ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"29" березня 2023 р. Справа№ 873/58/23

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Тарасенко К.В.

секретар судового засідання: Горда В.В.

за участі представників сторін:

від позивача - не з`явилися

від відповідача- 1 - не з`явилися

від відповідача- 2 - не з`явилися

розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Хомухи Максима Івановича про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 22.11.2022 у третейській справі № 105/22

у справі №873/58/23

за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк»

до Фізичної особи-підприємця Хомухи Максима Івановича

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 22.11.2022 у третейській справі № 105/22 позов Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до Фізичної особи-підприємця Хомухи Максима Івановича про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Хомухи Максима Івановича на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» заборгованість за Заявою-договором про надання кредиту «Розвиток онлайн» № 011-RBO- від 28.10.2021 року у сумі 485 564,30 грн. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Хомухи Максима Івановича на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» третейський збір у сумі 5 255,64 грн.

01.02.2023 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Фізичної особи-підприємця Хомухи Максима Івановича надійшла заява про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 22.11.2022 у справі № 105/22. Також заявник просив суд об`єднати розгляд заяви про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 22.11.2022 у справі № 105/22 із заявою Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» про видачу судового наказу про примусове виконання вказаного рішення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.02.2023 вищевказану заяву передано на розгляд судді Тарасенко К.В

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2023 прийнято до розгляду заяву Фізичної особи-підприємця Хомухи Максима Івановича про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 22.11.2022 у третейській справі № 105/22 та призначено до розгляду на 22.02.2023.

17.02.2023 до канцелярії суду надійшов лист Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» щодо надання витребовуваних документів, в якому останній зазначає, що 27.01.2023 третейська справа №105/22 направлена до Північного апеляційного господарського суду на виконання ухвали судді Північного апеляційного господарського суду Мальченко А.О.

Листом від 17.02.2023 витребувано матеріали третейської справи.

20.02.2023 до канцелярії суду від Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» надійшла заява про розгляд справи без участі його представника, у якій останній заперечив проти задоволення заяви про скасування рішення третейського суду.

Також 20.02.2023 та 22.02.2023 до канцелярії суду від Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» надійшов відзив на заяву про скасування рішення третейського суду, у якій позивач просить відмовити в задоволенні заяви відповідача про скасування рішення третейського суду.

21.02.2023 до канцелярії суду від представника Фізичної особи-підприємця Хомухи Максима Івановича надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

22.02.2023 судді Тарасенко К.В. було передано матеріали третейської справи №105/22.

22.02.2023 судове засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у відпустці за сімейними обставинами.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2023 розгляд заяви Фізичної особи-підприємця Хомухи Максима Івановича про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 22.11.2022 у третейській справі № 105/22 призначено на 15.03.2023.

14.03.2023 до канцелярії суду від Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» надійшла заява про розгляд справи без участі його представника, у якій останній заперечив проти задоволення заяви про скасування рішення третейського суду.

15.03.2023 розгляд справи не відбувся у зв`язку оголошенням повітряної тривоги в місті Києві.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.03.2023 розгляд заяви Фізичної особи-підприємця Хомухи Максима Івановича про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 22.11.2022 у третейській справі № 105/22 призначено на 29.03.2023.

27.03.2023 до канцелярії суду від Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» надійшла заява про розгляд справи без участі його представника, у якій останній заперечив проти задоволення заяви про скасування рішення третейського суду та підтримав доводи поданого до суду відзиву на заяву про скасування рішення третейського суду.

У судове засідання 27.03.2023 з`явився представник заявника, яка підтримала подану заяву про скасування рішення третейського суду та просила її задовольнити.

Представник Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в судове засідання не з`явився. При цьому, суд враховує подану ним заяву про розгляд заяви в даній справі без його участі.

Розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Хомухи Максима Івановича про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 22.11.2022 у третейській справі № 105/22, суд не вбачає підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Частинами третьою, четвертою статті 349 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність або відсутність підстав для скасування рішення третейського суду. Суд не обмежений доводами заяви про скасування рішення третейського суду, якщо під час розгляду справи буде встановлено підстави для скасування рішення третейського суду, визначені статтею 350 цього Кодексу.

Частинами першою та другою статті 350 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею. Рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо:

1) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано судом недійсною;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

5) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Аналогічні підстави для скасування рішення третейського суду передбачені також статті 51 Закону України «Про третейські суди».

Виходячи із вказаних правових норм, при розгляді заяви про скасування рішення третейського суду господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для його скасування, визначених частиною третьою статті 51 Закону України «Про третейські суди» та статтею 350 Господарського процесуального кодексу України.

Підставами для скасування рішення відповідач зазначає, що позивач не дотримався переговірного порядку вирішення спору відповідно до п. 9.4. Кредитного договору, оскільки жодних пропозицій про мирне врегулювання питання матеріали не містять, а направлені позивачем вимоги про дострокове виконання грошових зобов`язань від 26.08.2022 відповідачем не отримано, а тому спір не міг бути переданий на вирішення третейського суду.

Також заявник вважає, що третейським судом не було дотримано регламенту щодо повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду та позбавлено відповідача можливості скористатись своїми правами, оскільки ухвала суду була направлена на адресу реєстрації, а не на вказану в договорі адресу для листування, о на переконання відповідача свідчить про те, що третейський спір вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

Позивач у свою чергу в поданому відзиві на заяву про скасування рішення третейського суду заперечує щодо вказаних доводів заявника та зазначає наступне:

- на час розгляду третейської справи №105/22 п. 9.1. Кредитного договору (яким передбачено третейське застереження) дійсний, в судовому порядку не оскаржувався, отже справа підвідомча третейському суду;

- при прийнятті третейського рішення склад третейського суду відповідав вимогам законодавства.

Перевіривши наведені доводи сторін, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 1 Закону України «Про третейські суди», до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Підвідомчість справ третейським судам врегульована статтею 6 Закону України «Про третейські суди», в якій наведений перелік справ, які не можуть розглядати третейські суди.

Разом з тим відповідно до частини першої статті 5, частини першої статті 12 Закону України «Про третейські суди» спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону. Третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Склад третейського суду формується шляхом призначення чи обрання третейських суддів (третейського судді). Третейський суд може розглядати справи в складі одного третейського судді або в будь-якій непарній кількості третейських суддів. У постійно діючому третейському суді кількісний та персональний склад третейського суду визначається за правилами, встановленими регламентом третейського суду (ч.ч. 1 - 3 ст. 16 Закону України «Про третейські суди»).

У постійно діючих третейських судах призначення чи обрання третейських суддів здійснюється із затвердженого відповідно до статті 8 цього Закону списку третейських суддів, який за регламентом цього постійно діючого третейського суду може мати обов`язковий чи рекомендаційний характер (ч. 3 ст. 14 Закону України «Про третейські суди»).

Дослідивши надані учасниками справи докази та матеріали третейської справи № 105/22, суд вбачає, що предметом спору в зазначеній третейській справі є стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Кредитним договором №011-RBO- від 28.10.2021.

Тобто спір виник між сторонами з господарських правовідносин, що не належать до переліку справ, які не можуть розглядати третейські суди відповідно до вимог статті 6 Закону України «Про третейські суди».

Так, відповідно до пункту 9.4. Кредитного договору №011-RBO- від 28.10.2021 всі спори, що виникають між Сторонами у зв`язку з Заявою-Договором, підлягають вирішенню шляхом переговорів. У разі неможливості вирішити спори шляхом переговорів - всі спори між Сторонами, які виникають за Заявою-Договором або у зв`язку з ним (у тому числі щодо його тлумачення, виконання або порушення, зміни, припинення, розірвання або визнання недійсним), підлягають передачі на розгляд і остаточне вирішення до Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» (місцезнаходження: вул. Євгена Сверстюка, 11, м. Київ, 02002), або до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків (місцезнаходження: вул. Є. Сверстюка 15, м. Київ, 02660) (далі - Третейський суд). В разі виникнення спору між Сторонами та його розгляду Третейським судом, такий розгляд буде здійснюватися згідно з Регламентом відповідного Третейського суду (далі - Регламент). Підписанням Заяви-Договору кожна із Сторін засвідчує, що ознайомилася з Регламентом та іншою інформацією про Третейський суд станом на день укладення Заяви-Договору на сайті: Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу», Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків. Сторони погоджуються з тим, що третейський розгляд спору здійснюється Третейським судом у складі одноособового третейського судді, який призначається в порядку та у строки, передбачені відповідним регламентом. У разі виникнення спору Сторона, яка вважає, що її права порушено, самостійно обирає спосіб захисту своїх прав між зверненням до Третейського суду, згідно з цим застереженням, або зверненням до місцевого суду відповідно до законодавства України.

Отже, зазначений спір переданий сторонами на розгляд третейського суду шляхом вчинення третейського застереження безпосередньо в пункті 9.4. Кредитного договору №011-RBO- від 28.10.2021.

Підстави для висновку про недійсність відповідного третейського застереження відсутні, оскільки на момент розгляду цієї справи судом не встановлено, а в матеріалах справи відсутні докази недійсності укладеного між сторонами договору (в цілому або його окремих частин), а відтак діє встановлена статтею 204 Цивільного кодексу України презумпція правомірності правочину.

Заявник стверджує, що позивач не дотримався переговорного порядку вирішення спору відповідно до п. 9.4. Кредитного договору, оскільки жодних пропозицій про мирне врегулювання питання матеріали не містять, а направлені позивачем вимоги про дострокове виконання грошових зобов`язань від 26.08.2022 відповідачем не отримано, а тому спір не міг бути переданий на вирішення третейського суду.

Так, за змістом п. 9.4. Кредитного договору №011-RBO- від 28.10.2021 всі спори, що виникають між Сторонами у зв`язку з Заявою-Договором, підлягають вирішенню шляхом переговорів, а в разі неможливості вирішити спори шляхом переговорів - всі спори між Сторонами підлягають передачі на розгляд і остаточне вирішення до третейського суду.

Суд, перевіривши матеріали третейської справи встановив, що Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» направляло вимоги про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором від 26.08.2022 за вих. №№114/5-К-251608, 114/5-К-251609 Фізичній особі-підприємцю Хомусі Максиму Івановичу на юридичну та поштову адреси (а.с.20,21), а з наявних доказів вбачається, що такі вимоги не були вручені під час доставки з «інших причин».

В поданій заяві про скасування рішення третейського суду відповідач визнає, що такі вимоги направлялись та зазначає, що ним вони не отримані.

Однак, виходячи з наявних доказів, суд оцінює критично твердження заявника про те, що дані вимоги (що не були отримані відповідачем) не можуть розцінюватись як дотримання переговірного порядку, оскільки не містять пропозицію переговорів, а вимогу щодо погашення заборгованості з огляду на специфіку правовідносин між сторонами (кредитні зобов`язання), умови договору (п. 9.4.) та їх дотримання позивачем перед зверненням до третейського суду з вимогою про стягнення з відповідача сум заборгованості, яка ним добровільно погашена не була.

Отже, суд відхиляє доводи заявника про недотримання позивачем переговірного порядку, у зв`язку з чим на думку заявника спір не міг бути переданий на вирішення третейського суду як необґрунтовані та такі, що не знайшли свого підтвердження.

Також, суд встановив, що ухвалюючи рішення Постійно діючий третейський суд при Асоціації українських банків не вирішував питання, які виходять за межі третейської угоди.

Склад третейського суду, яким прийнято рішення, визначений відповідно до вимог Закону України «Про третейські суди», Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» та викладеного сторонами в пункті 9.4. Кредитного договору №011-RBO- від 28.10.2021 третейського застереження.

Питання щодо невідповідності вимогам закону складу третейського суду, яким прийнято рішення, заявником не оспорюються, а судом при розгляді даної заяви не встановлено.

Доводи відповідача про те, що третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі (пункт 5 частини другої статті 350 Господарського процесуального кодексу України та п. 5 ст. 51 Закону України «Про третейські суди»), адже відповідач не приймав участі в судовому засіданні третейського суду, у якому було ухвалено оскаржуване рішення - судом відхиляються з огляду на наступне.

Суд наголошує, що положення пункту 5 частини другої статті 350 Господарського процесуального кодексу України та пункту 5 частини третьої статті 51 Закону України «Про третейські суди» стосуються саме кола осіб, які не є учасниками справи, але рішення третейського суду стосується їх прав, інтересів та обов`язків або в рішенні міститься судження про права (інтереси, обов`язки) цих осіб у відповідних правовідносинах.

При цьому склад учасників третейського розгляду визначений статтею 34 Закону України «Про третейські суди», згідно з якою такими учасниками є сторони та їх представники, а також треті особи. Зокрема, однією зі сторін третейського розгляду є відповідач, тобто фізична чи юридична особа, якій пред`явлено позовні вимоги (ст. 2 зазначеного Закону).

Натомість із змісту оскарженого рішення вбачається, що при його ухваленні третейський суд вирішив питання про права та обов`язки відповідача саме як сторони третейського розгляду, тому відповідач помилково кваліфікує свій статус у відповідному третейському спорі як особи, що не брала участі у справі.

Вказаним спростовуються доводи заявника щодо прийняття питання про права та обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

Також заявник вважає, що третейським судом не дотримано регламенту щодо повідомлення учасників справи.

Відповідно до статті 52 Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» обмін документами та письмовими матеріалами між сторонами, а також між сторонами і третейським судом (третейськими суддями) здійснюється у порядку, встановленому Регламентом. Документи та інші письмові матеріали направляються за останнім відомим місцем проживання фізичної особи чи за юридичною адресою або місцезнаходженням юридичної особи рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи в інший спосіб, що передбачає отримання доказів доставки документів та інших письмових матеріалів адресатові, та вважаються такими, що отримані в день такої доставки, навіть якщо на цей час одержувач за цією адресою не знаходиться чи не проживає, а про зміну ним не було повідомлено іншу сторону належним чином.

Згідно зі статтею 60 Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» ненадання витребуваних третейським судом доказів, інших письмових документів чи матеріалів, неявка у засідання третейського суду сторін або їх представників, які належним чином були повідомлені про розгляд справи і проведення засідання третейського суду, не є перешкодою для третейського розгляду і прийняття рішення, якщо причина ненадання документів або неявки сторін у засідання визнана третейським судом неповажною.

З матеріалів третейської справи вбачається, що третейський суд направляв ухвалу від 10.11.2022 про порушення провадження у справі на адресою місця реєстрації Фізичної особи-підприємця Хомухи Максима Івановича: АДРЕСА_1 (а.с. 43), яка повернулась на адресу третейського суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».

Отже, доводи щодо недотримання третейським судом регламенту щодо повідомлення учасників справи спростовуються матеріалами третейської справи та зазначеними положеннями Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу».

При цьому, твердження заявника щодо наявності у Кредитному договорі телефонних номерів, за якими можна зв`язатись з відповідачем та щодо надсилання ухвали суду не на поштову адресу, а на адресу місця реєстрації судом визнаються необґрунтованими з огляду на встановлене судом дотримання третейським судом Регламенту щодо повідомлення учасників справи, а матеріали третейської справи містять належні докази надсилання судом ухвали про порушення провадження у справі відповідачеві, як і належні докази на підтвердження надсилання позивачем відповідачу матеріалів позову.

Водночас, суд зазначає, що наведений у статті 350 Господарського процесуального кодексу України та статті 51 Закону України «Про третейські суди» перелік підстав, з яких може бути оскаржене та скасоване рішення третейського суду, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Зокрема, наведеними нормами не передбачено такої підстави для оскарження та скасування рішення третейського суду як неповідомлення третейським судом належним чином особи, яка брала участь у справі, про місце та час третейського розгляду.

У зв`язку з наведеним суд відхиляє як безпідставні аргументи відповідача про ухвалення третейським судом рішення без належного його повідомлення про розгляд справи, оскільки вони виходять за межі розгляду господарськими судами заяви про скасування рішення третейського суду.

Отже, викладеним в сукупності спростовуються доводи відповідача про те, що третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, що зводяться до тверджень про порушення Регламенту щодо повідомлення Відповідача про дату, час і місце розгляду справи як підстави для скасування рішення третейського суду.

З огляду на викладене та враховуючи приписи статті 350 Господарського процесуального кодексу України, суд встановив, що:

- справа, у якій прийнято рішення третейського суду Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 22.11.2022 у третейській справі № 105/22, була підвідомча вказаному третейському суду відповідно до закону (з урахуванням визначеного п. 9.4. Кредитного договору №011-RBO- від 28.10.2021 третейського застереження);

- зазначене рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою;

- дана третейська угода не визнана недійсною компетентним судом;

- доказів того, що склад третейського суду не відповідав Закону України «Про третейські суди» та третейській угоді, наявні обставини справи не містять;

- при ухваленні оскаржуваного рішення третейський суд вирішив питання про права та обов`язки позивача та відповідача саме як сторін третейського розгляду.

Відтак, суд дійшов висновку, що заява Фізичної особи-підприємця Хомухи Максима Івановича про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 22.11.2022 у третейській справі № 105/22 не підлягає задоволенню, оскільки відповідач не довів наявність передбачених частиною другою статті 350 Господарського процесуального кодексу України та частиною третьою статті 51 Закону України «Про третейські суди» підстав для скасування рішення третейського суду.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання заяви про скасування рішення третейського суду, з урахуванням вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача, оскільки відповідна заява залишається без задоволення.

Керуючись статтями 129, 234, 346-351 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Хомухи Максима Івановича про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 22.11.2022 у третейській справі № 105/22 - відмовити.

2. Рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 22.11.2022 у третейській справі № 105/22- залишити без змін.

3. Судові витрати по сплаті судового збору за подання заяви про скасування рішення третейського суду покласти на Фізичну особу-підприємця Хомуху Максима Івановича.

4. Матеріали третейської справи № 105/22 повернути до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу».

Ухвала, у випадку не оскарження, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду, встановленому для оскарження рішення суду першої інстанції.

Повний текст ухвали складено та підписано: 03.04.2023.

Суддя К.В. Тарасенко