ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2023 року м.Дніпро

Справа № 904/5725/21 (904/3147/22)

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)

суддів: Мороза В.Ф., Чередка А.Є.

секретар судового засідання: Михайлова К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2023 (прийняте суддею Мартинюком С.В., повне судове рішення складено 02.02.2023) у справі № 904/5725/21 (904/3147/22)

за позовом ОСОБА_1

до Акціонерного товариства "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом"

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Міністерство економіки України

про визнання незаконним наказу, його скасування та поновлення на роботі

в межах справи про банкрутство №904/5725/21

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст заявлених вимог.

21.09.2022 ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до АТ "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" про визнання незаконним наказу, його скасування та поновлення на роботі

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивача відповідно до наказу №21-К від 20.05.2022 звільнено за прогул без поважних причин.

2.Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2022 у цій справі, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" про визнання незаконним наказу, його скасування та поновлення на роботі в межах справи №904/5725/21 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Промисловий альянс" до боржника Акціонерного товариства "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" про визнання банкрутом відмовлено.

Приймаючи вказане рішення суд першої інстанції виходив з тих обставин, що перебуваючи на займаній посаді, з 14.03.2022 по день звільнення ОСОБА_1 був відсутній на роботі без поважних причин.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до Центрального апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2023 у справі № 904/5725/21 (904/3147/22), в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким визнати незаконним та скасувати наказ структурного підрозділу дослідний завод Акціонерного товариства "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" № 21-К від 20.05.2022 про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника директора з комерції за прогул без поважних причин, п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, поновити ОСОБА_1 на посаді заступника директора з комерції структурного підрозділу дослідний завод Акціонерного товариства "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" з 20.05.2022.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що обов`язок доказування порушення трудового законодавства повинен доводити роботодавець, а не працівник. Аналогічна правова позиція висвітлена у постанові Верховного суду від 02.12.2020 у справі № 296/5094/17: "...Разом з тим саме на роботодавця покладається обов`язок доказування фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок:. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна з важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності...".

Апелянт вказує, що судом першої інстанції взагалі не було розглянуто дотримання відповідачем порядку звільнення позивача, про порушення якого позивач постійно наголошував під час судових засідань, в тому числі: з позивача не були відібрані письмові пояснення з приводу відсутності на робочому місці; позивачу не надані для ознайомлення документи, що стали підставою для звільнення; позивача не повідомлено про факт звільнення, відповідачем не створено дисциплінарну комісію для розгляду дисциплінарного проступку, що передувало звільненню; позивача не було повідомлено про необхідність з`явитися для отримання трудової книжки; з позивачем не було проведено повного розрахунку ні в день звільнення, ні на наступний робочий день з дати вимоги про такий розрахунок; позивач не був проінформований про внесення до трудової книжки запису про звільнення, а це було зроблено відповідачем без згоди позивача; позивачу не було запропоновано поставити підпис в особистій картці про внесення у трудову книжку запису про звільнення; особа, що підписала наказ про звільнення не має повноважень на вчинення таких дій.

Також скаржник вказує, що в день отримання трудової книжки та ознайомлення позивача з наказом про звільнення з ним не було проведено усі розрахунки.

16.09.2022 позивач письмово звернувся з вимогою до відповідача про необхідність проведення з ним усіх розрахунків. Однак, ані станом на дату подання до суду першої інстанції позовної заяви, ані станом на дату подання цієї апеляційної скарги, відповідачем дану вимогу не виконано.

За доводами скаржника, судом першої інстанції взагалі не досліджено питання дотримання відповідачем вимог трудового законодавства України щодо правильного оформлення трудової книжки при звільненні, що також є однією з умов порядку звільнення.

Апелянт зазначає, що запис до трудової книжки позивача внесено за ініціативи відповідача згоду на внесення якого позивачем не було надано; позивача не було ознайомлено про внесення до трудової книжки запису про звільнення, жодних записів (підписів) в особистій картці позивач не ставив; безпосередньо в день звільнення позивачем не було отримано трудову книжку, про необхідність з`явитися за трудовою книжкою позивача не було повідомлено.

Також скаржник наголошує на тому, що за допомогою засобу телефонного зв`язку його було повідомлено про простій Дослідного заводу АТ "КРИВОРІЖНДПІРУДМАШ", про те, що виходити на роботу не потрібно за для його безпеки, а про необхідність повернення до обов`язків його додатково буде повідомлено. Позивач навіть не підозрював, що щодо нього вчиняються дії по звільненню. Про виведення із простою позивача теж не було проінформовано жодним можливим способом.

В матеріалах справи міститься акт про простій працівників підприємства АТ "КРИВОРІЖНДПІРУДМАШ" до наказу № від 01.03.2022 в якому взагалі не зазначено номер наказу, до якого його було складено, та не містить підписи осіб, що в ньому перелічені. Натомість, судом першої інстанції інформація, зазначена у цьому наказі не була досліджена.

Також апелянт зазначає, що в матеріалах справі відсутні докази, що станом на 09.03.2022 ОСОБА_2 був керівником структурного підрозділу Дослідний завод АТ "КРИВОРІЖНДПІРУДМАШ" та на 09.03.2022 був відсутній на робочому місці. Відповідачем надані суду першої інстанції листи, накази датовані 2021 роком, які судом першої інстанції безпідставно взяті до уваги. При цьому, ці документи надані відповідачем не на стадії підготовчого провадження, як це вимагає процесуальне законодавство, а вже під час розгляду справи по суті. Тому, такі документи не повинні братися судом до уваги у якості доказів.

Скаржник наголошує, що причини поважності відсутності позивача на робочому місці до 14.03.2022 судом не прийнято до уваги та не досліджено, про що свідчить текст оскаржуваного рішення. З 23.02.2022 по 14.03.2022 позивач перебував на лікарняному, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно матеріалів справи, в підтвердження своїх доводів щодо встановлення причини неявки на роботі позивача, відповідачем до суду було надано копію листа, що направлено рекомендованим відправленням № 011 на адресу місця проживання позивача. В обґрунтування отримання позивачем цього листа, відповідачем надано роздруківку із трекінгу "Укрпошти" щодо поштового відправлення № 011, в якому відображено інформацію про особисте вручення такого відправлення 04.05.2022 та копію повідомлення про вручення поштового відправлення № 011. Однак, позивачем не раз було наголошено суду, в тому числі, під час судових засідань, що позивач не отримував жодного листа від відповідача та підпис одержувача на повідомленні викликає певні сумніви в його автентичності.

В підтвердження своїх доводів щодо ознайомлення позивача із наказом про звільнення та вручення трудової книжки, відповідачем було надано до суду лист від 20.05.2022 № 15/57 з проханням з`явитися у відділ кадрів з питань звільнення та отримання трудової книжки, який позивачу, ніби то, було направлено на його адресу. Позивач, ніби то, отримав його 28.05.2022, про що свідчить надана відповідачем копія повідомлення про вручення поштового відправлення № 520 та роздруківка з сайту Укрпошти про відстеження рекомендованого відправлення № 520, де зазначено про отримання відправлення особисто 27.05.2022. Однак, позивачем не раз було наголошено суду, в тому числі, під час судових засідань, що позивач не отримував жодного листа від відповідача та підпис одержувача на повідомленні викликає певні сумніви в його автентичності.

На спростування таких тверджень відповідача, позивачем суду було надано лист АТ "УКРПОШТА", який отримано у відповідь на адвокатський запит № 1/09 від 13.09.2022.

Так, АТ "УКРПОШТА" своїм листом № 103.003.-5857-22 від 27.09.2022 інформує про наступне, з абз. 3: "...за інформацією Дніпропетровської філії Укрпошти, рекомендовані листи № 011 та № 520 прийняті для пересилання 21.04.2022 о 15:37 та 20.05.2022 о 10:52 відповідно, та відправлені за призначенням.

Вищезазначені листи на ім`я ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 надійшли до відділення поштового зв`язку, далі по тексту - ВПЗ, № 24 м. Кривий Ріг 26.04.2022 та 27.05.2022 відповідно.

За поясненням листоноші ВПЗ № 24 м. Кривий Ріг, вказані листи вручені шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки адресата без розписки про їх одержання, що не дає можливості документально підтвердити їх вручення......".

Також, "...вищезазначені листи вручені без приписки до документів та без розписки адресата про їх одержання, тому падати завірені копії документів з датою вручення та розпискою адресата про їх одержання не надається, можливим".

Отже, із змісту листа Укрпошти чітко вбачається, що: особисто Позивачу поштові відправлення за № 011 та № 520 - вручені не були; підпис позивача про отримання цих відправлень не зафіксовано у відповідних поштових документах, а тому надані Відповідачем копії повідомлень про вручення викликають сумніви щодо їх допустимості в якості належних доказів; також, які саме листи відправлені позивачу та який був зміст цих листів, у поштових відправленнях № 011 та № 520 - не відомо, оскільки відсутні описи вкладення.

Проте, судом першої інстанції взагалі не розглянуто та не досліджено лист АТ "УКРПОШТА" № 103.003.-5857-22 від 27.09.2022 як доказ неотримання Позивачем кореспонденції від відповідача, що суттєво впливає на вирішення спору.

Натомість, відповідачем було надано до суду електронні докази у вигляді роздруківок із сайту АТ "УКРПОШТА" щодо проходження поштових відправлень № 01 1 та № 520. Але, всупереч вимогам абз.6 ст.7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" та ст. 96 ГПК України, ці електронні докази не були засвідчені належним чином розпорядником інформації, що виключає їх розгляд в якості доказів по справі.

За доводами скаржника, відповідачем спочатку було складено Акт про відсутність на роботі (тобто 18.04.2022), а вже потім вжиті дії для з`ясування причин такої відсутності (лист зареєстрований 21.04.2022).

Отже, відповідачем не надано докази, що підтверджували б його дії про з`ясування обставин, що стали причиною відсутності на роботі позивача, що повинні були передувати складанню Акту про відсутність на роботі.

Крім того, за доводами скаржника, повноваження на прийняття на роботу та звільнення з роботи працівників Структурного підрозділу має лише директор Структурного підрозділу.

Натомість, наказ про звільнення Позивача з посади "заступника директора з комерції" підписаний ОСОБА_3 , як в.о. генерального директора АТ "КРИВОРІЖНДПІРУДМАШ", який не є особою, повноважною звільняти з посади заступника директора з комерції, оскільки його повноваженнями передбачено звільнення лише керівників відокремлених підрозділів. Тобто, наказ про звільнення підписаний особою, що не мала на те повноваження, так як його не було підписано директором Структурного підрозділу.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Відповідач згідно подано відзиву просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. В обґрунтування відзиву зазначає, що відповідач виконав зі свого боку обов`язок щодо доведення вини ОСОБА_1 , оскільки надав суду докази на підтвердження факту безпідставної відсутності на робочому місці позивача у період з 14.03.2022 по день звільнення. За весь період відсутності на робочому місці ОСОБА_1 не надав відповідачу жодних підтверджень причин своєї відсутності, не виходив на зв`язок з роботодавцем, не намагався з`ясувати у відповідача стан справ на підприємстві, враховуючи той факт, що ОСОБА_1 перебував на керівній посаді Дослідного заводу АТ "КРИВОРІЖНДПІРУДМАШ".

При цьому, позивачем не було надано доказів поважності причин прогулу, що є безпосереднім обов`язком позивача з точки зору доведення своєї позиції по справі, а відтак суд першої інстанції в повному обсязі дослідив сукупність наданих сторонами доказів та здійснив їх оцінку, за результатами якої ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

За доводами скаржника, саме позивач повинен був довести поважність причин відсутності на роботі та надати суду докази на підтвердження своєї позиції по справі. У Відповідача відсутні докази поважності причин відсутності ОСОБА_1 на роботі за період з 14.03.2022. Разом з тим, відповідачем зафіксована така відсутність у встановленому законом порядку, отже зі своєї сторони відповідач надав усі належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 прогулу. В судовому засіданні, відповідач довів вину позивача у порушенні трудової дисципліни на підприємстві, а судом були взяті до уваги та досліджені вищевказані докази, на підставі чого було ухвалено законне та обґрунтоване рішення.

Позивач в апеляційній скарзі зазначає, що у нього не було відібрано пояснення щодо причин відсутності на роботі, його не було повідомлено про факт звільнення, про необхідність з`явитись на роботу тощо.

Однак, відповідач вважає, що вказані доводи не підтверджуються матеріалами справи. В той же час, відповідачем були надані докази повідомлення позивача про необхідність надання пояснень про причини відсутності на роботі, а також необхідність з`явитись у відділ кадрів з питань звільнення та отримання трудової книжки. Вказані листи позивач отримав, що підтверджується матеріалами справи. Доводи позивача, про те, що його підпис у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення викликає сумніви в його автентичності не підтверджується будь-якими доказами. Крім того, позивач не був позбавлений права заявити клопотання про призначення судової експертизи, на вирішення якої поставити питання встановлення належності підпису у рекомендованому повідомленні позивачу чи іншій особі.

Твердження позивача про відсутність його згоди на внесення до трудової книжки запису про звільнення не ґрунтується на чинному законодавстві, оскільки в Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Мінпраці, Мін`юсту та Мінсоцзахисту населення України № 58 від 29.07.1993 не передбачено отримання згоди працівника на внесення роботодавцем запису до трудової книжки; згода працівника необхідна лише у разі пересилання трудової книжки засобами поштового зв`язку.

Також відповідач зазначає, що позивачем не надано доказів повідомлення його засобами телефонного зв`язку про те, що йому не потрібно виходити на роботу. Відповідно до актів, що є додатками до наказів від 01.03.2022 № 32/1 та від 04.03.2022 № 32/2, на простій були переведені окремі працівники АТ "КРИВОРІЖНДПІРУДМАШ", серед яких працівників Дослідного заводу АТ "КРИВОРІЖНДПІРУДМАШ", в тому числі ОСОБА_1 , зазначено не було. Копії вищезазначених наказів та Актів-додатків до них містяться у матеріалах справи і були досліджені в суді першої інстанції.

Окрім цього, позивач надав до суду витяги з реєстру листків непрацездатності на підтвердження поважності причин його відсутності на роботі. В той же час позивач зазначає в апеляційній скарзі, що вказані витяги підтверджують факт його хвороби у період з 23.02.2022 по 11.03.2022. Однак, спір стосується періоду відсутності ОСОБА_1 на робочому місці починаючи з 14.03.2022. Відтак, вказані докази не мають відношення до даної справи та не підтверджують обставини, щодо яких між сторонами виник спір.

За доводами відповідача, зазначені у листі АТ "Укрпошта" від 27.09.2022 № 103.003.-5857-22 пояснення листоноші є показаннями свідка, які не можуть бути взяті до уваги, оскільки фактично відомості, наведені у листі АТ "Укрпошта", ґрунтуються на повідомленні іншої особи - листоноші, анкетні дані якого невідомі та який безпосередньо у суді не допитувався. Крім того, ГПК України надає перевагу письмовим доказам над показаннями свідків, якщо обставини, які підтверджуються показаннями повинні підтверджуватися документально. Враховуючи, що у рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення міститься особистий підпис ОСОБА_1 , то такий доказ має перевагу над показаннями невідомого листоноші, які наведені у листі АТ "Укрпошта". Щодо автентичності підпису ОСОБА_1 у даних рекомендованих повідомленнях останній мав право звернутися до суду з клопотанням про призначення судової експертизи для встановлення справжності підпису. Однак, Позивач такого клопотання не заявляв, будь-яких інших доказів на доведення протилежного суду не надав. Крім того, суд цілком аргументовано зауважив, що позивачем не доведено, що він у вказаних поштових відправленнях отримав іншу кореспонденцію від відповідача (не лист №15/43 від 21.04.2022 та лист від № 15/57 від 20.05.2022), оскільки позивачем не було надано суду відповідні листи, які б він міг отримати замість вказаної кореспонденції.

Також відповідач звертає увагу, що чинним законодавством не встановлено черговість складення Акту про відсутність на роботі та отримання пояснень від працівника. Так, особа, яка відповідальна за встановлення факту відсутності працівника на роботі, повинна скласти доповідну записку на ім`я керівника підприємства, Актом зафіксувати факт відсутності працівника на роботі та відібрати в такого працівника пояснення про причини відсутності.

З цією метою 18.04.2022 начальником відділу кадрів Структурного підрозділу Дослідного заводу АТ "КРИВОРІЖНДПІРУДМАШ" Рєзнік Л.В. складено доповідну записку на ім`я в.о. директора Структурного підрозділу Дослідного заводу АТ "КРИВОРІЖНДПІРУДМАШ" Безчастного С.В. про відсутність ОСОБА_1 на роботі по нез`ясованим причинам з 14.03.2022 по день складення доповідної записки.

Актом від 18.04.2022 зафіксована відсутність заступника директора з комерції ОСОБА_1 на роботі. Листом від 21.04.2022 № 15/43 роботодавець висловив прохання надати пояснення причин відсутності на роботі.

Із дотриманням положень ч. 1 ст. 149 КЗпП після висловлення прохання надати пояснення причин відсутності, наказом від 20.05.2022 № 21-К ОСОБА_1 було звільнено із займаної посади на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП за прогул без поважних причин.

Крім того, відповідач наголошує на тому, що наказом від 09.03.2022 № 33 в.о. генерального директора АТ "КРИВОРІЖНДПІРУДМАШ" Олександр Онищенко призначив виконувачем обов`язків директора Дослідного заводу заступника головного інженера Безчастного Сергія Васильовича з 09 березня 2022 року на період тимчасової відсутності директора Дослідного заводу ОСОБА_2 .

В подальшому, наказом від 19.04.2022 № 34 про керівництво структурного підрозділу Дослідний завод АТ "КРИВОРІЖНДПІРУДМАШ" ОСОБА_3 , являючись в.о. генерального директора АТ поточною та фінансовою діяльністю структурного підрозділу Дослідний завод АТ "КРИВОРІЖНДПІРУДМАШ".

Зазначення у наказі про звільнення ОСОБА_1 від 20.05.2022 № 21-К посади ОСОБА_3 як в.о. генерального директора АТ "КРИВОРІЖНДПІРУДМАШ" є технічною помилкою, однак не свідчить про відсутність у ОСОБА_3 повноважень на звільнення ОСОБА_1 із займаної посади.

6. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.03.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2023 у справі № 904/5725/21 (904/3147/22); розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 30.03.2023 о 14:30 год.

У судовому засіданні 30.03.2023 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

7. Встановлені судом обставини справи.

Відповідно до Наказу Дослідного заводу ПАТ "КРИВОРІЖНДПІРУДМАШ" №57-К від 07.12.2020 ОСОБА_1 прийнято на роботу на посаду "заступника директора з комерції" з 08.12.2020.

Наказом АТ "КРИВОРІЖНДПІРУДМАШ" №32/1 від 01.03.2022, у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні з 24.02.2022 з метою забезпечення життя та здоров`я робітників підприємства на підставі положень ст. 34, 113 КЗпП України, встановлено початок простою підприємства з 01.03.2022.

Як вбачається із акту про простій працівників підприємства АТ "КРИВОРІЖНДПІРУДМАШ" до Наказу №32/1 від 01.03.2022 позивача не включено до переліку працівників, щодо яких застосовано простій.

Наказом АТ "КРИВОРІЖНДПІРУДМАШ" №32/2 від 04.03.2022, у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні з 24.02.2022 з метою забезпечення життя та здоров`я робітників підприємства на підставі положень ст. 34, 113 КЗпП України, встановлено початок простою підприємства з 04.03.2022.

Відповідно до акту про простій працівників підприємства АТ "КРИВОРІЖНДПІРУДМАШ" до Наказу №32/2 від 04.03.2022 позивача також не включено до переліку працівників, щодо яких застосовано простій.

Перебуваючи на займаній посаді, з 14.03.2022 по день звільнення ОСОБА_1 був відсутній на роботі.

У зв`язку з вищевказаним 18.04.2022 начальником відділу кадрів Структурного підрозділу Дослідного заводу АТ "КРИВОРІЖНДПІРУДМАШ" Рєзнік Л.В. складено доповідну записку на ім`я в.о. директора Структурного підрозділу Дослідного заводу АТ "КРИВОРІЖНДПІРУДМАШ" Безчастного С.В. про відсутність ОСОБА_1 на роботі по нез`ясованим причинам з 14.03.2022 по день складення доповідної записки.

Того ж дня комісією у складі в.о. директора Структурного підрозділу Дослідного заводу АТ "КРИВОРІЖНДПІРУДМАШ" Безчастного С.В., головного інженера Великого В.Б. та начальника відділу кадрів ОСОБА_4 було складено Акт про відсутність заступника директора на роботі від 18.04.2022.

21.04.2022 з метою з`ясування причин неявки ОСОБА_1 на роботі останньому було направлено лист-прохання № 15/43 про необхідність надання пояснень в письмовій формі про причини відсутності на роботі у період часу з 14.03.2022 по теперішній час. Вказаний лист було направлено за адресою місця проживання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ), що підтверджується особистим підписом Позивача ОСОБА_1 у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення № 011 (а.с. 116, т. 1) та також роздруківкою із сайту трекінгу Укрпошти щодо руху вказаного поштового відправлення (а.с. 118, т. 1). Вказаний лист було вручено особисто ОСОБА_1 04.05.2022.

Матеріали справи не містять доказів надання позивачем Акціонерному товариству "КРИВОРІЖНДПІРУДМАШ" відповіді на вказаний лист.

Наказом від 20.05.2022 № 21-К ОСОБА_1 було звільнено із займаної посади на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП за прогул без поважних причин.

20.05.2022 з метою ознайомлення позивача із наказом про звільнення та вручення трудової книжки ОСОБА_1 було направлено листа від № 15/57 із проханням з`явитись у відділ кадрів з питань звільнення та отримання трудової книжки. Вказаного листа позивач ОСОБА_1 отримав 28.05.2022, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 520 з підписом ОСОБА_1 про отримання листа 28.05.2022 (а.с. 116. т. 1), а також роздруківкою з сайту трекінгу Укрпошти (а.с. 117, т. 1).

22.08.2022 позивач ОСОБА_1 з`явився до відділу кадрів та ознайомився з наказом, що підтверджується власноручним підписом ОСОБА_1 на наказі про звільнення.

Предметом доказування по даній справі є законність Наказу структурного підрозділу ДЗ АТ "КРИВОРІЖНДПІРУДМАШ" №21-К від 20.05.2022 про звільнення.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно зі статтею 139 Кодексу законів про працю України працівники зобов`язані працювати чесно, сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено договір.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

При розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин.

Прогул - це відсутність працівника на роботі без поважних причин більше трьох годин (безперервно чи загалом). Для звільнення працівника на такій підставі власник або уповноважений ним орган повинен мати докази, що підтверджують відсутність працівника на робочому місці більше трьох годин упродовж робочого дня.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 листопада 2021 року у справі № 235/5659/20 (провадження № 61-10432св21) зазначено, що: "прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов`язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу).

Отже, визначальним для вирішення питання законності звільнення з роботи за прогул є не тільки встановлення самого факту відсутності працівника на роботі більше трьох годин протягом робочого дня, а й встановлення поважності причин відсутності".

Для встановлення допущення працівником прогулу необхідним є належне фіксування самого факту відсутності працівника на роботі та з`ясування поважності причини такої відсутності. Основним критерієм віднесення причин відсутності працівника на роботі до поважних є наявність об`єктивних, незалежних від волі самого працівника обставин, які повністю виключають вину працівника.

Відсутність працівника на роботі має бути зафіксовано актом про відсутність працівника на роботі. Законодавство не встановлює вимог до форми акта, тому він подається у довільній письмовій формі та підписується не менш ніж двома працівниками (наприклад, бухгалтером та директором). В акті має бути зафіксовано факт відсутності працівника на роботі протягом робочого дня.

Акт про відсутність працівника на роботі оформлюється безпосередньо в день нез`явлення працівника на роботі. У таких документах обов`язково зазначаються не тільки дата, а й певний час відсутності працівника.

Після фіксації факту відсутності працівника на роботі потрібно з`ясувати, чим така відсутність була викликана.

Для з`ясування причини відсутності працівника на роботі роботодавець на свій розсуд може: 1) зателефонувати працівнику або членам його родини; 2) написати працівнику в доступні месенджери; 3) надіслати листа на особисту електронну скриньку; 4) відвідати працівника за місцем реєстрації або місцем фактичного проживання; 5) надіслати лист з повідомленням про вручення з пропозицією надати пояснення щодо своєї відсутності.

Законодавство не містить вичерпного переліку поважних причин відсутності на роботі, тому в кожному випадку оцінка поважності причини відсутності на роботі дається, виходячи з конкретних обставин. Вочевидь, поважними причинами мають бути об`єктивні обставини, які безумовно перешкоджали працівнику з`явитися на роботу і не могли бути ним усунуті.

У частині першій статті 147 КЗпП України зазначено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Порушенням трудової дисципліни є невиконання чи неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків.

Відповідно до статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку (стаття 149 КЗпП України).

Водночас правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника.

Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач був відсутній на робочому місці з 14.03.2022 по день звільнення, про що роботодавцем складено відповідний акт.

Позивач не заперечував факт відсутності його на робочому місці в зазначені дати, мотивуючи поважність такої відсутності повідомленням його за допомогою засобу телефонного зв`язку про простій Дослідного заводу АТ "КРИВОРІЖНДПІРУДМАШ", та про те, що виходити на роботу не потрібно за для його безпеки, а про необхідність повернення до обов`язків його додатково буде повідомлено.

Проте, позивачем не наведено переконливих доказів про існування вказаних обставин, отже не доведено поважних причин відсутності на робочому місці. При цьому, відповідачем надано акт про простій працівників підприємства АТ "КРИВОРІЖНДПІРУДМАШ" до Наказу №32/1 від 01.03.2022, серед яких позивач не значиться.

Вказані обставини ставлять під сумнів доводи позивача про поважність причин відсутності на робочому місці.

Отже, наведеним спростовується посилання позивача на поважність своєї відсутності у зв`язку із введенням на підприємстві простою.

При цьому, суд першої інстанції взяв до уваги займану посаду, яку обіймав позивач, та його посадові обов`язки.

Також колегія суддів не приймає до уваги доводи скаржника про те, що він не отримував повідомлення про звільнення та вимогу про надання пояснень щодо відсутності на робочому місці, з огляду на наступне.

Як зазначено вище, 21.04.2022 з метою з`ясування причин неявки ОСОБА_1 на роботі останньому було направлено лист-прохання № 15/43 про необхідність надання пояснень в письмовій формі про причини відсутності на роботі у період часу з 14.03.2022 по теперішній час. Вказаний лист було направлено за адресою місця проживання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ), що підтверджується особистим підписом Позивача ОСОБА_1 у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення № 011 (а.с. 116, т. 1) та також роздруківкою із сайту трекінгу Укрпошти щодо руху вказаного поштового відправлення (а.с. 118, т. 1). Вказаний лист було вручено особисто ОСОБА_1 04.05.2022.

20.05.2022 з метою ознайомлення позивача із наказом про звільнення та вручення трудової книжки ОСОБА_1 було направлено листа від № 15/57 із проханням з`явитись у відділ кадрів з питань звільнення та отримання трудової книжки. Вказаного листа позивач ОСОБА_1 отримав 28.05.2022, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 520 з підписом ОСОБА_1 про отримання листа 28.05.2022 (а.с. 116. т. 1), а також роздруківкою з сайту трекінгу Укрпошти (а.с. 117, т. 1).

Посилання скаржника на те, що позивач у вказаних поштових відправленнях отримав іншу кореспонденцію від відповідача (не лист №15/43 від 21.04.2022 та лист від № 15/57 від 20.05.2022) є безпідставним, оскільки позивачем не було надано суду відповідні листи, які б він міг отримати замість вказаної кореспонденції.

При цьому, доказом отримання вказаної кореспонденції є саме рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, а не роздруківка по трекінгу поштового відправлення з сайту Укрпошта, як про це зазначає скаржник у апеляційній скарзі.

Пояснення листоноші не приймаються судом до уваги, оскільки факт отримання позивачем поштової кореспонденції оформлюється рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, який належним та допустимим доказом вручення поштової кореспонденції відповідній особі.

Враховуючи викладені обставини, посилання позивача на те, що він не був обізнаний, що відносно нього вчиняються дії, направлені на його звільнення за прогул та про необхідність надання пояснень щодо причин відсутності на робота та з`явитися на місце роботи за трудовою книжкою такими, що не відповідають дійсності.

Щодо посилання скаржника на відсутність у в.о. генерального директора АТ "КРИВОРІЖНДПІРУДМАШ" Безчастного С.В. повноважень щодо звільнення ОСОБА_1 , оскільки це входить до кола повноважень директора Структурного підрозділу Дослідного заводу Акціонерного товариства "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом", колегія суддів зазначає наступне.

Наказом від 09.03.2022 № 33 в.о. генерального директора АТ "КРИВОРІЖНДПІРУДМАШ" Олександр Онищенко призначив виконувачем обов`язків директора Дослідного заводу заступника головного інженера Безчастного Сергія Васильовича з 09 березня 2022 року на період тимчасової відсутності директора Дослідного заводу ОСОБА_2 .

В подальшому Наказом Міністерства економіки України №38-п від 15.04.2022 покладено виконання обов`язків генерального директора Акціонерного товариства "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" з 19.04.2022 на заступника головного інженера цього товариства ОСОБА_3 .

Призначення ОСОБА_3 керівником АТ "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" не позбавило останнього повноважень виконуючого обов`язків директора Структурного підрозділу Дослідний завод АТ "КРИВОРІЖНДПІРУДМАШ".

Отже, виконуючи обов`язки директора структурного підрозділу Дослідний завод АТ "КРИВОРІЖНДПІРУДМАШ" Безчастний С.В., мав повноваження щодо звільнення ОСОБА_1 з посади заступника директора з комерції Дослідного заводу АТ "КРИВОРІЖНДПІРУДМАШ".

Доводи скаржника стосовно незазначення у Акті до наказу реквізитів наказу також підлягають відхиленню судом, оскільки незазначення таких реквізитів не може свідчити про недійсність вказаних актів, при цьому, колегія судів звертає увагу, що дату наказу в Акті було зазначено і вона відповідає даті самого Наказу про простій.

Посилання скаржника на недослідження судом першої інстанції обставин перебування позивача на лікарняному з 23.02.2022 по 14.03.2022 є безпідставними, оскільки період перебування позивача на лікарняному не охоплює період відсутності позивача на робочому місці.

Також колегія суддів не приймає до уваги доводи скаржника стосовно того, що з ним не було проведено повного розрахунку у день звільнення, оскільки вказані обставини не є підставою для скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, наведені обставини є підставою для заявлення самостійних вимог про їх стягнення.

Встановлене вище обставини, спростовує решту доводів апеляційної скарги.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За встановлених обставин справи, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду зміні або скасуванню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2023 у справі № 904/5725/21 (904/3147/22) залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2023 у справі № 904/5725/21 (904/3147/22) залишити без змін.

Витрати з оплати судового збору за подання апеляційної скарги віднести на апелянта.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03.04.2023.

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя А.Є. Чередко