ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

"28" березня 2023 р. м. Київ Справа№ 910/19865/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Тищенко О.В.

Шаптали Є.Ю.

розглянувши без виклику учасників справи матеріали заяви про забезпечення позову від Київського національного лінгвістичного університету

при розгляді апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Л.С.Ц."

на рішення Господарського суду міста Києва

від 29.11.2022 (повний текст складено 09.12.2022)

у справі № 910/19865/21

за позовом Київського національного лінгвістичного університету

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Л.С.Ц.",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: 1) Міністерство освіти і науки України,

третя особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:

2) Товариство з обмеженою відповідальністю "Територіальне міжгосподарче об`єднання "Ліко-Холдінг"

3) Товариство з обмеженою відповідальністю "Спортивний комплекс "Олімпія"

про витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.11.2022 у справі № 910/19865/21 позов задоволено повністю, а саме:

- витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю "Л.С.Ц." (03189, м. Київ, вул. Ломоносова, 50/2; ідентифікаційний код: 44113870) на користь Київського національного лінгвістичного університету (03680, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 73; ідентифікаційний код: 02125289) гуртожиток (секція 6, літ "А"), реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 61; загальною площею 716 кв. м. за адресою: м. Київ, вул. Ломоносова, 50/2, секц.;

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Л.С.Ц." (03189, м. Київ, вул. Ломоносова, 50/2; ідентифікаційний код: 44113870) на користь Київського національного лінгвістичного університету (03680, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 73; ідентифікаційний код: 02125289) судовий збір у розмірі 136 187 (сто тридцять шість тисяч сто вісімдесят сім) грн 36 коп.;

Не погодившись з ухваленим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Л.С.Ц." звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою. У поданій апеляційній скарзі заявник клопоче про поновлення строку на апеляційне оскарження та заявляє клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.01.2023 сформовано колегію у складі: головуючий суддя ОСОБА_1, судді Буравльов С.І., Шапран В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.02.2023 відкладено вирішення питання про відкриття апеляційного провадження або про повернення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Л.С.Ц.» у справі №910/19865/21 до направлення справи № 910/19865/21 до Північного апеляційного господарського суду Господарським судом міста Києва. Витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/19865/21.

01.03.2023 матеріали справи № 910/19865/21 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.03.2023 справа № 910/19865/21 передана на розгляд колегії у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Алданова С.О., Корсак В.А. (у зв`язку з рішенням Вищої ради правосуддя від 28.02.2023 про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Північного апеляційного господарського суду у відставку).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2023 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Л.С.Ц." пропущений строк на апеляційне оскарження. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Л.С.Ц." на рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2022 у справі №910/19865/21. Зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2022 у справі №910/19865/21 до закінчення його перегляду у суді апеляційної інстанції. Розгляд справи призначено на 12.04.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.03.2023 заяву суддів Євсікова О.О., Корсака В.А., Алданової С.О. про самовідвід від розгляду справи №910/19865/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Л.С.Ц." на рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2022 у справі №910/19865/21 задоволено. Справу №910/19865/21 передано для здійснення повторного автоматизованого розподілу та визначення іншого складу суддів відповідно до статті 32 ГПК України.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 24.03.2023 до підпункту 2.3.50 пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/19865/21, у зв`язку з ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.03.2023, якою заяву суддів Євсікова О.О., Корсака В.А., Алданової С.О. про самовідвід від розгляду справи №910/19865/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Л.С.Ц." на рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2022 у справі №910/19865/21 - задоволено.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.03.2023, для розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Л.С.Ц." на рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2022 у справі №910/19865/21 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Станік С.Р., судді: Тищенко О.В., Шаптала Є.Ю.

22.03.2023 до суду апеляційної інстанції надійшла заява від Київського національного лінгвістичного університету про забезпечення позову у справі №910/19865/21, у якій заявник просить накласти арешт на нерухоме майно до завершення розгляду справи по суті та набранням рішенням у даній справі законної сили, а саме на гуртожиток (секція 6, літ «А»), реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 61, загальною площею 716 кв. м. за адресою: м. Київ, вул. Ломоносова, 50/2, секція 6, а також заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії.

Заява позивача мотивована тим, що:

- застосування заявленого заходу забезпечення позову шляхом заборони звернення стягнення на спірне нерухоме майно та/або продажу третім особам є необхідним заходом, з урахуванням того, що ТОВ «Спортивний комплекс «Олімпія» є іпотекодержателем майна за Договором іпотеки від 16.11.2022 (зареєстрований за номером 6130);

- вказане переконливо свідчить про те, що існують реальні підстави (з урахуванням закінчення строку виконання основного зобов`язання) звернути стягнення у будь-який спосіб на Гуртожиток та/або продати його третім особам, або обтяжити майно новими іпотеками, передати майно в оренду, управління чи іншим чином розпорядитись Гуртожитком;

- вжиття заявлених заходів забезпечення позову сприятиме захисту та поновленню порушених прав позивача та виконанню рішення по даній справі;

- невжиття заявлених позивачем заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі, що в свою чергу призведе до нівелювання функції судового рішення, як механізму дійсного поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши вказану заяву, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд апеляційної інстанції, зазначає наступне.

За приписами ст.136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пункт 3 частини 1 статті 138 Господарського процесуального кодексу України передбачає можливість подання заяви про забезпечення позову після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Виходячи із правового аналізу вищенаведених норм процесуального закону судова колегія вважає за необхідне зазначити, що реалізація заявником права на застосування заходів забезпечення позову може бути здійснена на будь-якій стадії судового процесу. Тобто після відкриття провадження у справі на будь-якій стадії розгляду справи як в суді першої інстанції, так і апеляційної. Подання такої заяви, зокрема, до суду апеляційної інстанції можливо після відкриття апеляційного провадження з перегляду прийнятих по суті спору судових рішень.

При цьому, суд апеляційної інстанції, звертає увагу на те, що реалізація вищенаведеного права на застосування заходів забезпечення позову ставиться в залежність від положень процесуального закону, яким встановлено відповідні вимоги, зокрема, до форми та змісту заяви.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з приписами п. 1 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову є засобом, що призначений гарантувати виконання майбутнього рішення господарського суду. З метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову, який передбачає можливість захисту особою порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (Рішення Конституційного Суду України від 31.05.2011р. №4-рп/2011). Зокрема інститут забезпечення позову сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України (Рішення Конституційного Суду України від 16.06.2011р. №5-рп/2011).

Отже, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом, як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників справи; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даної справи.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Крім того, слід встановити, чим саме невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Має також досліджуватись, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Подібну позицію наведено у постановах Верховного Суду від 14.05.2018 у справі №910/20479/17, від 17.10.2018 у справі №904/2351/18, від 25.02.2019 у справі №924/789/18 та від 10.03.2010 у справі №910/13787/19.

Господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), наявне у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Так, відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд зазначає, що у відповідності до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Заявником суду не наведено достатніх підстав які б свідчили, що невжиття обраного позивачем заходу забезпечення позову ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду або захист та поновлення порушених прав або інтересів позивача, та не надано жодних доказів на підтвердження обставин, які викладені в заяві.

Крім того, суд апеляційної інстанції враховує, що саме лише припущення у заяві на те, що існують підстави стягнення у будь-який спосіб на Гуртожиток та/або продати його третім особам, або обтяжити майно новими іпотеками, передати майно в оренду, управління чи іншим чином розпорядитись Гуртожитком без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Посилання заявника на те, що згідно відомостей з Державного реєстру речових прав, строк виконання основного зобовязання за договором позики, відповідно до реєстру, закінчився 22.12.2020, і ТОВ "СК "Олімпія" може зареєструвати за собою Гуртожиток - не є належними та допустимими доказами в підтвердження обставин необхідності вжиття заходів забезпечення позову, про які просить заявник.

Приймаючи до уваги, відсутність будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, дані про неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів також не наведені, суд апеляційної інстацнії не вбачає правових підстав для задоволення заяви позивача про вжиття заходів до забезпечення позову.

Згідно ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Київського національного лінгвістичного університету у справі № 910/19865/21 про вжиття заходів забезпеченян позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно до завершення розгляду справи по суті та набранням рішенням у даній справі законної сили, а саме на гуртожиток (секція 6, літ «А»), реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 61, загальною площею 716 кв. м. за адресою: м. Київ, вул. Ломоносова, 50/2, секція 6, а також заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії - відмовити повністю.

2. Копію ухвали надіслати учасниками справи.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в порядку, строки та випадках, визначених ст. ст. 286-290 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді О.В. Тищенко

Є.Ю. Шаптала