ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2023м. ХарківСправа № 922/79/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання Яковенко Ю.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі"
до Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради «Міжобласний спеціалізований медико-генетичний центр центр рідкісних (орфанних) захворювань»
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - Підгорний Б.Б.

відповідача - Дзюба І.М.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Харківської області через програму "Електронний суд" надійшла позовна заява Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" про стягнення з Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради Міжобласний спеціалізований медико-генетичний центр центр рідкісних (орфанних) захворювань заборгованості за договором №289/21 від 05.02.2021 по оплаті теплової енергії в розмірі 120 467,55 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 04.01.2023 здійснено автоматичний розподіл зазначеної заяви між суддями, присвоєно їй єдиний унікальний номер судової справи 922/79/23 та визначено її до розгляду судді Прохорову С.А.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.01.2023 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги ціну позову, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

03.02.2023 до суду надійшло клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні.

03.02.2023 відповідач надав відзив на позовну заяву вх. №2588 в якому заперечує частково проти позовних вимог. В подальшому, відповідачем надані заперечення (вх. №4376 від 22.03.2023) на відповідь на відзив згідно яких не визнає вимоги в повному обсязі та надав копії платіжних доручень (вх. №5358 від 06.03.2023) в підтвердження відсутності заборгованості.

Позивачем 07.02.2023 надано відповідь на відзив. Також, в своїй відповіді на відзив, позивач змінює підстави позову, а саме вказує, що Позивачем до господарського суду Харківської області подано позовну заяву про стягнення з Відповідача заборгованості на загальну суму 120 467,55 грн., де: заборгованість за невиконання зобов`язань за договором про закупівлю теплової енергії в гарячій воді № 289/21 від 05.02.2021 (далі Договір) по оплаті теплової енергії за грудень 2021 становить 16 518,04 грн. та заборгованість за невиконання зобов`язань по оплаті теплової енергії без укладання договору за січень 2022 - 103 949,51 грн.

Відповідач має прилади комерційного обліку, тому повинен за умовами Договору надавати відомості обліку спожитої теплової енергії, на підставі яких Позивач здійснює нарахування заборгованості Відповідача за спожиту теплову енергію.

Відповідач надав Позивачу відомості обліку спожитої теплової енергії за грудень 2021 двічі - 24.12.2021 та 31.12.2021, що призвело до некоректного розрахунку заборгованості, а саме, заборгованість за спожиту теплову енергію за грудень 2021 в сумі 103 949,51 грн. була зарахована за січень 2022.

Позивачем 24.02.2023 подано заяву про зміну підстави позову, згідно якої він вказує, що позивачем до господарського суду Харківської області подано позовну заяву про стягнення з відповідача заборгованості на загальну суму 120 467,55 грн за грудень 2021. Вказану заяву було залишено судом без розгляду ухвалою від 06.03.2023.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги.

Відповідач проти позову заперечував, вказував про відсутність заборгованості перед позивачем.

В ході розгляду даної справи господарським судом Харківської області, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

В ході розгляду даної справи судом було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч. 1 ст. 210 ГПК України, а також з урахуванням положень ч. 2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 22.03.2023 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступні обставини справи:

05.02.2021 між КП «Харківські теплові мережі» (далі Позивач) та КНП ХОР «Міжобласний спеціалізований медико-генетичний центр центр рідкісних (орфанних) захворювань» (далі Відповідач) було укладено договір про закупівлю теплової енергії в гарячій воді № 289/21 (далі - Договір), відповідно до якого Позивач зобов`язується постачати Відповідачу теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а Відповідач прийняти і оплатити теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим Договором. Теплова енергія постачається Відповідачу в обсягах згідно з Додатком 1 до Договору в гарячій воді на такі потреби: опалення та гаряче водопостачання.

Відповідно до розділу 10. Договору, він набирає чинності з дати підписання та скріплення печатками сторін та поширює дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01.01.2021 і діє у частині поставки теплової енергії по 31.12.2021 включно, а у частині розрахунків до їх повного здійснення.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що на підставі розпоряджень Харківського міського голови в опалювальному сезоні 2021-2022 Позивач здійснював постачання теплової енергії у приміщення Відповідача за адресами: м. Харків, пр-т Незалежності, 13 та м. Харків, вул. Тобольська, 42. Станом на подання позовної заяви по особовому рахунку Відповідача обліковується заборгованість за спожиту теплову енергію на потреби опалення за Договором в сумі 16 518,04 грн., яка утворилася за грудень 2021. Відповідачу був направлений рахунок-фактура за спожиту теплову енергію, який в повному обсязі сплачений не був. Також, у порушення ст. 24 Закону України Про теплопостачання, якою зазначено, що основним обов`язком споживача теплової енергії є, між іншим, своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії, Відповідач не уклав договір з Позивачем та отримував теплову енергію на потреби опалення за відсутності письмового договору за січень 2022. Факт споживання Відповідачем теплової енергії за вказаний період підтверджується актами підключення Відповідача на початку опалювального сезону та Розпорядженням про відключення Відповідача по закінченні опалювального сезону. Відсутність письмового договору між Відповідачем та Позивачем не є підставою для не оплати заборгованості за спожиту теплову енергію.

Також, в своїй відповіді на відзив, вказує, що Відповідач має прилади комерційного обліку, тому повинен за умовами Договору надавати відомості обліку спожитої теплової енергії, на підставі яких Позивач здійснює нарахування заборгованості Відповідача за спожиту теплову енергію. Відповідач надав Позивачу відомості обліку спожитої теплової енергії за грудень 2021 двічі - 24.12.2021 та 31.12.2021, що призвело до некоректного розрахунку заборгованості, а саме, заборгованість за спожиту теплову енергію за грудень 2021 в сумі 103 949,51 грн. була зарахована за січень 2022.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Надаючи оцінку наданим сторонами доказам, обставинам, зазначеним в обґрунтування позовних вимог та запереченням відповідача, суд зазначає наступне.

Так, Позивач вказує, що сума заборгованості у розмірі 103 949,51 грн. та 16 518,04 грн. виникла за грудень 2021року, не надаючи жодного доказу в підтвердженні вказаних обставин, а саме, що саме за період грудень 2021 року Позивачем було надано послуги з теплової енергії в гарячій воді.

До відповіді на відзив було надано тільки розрахунки заборгованості і жодного іншого документу у підтвердженні вказаної суми заборгованості не надано.

Відповідно до п. 3.1. розділу III Договору про закупівлю теплової енергії в гарячій воді № 289/21 від 05.02.2021 року, ціна цього договору становить 353 867,50 грн., ПДВ 70 773,50 грн., усього 424 641,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що КНП ХОР «МСМГЦ-ЦР(0)3» здійснило повну оплату за вказаним Договором у сумі 424 641,00 грн. (що підтверджується платіжними дорученнями), а саме:

- 22 березня 2021 р на суму 69 854,55 грн. та на суму 28 445,45 грн.

- 05 травня 2021р. на суму 113 791,31 грн. та 104 165,68 грн.

- 28 травня-2021 року на суму - 28 446,01 грн

- 04 червня 2021 року на суму - 45 653,37 грн

- 30 червня 2021 року на суму 7,96 грн.

- 30грудня 2021 року на суму 34 276,67 грн

Також, судом встановлено, що 28 грудня 2021 року між КП «Харківські теплові мережі» та КНП ХОР «МСМГЦ- ПР(О)З» уклададено договір № 289/218 купівлі продажу теплової енергії у гарячій воді за особовим рахунком 17300-9081. Вказаний договір № 289/218 був укладений у зв`язку із збільшенням об`єму споживання Відповідачем теплової енергії, що в свою чергу збільшило об`єм закупівлі за Договором про закупівлю теплової енергії в гарячій воді № 289/21 від 05.02.2021 року, що і потребувало укладання нового договору за період грудень 2021 року.

Відповідно до п. 3.1. розділу III даного Договору ціна цього договору становить 123 578,33 грн., ПДВ 24715,67 грн., усього 148 294.00 грн, за період 01.12.2021 року по 31.12.2021 року.

В подальшому сторони уклали Договір купівлі продажу теплової енергії у гарячій воді №289/219 від 30.12.12 року за тим же особовим рахунком 17300-9081.

Відповідно до розділу І даного Договору ціна цього договору становить 28 135,84 грн., ПДВ 5627,17 грн., усього 33 763,01 грн. за період 01.12.2021 року по 31.12.2021 року.

31 грудня 2021 року між КП «Харківські теплові мережі» та КНП ХОР «МСМГП- ПР(О)3» укладається додаткова угода до договору № 289/218 купівлі продажу теплової енергії у гарячій воді, відповідно до змісту якої вартість теплової енергії, що постачається Споживачу за період 01.12.2021 року по 31.12.2021 року склала 129 375. 96 грн. за спожиті Гкал - 42.50107, що є останньою скорегованою сумою та величиною споживання Споживачем за період грудень 2021 рік на підставі наданих Відповідачем показників приладів обліку.

30 грудня 2021 року КНП ХОР «МСМГЦ-ЦР(0)3» перерахувало на розрахунковий рахунок КП «Харківські теплові мережі» суму у розмірі 33 763,01 грн. за договором №289/219 від 30.12.12 року та суму у розмірі 129 375,96 грн. за договором №289/218.

Тобто, станом на день розгляду даної справи заборгованості КНП ХОР «МСМГЦ- ЦР(0)3» перед КП «Харківські теплові мережі» за період грудень 2021 року за надані послуги відсутня.

Також вбачається, що на наданий Позивачем розрахунок, відповідно до змісту якого, за грудень 2021 року Відповідачем було спожито теплову енергію у розміні 129 375,96 грн. що відповідає і додатковій угоді №289/218 від 31.12.2021 року.

Суд також приймає до уваги ті обставини, що 01 січня 2022 року Договір про закупівлю теплової енергії в гарячій воді № 289/21 від 05.02.2021 року припинив свою дію відповідно до п. 10.1 розділу 9 Договору. Тобто з 01.01.2022 року, КП «Харківські теплові мережі» припинили постачати Відповідачу теплову енергію в гарячій воді.

Автоматична пролонгація даного договору після закінчення його дії даним договором не передбачена, та не може бути передбачена оскільки для його укладання на новий строк необхідно провести процедуру закупівлі відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі», оскільки КНП ХОР «МСМГЦ ЦР(0)3» є юридичною особою публічного права, що забезпечує потреби держави або територіальної громади ( п.З.ч.1 ст. 2 ЗУ «Про публічні закупівлі»).

Будь яких інших додаткових угод щодо постачання теплової енергії в гарячій воді на період січня 2022 року між сторонами по справі не укладалося, що і підтверджує сам Позивач по справі.

Також, судом встановлено, що Відповідачем до закінчення договору про закупівлю теплової енергії в гарячій воді № 289/21 від 05.02.2021 року, 12 листопада 2021 року оприлюднено оголошення на офіційному майданчику - рrоzоrrо про проведення процедури закупівлі на надання послуг за єдиним закупівельним словником: ДК 021:2015:09320000-8: Пара, гаряча вода та пов`язана продукція, назва номенклантурної позиції предмета закупівлі- «Постачання теплової енергії». Торги відмінили, оскільки для участі в торгах повинно бути не менше двох тендерних пропозицій.

29 листопада 2021 року Відповідач повторно оприлюднив оголошення на офіційному майданчику -рrоzоrrо, яке також було відмінено з тих же підстав.

07.02.22 року відповідач знову оприлюднив оголошення на офіційному майданчику - рrоzоrrо. За результатами процедури закупівлі переможцем стало КП «Харківські теплові системи», з яким і було укладено Договір № 10016/22 про закупівлю товару (теплова енергія в гарячій воді) від 18.02.2022 року.

Таким чином з матеріалів справи вбачається, що з 01 січня 2022 року постачання теплової енергії здійснюється іншою юридичною особою - Комунальним підприємством «Харківські теплові системи» відповідно до укладеного з КНП ХОР «МСМГЦ ЦР(0)3» договору № 10016/22 про закупівлю товару (теплова енергія в гарячій воді) від 18.02.2022 року на підставі проведення процедури закупівлі.

П.10.2 Даного договору передбачено, що сторони керуючись ч. З. ст. 631 ЦК України, домовились, що умови Договору застосовуються до відносин, що виникли між сторонами до його укладання з 01.01.2022 року.

Тобто з 01.01.2022 року КП «Харківські теплові системи» поставляли КНП ХОР «МСМГЦ ЦР(0)3» теплову енергію в гарячій воді за двома об`єктами: вул. Тобольска, 47 м. Харків та пр. Незалежності, 13 м. Харкова, а КНП ХОР «МСМГЦ ЦР(0)3» в свою чергу здійснювало сплату за спожиті послуги, в тому числі і за період січень 2022 року, що підтверджується актом та платіжним дорученням, що надані відповідачем до відзиву.

Щодо інших аргументів сторін, суд зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються судом в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», рішення від 10.02.2010). Крім того, аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що Позивач в установленому порядку не довів ті обставини на які він посилається в позовній заяві, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані, спростовуються наявними у матеріалах справи доказами та не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Враховуючи факт неправильних дій Позивача та відсутність у даній справі підстав для задоволення позову, - судові витрати, згідно з нормою п.9 ч.1 ст.129 ГПК України, покладаються на Позивача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 5, 20, 73, 74, 76-79, 86, 126, 129, 185, 191, 192, ст. ст. 236-239 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Згідно із ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

Учасники справи:

Позивач - Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, )

Відповідач - Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради Міжобласний спеціалізований медико-генетичний центр центр рідкісних (орфанних) захворювань (61022, м. Харків, пр. Незалежності, 13, )

Повне рішення складено "27" березня 2023 р.

Суддя С.А. Прохоров