РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.03.2023Справа № 910/381/23

Господарський суд міста Києва в складі судді Коткова О.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу № 910/381/23

за позовом Луцького міського центру зайнятості

до Державної служби України з безпеки на транспорті

про стягнення грошових коштів

Без виклику учасників судового процесу.

СУТЬ СПОРУ:

05 січня 2023 року до Господарського суду міста Києва від Луцького міського центру зайнятості (позивач) надійшла позовна заява № 2085/08/22 від 30.12.2022 року до Державної служби України з безпеки на транспорті (відповідач) про стягнення 62 079,90 грн. (шістдесят дві тисячі сімдесят дев`ять гривень 90 копійок).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що виплачена гр. ОСОБА_1 допомога в розмірі 62 079,90 грн. по безробіттю підлягає відшкодуванню відповідачем (роботодавцем) на підставі частини 4 статті 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», як сума виплаченого забезпечення та вартість наданих соціальних послуг безробітному в зв`язку з поновленням його на роботі за рішенням суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.01.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/381/23, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог, передбачених статтею 165 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; докази направлення відзиву позивачу.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 200 ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.01.2023 року у справі № 910/381/23 вручено уповноваженому представнику відповідача - 24.01.2023 року.

Тобто, строк для надання відзиву на позовну заяву до 08.02.2023 року (включно).

02.02.2023 року через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву № 1043/5.3/14-23 від 30.01.2023 року, в якому відповідач проти позовних вимог заперечив, посилаючись на їх необгрунтованість та безпідставність.

14.02.2023 року через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив № 10/23 від 09.02.2022 року, в якій позивач проти доводів відповідача заперечив, посилаючись на те, що викладені у відзиві на позовну заяву доводи не спростовують пояснення позивача та не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

14.06.2021 року наказами М445-К та №846-К ОСОБА_1 звільнено з посади головного спеціаліста відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Волинській області на підставі пункту 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» у зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури та штатного розпису Укртрансбезпеки без скорочення чисельності та штату державних службовців.

06.07.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Луцького міського центру зайнятості із заявою про призначення виплати допомоги по безробіттю та заявою про надання статусу безробітного.

Наказом Луцького міського центру зайнятості від 06.07.2021 року № НТ210706 ОСОБА_1 надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю. Також, вказаним наказом відкладено виплату допомоги по безробіттю з 06.07.2021 року по 14.07.2021 року, що дорівнює періоду протягом якого застрахованій особі, відповідно до законів надається вихідна допомога або інші виплати при звільненні з підприємств, установ і організацій або закінченні строку повноважень за виборною посадою, що забезпечують часткову або тимчасову компенсацію втраченого заробітку.

Наказом Луцького міського центру зайнятості від 06.07.2021 року № НТ210715 ОСОБА_1 розпочато виплату допомоги по безробіттю у відповідності до статті 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 15.07.2021 року.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 10.02.2022 року у справі № 140/10804/21 визнано протиправним та скасовано наказ Державної служби України з безпеки на транспорті від 02.04.2021 №445-к, із змінами, внесеними наказом від 14.06.2021 №846-к «Про звільнення ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Волинській області з 14 червня 2021 року». Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Волинській області з 15 червня 2021 року. Стягнуто з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 64 920,90 грн. з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів. Стягнуто з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 кошти витрачені під час відрядження у розмірі 12 520,00 грн.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Волинській області та стягнення середнього заробітку у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 7869,20 грн. підлягає до негайного виконання.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.08.2022 року у справі № 940/10804/21 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2022 року у справі № 140/10804/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 23.02.2023 року у справі № 910/10804/21 залишено без змін ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 серпня 2022 року у справі № 140/10804/21.

На виконання вищевказаного рішення суду від 10.02.2022 року Державна служба України з безпеки на транспорті видала наказ № 594-К від 21.02.2022, яким: (1) скасувала наказ Державної сдужби України з безпеки на транспорті від 02 квітня 2021 року № 445-к «Про звільнення ОСОБА_1 »; (2) скасувала наказ Державної служби України з безпеки на транспорті від 14 червня 2021 року № 846-к «Про внесення змін до наказу Державної служби України з питань безпеки на транспорті від 02 квітня 2021 року №445-к»; (3) поновила ОСОБА_1 , головного спеціаліста відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Волинській області, з 15 червня 2021 року.

Згідно з розрахунком допомоги по безробіттю поверненню Державною службою України з безпеки на транспорті у зв`язку з поновленням на роботі ОСОБА_1 підлягають кошти у розмірі 62 079, 90 грн.

Посилаючись на те, що відповідач не повернув позивачеві суму виплаченого забезпечення ОСОБА_1 , позивач на підставі ч. 4 ст. 35 "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" просить стягнути з відповідача на свою користь 62 079, 90 грн. виплаченої допомоги по безробіттю.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення", статус безробітного може набути, зокрема, особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою (у тому числі поданою засобами електронної ідентифікації) у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування (ч. 2 ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення").

Процедуру реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, філією центру зайнятості Автономної Республіки Крим, обласного, Київського та Севастопольського міського центру зайнятості, а також міським, районним, міськрайонним центром зайнятості державної служби зайнятості визначено постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2018 року № 792 "Про затвердження Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу" (у редакції від 19.09.2018).

Згідно з п. 3 Порядку реєстрація безробітних, які звертаються за сприянням у працевлаштуванні (далі - реєстрація), проводиться центром зайнятості незалежно від зареєстрованого місця проживання чи перебування. Обробка персональних даних осіб, які шукають роботу, здійснюється центром зайнятості відповідно до закону.

Рішення про надання статусу безробітного чи відмову у наданні такого статусу приймається центром зайнятості не пізніше сьомого календарного дня з дня подання особою, яка шукає роботу, заяви про надання статусу безробітного (п. 22 Порядку).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" до роботодавців, зокрема, належать установи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, та які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Як передбачено ст. 44 Закону України "Про зайнятість населення" зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та цього Закону.

Нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" встановлено право застрахованих осіб на матеріальне забезпечення на випадок безробіття, види забезпечення, зокрема, допомогу по безробіттю.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону, допомога по безробіттю виплачується з 8 дня після реєстрації застрахованої особи в установленому порядку в державній службі зайнятості.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 10.02.2022 року у справі № 140/10804/21 поновлено ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Волинській області з 15 червня 2021 року, яке набрало законної сили в порядку, визначеному законодавством, а саме 15.08.2022 року (після відмови у відкритті апеляційного провадження).

Як передбачено ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У пункті 34 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" зазначено, що рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Поновлення безробітного на роботі за рішенням суду, відповідно до пункту 2 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", є підставою для припинення виплати допомоги по безробіттю.

Фонд має право, зокрема, стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу (абз. 6 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття").

Частиною 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" визначено, що із роботодавця утримуються: сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду; незаконно виплачена безробітному сума забезпечення у разі неповідомлення про його прийняття на роботу; незаконно отримана сума допомоги по частковому безробіттю.

Розмір шкоди у справі визначений сумою, яка виплачена як допомога по безробіттю ОСОБА_1 за період перебування на обліку в Луцькому міському центрі зайнятості, та становить 62 079,90 грн.

Враховуючи, що ОСОБА_1 поновлено на роботі за судовим рішенням, виплачена йому за період незаконного звільнення допомога по безробіттю, підлягає відшкодуванню за рахунок роботодавця.

З матеріалів справи вбачається, що Наказ «Про поновлення на посаді ОСОБА_1» № 594-К від 21.02.2022 року виданий Державною службою України з безпеки на транспорті.

Відповідно до статті 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту 18 пункту 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань приймає на роботу та звільняє з роботи в порядку, передбаченому законодавством про працю, працівників Укртрансбезпеки.

За ознаками використання праці та оформлення трудових відносин Державна служба України з безпеки на транспорті є роботодавцем у розумінні Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", а тому в силу ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" зобов`язана нести матеріальну відповідальність (грошове зобов`язання).

Отже, обов`язок працедавця відшкодувати фонду соціального страхування суму виплат по безробіттю та наданих соціальних послуг виникає за наслідком прийняття судового рішення про поновлення працівника на роботі (постанова Верховного Суду від 06.07.2018 року у справі № 921/220/17-г/16).

Проаналізувавши матеріали справи, суд не приймає доводити Державної служби України з безпеки на транспорті щодо подвійної відповідальності у випадку задоволення позовних вимог, оскільки сума соціальної допомоги по безробіттю, яку виплатив Луцький міський центр зайнятості ОСОБА_1 за час перебування на обліку як безробітній, стягнення якої є предметом спору у даній справі, підлягає відшкодуванню в порядку, встановленому ст. 34, 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", а виплати за рішенням суду у справі № 140/10804/21 стягнуті на користь ОСОБА_1 як середній заробіток за час вимушеного прогулу на підставі ч. 2 ст. 235 Кодексу законів про працю України. Вказані суми мають різну правову природу.

Отже, стягнення 62 079,90 грн. допомоги по безробіттю, яка виплачена ОСОБА_1 , не суперечить приписам ст. 61 Конституції України.

Беручи до уваги викладене, вимоги Луцького міського центру зайнятості про стягнення з Державної служби України з безпеки на транспорті 62 079,90 грн. виплаченої допомоги по безробіттю ОСОБА_1 суд визнає обґрунтованими.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи викладені вище фактичні обставини, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства та матеріалів справи в цілому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги встановлені судом факти та обставини, що були наведені вище, суд дійшов висновку, що викладені відповідачем у відзиві заперечення на позов не спростовують зазначених позивачем в позові доводів за встановлених вище судом фактів та обставин.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 2481,00 грн. відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті (ідентифікаційний код 39816845, адреса: 01135, м. Київ, пр-т Перемоги, 14) на користь Луцького міського центру зайнятості (ідентифікаційний код 13352315, адреса: 43025, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Сергія Тимошенка, 2) грошові кошти: виплаченої допомоги по безробіттю - 62 079,90 грн. (шістдесят дві тисячі сімдесят дев`ять гривень 90 копійок) та судовий збір - 2481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня).

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 27.03.2023р.

Суддя О.В. Котков