у справі № 917/1651/16, а також у постановах Верховного Суду України від 09.11.2016 у справі № 3-1071гс16, від 28.01.2015 у справі N 3-210гс14.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

Таким чином, позивач повинен довести факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків та докази невиконання зобов`язань та причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням зобов`язань та заподіяними збитками. При визначенні розміру збитків, заподіяних порушенням господарських договорів, береться до уваги вид (склад) збитків та наслідки порушення

договірних зобов`язань для підприємства. Тоді як відповідачу потрібно довести відсутність його вини у спричиненні збитків позивачу.

Відшкодуванню підлягають збитки, що стали безпосереднім, і що особливо важливо, невідворотним наслідком порушення боржником зобов`язання чи завдання шкоди. Такі збитки є прямими. Збитки, настання яких можливо було уникнути, які не мають прямого причинно-наслідкового зв`язку є опосередкованими та не підлягають відшкодуванню.

Разом з тим, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення відповідачем порушень зобов`язань за Договором №3006/2016, в зв`язку із чим підстав для стягнення з нього збитків відсутні.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши представників сторін суд дійшов висновку про відмову в задоволенні первісного позову.

Щодо зустрічного позову, суд зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, на виконання умов Договору Орендодавець 30 червня 2016 року передав Орендарю окреме, індивідуально визначене рухоме майно.

Станом на день підписання Договору, за результатами конкурсу на право оренди, орендна плата була встановлена в розмірі 45 200 (сорок п`ять тисяч двісті) грн. 00 коп. без ПДВ.

Сторонами було погоджено та підписано до Договору оренди № 3006/2016 від 30 червня 2016 року, ряд Додаткових угод, які підписані уповноваженими особами та скріплені їх печатками.

Додатковою угодою № 1 від 04.08.2016 сторони за Договором оренди погодили врахувати в рахунок орендної плати вартість ремонтно- відновлювальних робіт пресу горизонтального MN-300 в сумі 37 211,91грн.

Додатковими угодами №2 від 10.10.2016 року, №3 від 01.06.2017 року, №5 від 06.09.2017 року, сторонами по Договору оренди погоджено внести зміни до Розділу 14 Договору "Юридичні адреси та банківські реквізити сторін" в частині зміни відомостей про Орендодавця.

Додатковою угодою № 6 від 01.12.2017 року сторонами по Договору оренди погоджено виключити з переліку позицію 90 одиниць Контейнерів склопластичних для сбору ТПВ об`ємом 2,5 м.куб., та викласти пункт 3.1 Договору в наступній редакції: "3.1. Орендна плата визначена за результатами конкурсу на право оренди державного майна і становить за базовий Місяць розрахунку 34 613(тридцять чотири тисячі шістсот тринадцять) гривень 54 копійок без ПДВ";

Додатковою угодою №7 від 15.06.2021 року подовжили Договір оренди №3006/2016 від 30.06.2016 року на тих самих умовах та затвердили орендну плату за базовий місяць визначену за результатами конкурсу, у розмірі 50 127 (п`ятдесят тисяч сто двадцять сім) гривень 44 копійок з ПДВ.

Пунктом 3.9. Договору визначено, зобов`язання Орендаря за сплатою орендної плати забезпечуються у вигляді завдатку у розмірі не меншому, ніж орендна плата за базовий місяць.

Пунктом 3.4. Договору визначено, що Орендна плата сплачується на умовах попередньої оплати на підставі виставлених рахунків в безготівковому порядку на банківський рахунок Орендодавця не пізніше 15-го числа кожного місяця.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 275 197,89 грн.

Внаслідок укладення договору між сторонами згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України один суб`єкт господарського зобов`язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб`єкта, а інший має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частина 1 статті 759 ЦК України передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Аналогічні норми містяться в положеннях ст. 283 Господарського кодексу України.

Враховуючи зазначене суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача щодо стягнення із відповідача заборгованості у розмірі 275197,89 грн.

Крім суми основної заборгованості позивач просить, суд стягнути із відповідача пеню в розмірі 3771,16 грн. , інфляційні втрати в розмірі 27808,41 грн., 3% річних становить 13254,45 грн.

Приписами ст. 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з частинами 1, 3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно розрахунку позивача сума пені 3771,16. Розрахунок пені відповідає матеріалам справи та умовам договору.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що дії відповідача є порушенням грошового зобов`язання, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

Перевіривши розрахунок позивача 3% річних та інфляційних втрат з простроченої суми та інфляційних, суд вважає його обґрунтованим, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 13254,45грн. - 3% річних та 27808,41 грн. - інфляційних втрат підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем в розумінні зазначеної правової норми не надано суду жодних доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем у позовній заяві та не надано доказів наявності правових підстав для зайняття спірного приміщення, в зв`язку із чим вимога позивача про виселення відповідача підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача (за зустрічним позовом).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 126, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

1. Відмовити в задоволенні первісного позову .

2. Задовольнити зустрічний позов.

3. Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «А-МУССОН» (40009, м. Суми, вул. Леваневського, 10/1, оф. 27, ідентифікаційний код 35068151) на користь Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною (02090, м. Київ, вул. Лобачевського, буд. 23-В, ідентифікаційний код 20077743) в особі Виробничого комплексу «Техносервіс» Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною (02121, м. Київ, вул. Вакуленчука. Буд. 4, ідентифікаційний код 33058529) заборгованість в розмірі 370 500 (триста сімдесят тисяч п`ятсот) грн. 75 коп., судовий збір в розмірі 5557 (п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят сім) грн. 52 коп.

4. Видати наказ.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 17.03.2023.

Суддя Мельник В.І.