ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХвала

про відкриття провадження у справі

"29" березня 2023 р. м. Ужгород Справа №907/130/23

Суддя Господарського суду Закарпатської області Пригара Л.І.,

розглянувши матеріали за позовом

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Генерала Свободи 5, м. Ужгород Закарпатської області

до відповідача 1 Ужгородської міської ради, м. Ужгород Закарпатської області

до відповідача 2 Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, м. Ужгород Закарпатської області

про витребування із незаконного володіння Ужгородської міської ради об`єктів нерухомого майна: - нежитлове приміщення площею 24,0 кв.м., розташоване за адресою: м. Ужгород, вул. Генерала Свободи, буд. 5, під`їзд №4 (секція №4 першого цокольного поверху літери А); - нежитлове приміщення площею 47,9 кв.м., розташоване за адресою: м. Ужгород, вул. Генерала Свободи, буд. 5 (вхід з вулиці поруч з під`їздом в №4 першого цокольного поверху літери А в секції 3);

- скасування державної реєстрації права власності Ужгородської міської ради, припинення права комунальної власності та закриття розділу Державного реєстру прав та реєстраційної справи щодо нежитлового приміщення площею 24,0 кв.м., розташованого за адресою: м. Ужгород, вул. Генерала Свободи, буд. 5, під`їзд №4 першого цокольного поверху секції 4 літери А, нежитлового приміщення площею 47,9 кв.м., розташованого за адресою: м. Ужгород, вул. Генерала Свободи, буд. 5 (вхід з вулиці поруч з під`їздом №4 першого цокольного поверху літери А в секції 3);

- визнання незаконним та скасування рішення XV сесії Ужгородської міської ради ІІІ скликання від 25.10.1999 Про внесення доповнень до Рішення ХІ сесії Ужгородської міської ІІІ скликання від 23.09.1999 в частині включення до об`єктів приватизації шляхом викупу орендарями наведеного в Додатку б/н нежитлового цокольного приміщення площею 18,1 кв.м., розташованого за адресою: м. Ужгород, вул. Генерала Свободи, буд. 5, під`їзд №1,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач просить витребувати із незаконного володіння відповідача 1 Ужгородської міської ради об`єкти нерухомого майна, а саме, нежитлове приміщення площею 24,0 кв.м., розташоване за адресою: м. Ужгород, вул. Генерала Свободи, буд. 5, під`їзд №4 (секція №4 першого цокольного поверху літери А), нежитлове приміщення площею 47,9 кв.м., розташоване за адресою: м. Ужгород, вул. Генерала Свободи, буд. 5 (вхід з вулиці поруч з під`їздом в №4 першого цокольного поверху літери А в секції 3), скасувати державну реєстрацію права власності Ужгородської міської ради, припинити право комунальної власності та закрити розділ Державного реєстру прав та реєстраційної справи щодо нежитлового приміщення площею 24,0 кв.м., розташованого за адресою: м. Ужгород, вул. Генерала Свободи, буд. 5, під`їзд №4 першого цокольного поверху секції 4 літери А, нежитлового приміщення площею 47,9 кв.м., розташованого за адресою: м. Ужгород, вул. Генерала Свободи, буд. 5 (вхід з вулиці поруч з під`їздом №4 першого цокольного поверху літери А в секції 3), визнати незаконним та скасувати рішення XV сесії Ужгородської міської ради ІІІ скликання від 25.10.1999 Про внесення доповнень до Рішення ХІ сесії Ужгородської міської ІІІ скликання від 23.09.1999 в частині включення до об`єктів приватизації шляхом викупу орендарями наведеного в Додатку б/н нежитлового цокольного приміщення площею 18,1 кв.м., розташованого за адресою: м. Ужгород, вул. Генерала Свободи, буд. 5, під`їзд №1, покликаючись на положення ст. 15, 16, 21, 190, 369, 382, 387 Цивільного кодексу України, Законів України Про приватизацію державного житлового фонду та Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку.

Ухвалою суду від 02.03.2023 позовну заяву залишено без руху на підставі ст. 174 ГПК України, встановлено позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання суду заяви про усунення недоліків та наданням документальних доказів актуальної вартості (чинної оцінки) спірного нерухомого майна, а саме, нежитлового приміщення площею 24,0 кв.м., розташованого за адресою: м. Ужгород вул. Генерала Свободи, буд. 5, під`їзд №4 (секція №4 першого цокольного поверху літери А); нежитлового приміщення площею 47,9 кв.м., розташованого за адресою: м. Ужгород, вул. Генерала Свободи, буд. 5 (вхід з вулиці поруч з під`їздом в №4 першого цокольного поверху літери А в секції 3) станом на день подання позову до суду, встановлено позивачу строк для усунення зазначених недоліків позову, який не може перевищувати 10 днів із дня вручення даної ухвали.

В подальшому, на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, в якій позивачем, зокрема, зазначено про відсутність у нього доступу до спірних приміщень та, відповідно, неможливість укласти договір із суб`єктом оціночної діяльності для складання звіту про визначення вартості спірного майна на день подання позову. За твердженням позивача, ним подано всі наявні документальні докази із визначення вартості майна, а саме, Акт про списання багатоквартирного будинку з балансу Ужгородської міської ради та передачу його ОСББ станом на 07.09.2022, з якого вбачається, що вартість багатоквартирного житлового будинку загальною площею 1250 кв.м. складає 8 640 231 грн, відповідно, вартість 1 кв.м. становить 6912,18 грн (8 640 231 грн/1250 кв.м.). З урахуванням того, що предметом спору є 2 приміщення площею 24,0 кв.м. та 47,9 кв.м., їх вартість, виходячи із вищенаведеного розрахунку та наявної в позивача документації, складає 496 986,10 грн (24,0 кв.м. + 47,9 кв.м.) х 6912,18).

Покликаючись на приписи ч. 2 ст. 6 Закону України Про судовий збір та положення ч. 2 ст. 163 ГПК України, позивач просить суд попередньо визначити розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання позовної заяви, та відстрочити відповідну сплату до ухвалення рішення суду в даній справі, оскільки ОСББ Генерала Свободи 5 є неприбутковою організацією, діяльність якої не пов`язана з одержанням прибутку і розподілом його між членами об`єднання.

Із цього приводу суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до змісту ч. 2 ст. 6 Закону України Про судовий збір, у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна, або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Статті 162 та 163 ГПК містять положення, за якими в позовній заяві має зазначатися ціна позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються або оспорюються. Ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при розгляді справи (ч. 2 ст. 163 ГПК України).

За приписами ст. 173 ГПК України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України Про судовий збір, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

В даному випадку, позивачем у поданому позові об`єднано майнову вимогу про витребування майна з чужого незаконного володіння та немайнові вимоги про скасування державної реєстрації права власності і визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, з огляду на що позовна заява мала бути оплачена судовим збором у розмірі 5368 грн за позовні вимоги немайнового характеру (по 2684 грн кожна) та за майнову вимогу у розмірі 1,5% від вартості спірного нерухомого майна (виходячи з наведених вище розрахунків позивача), а саме, в сумі 7454,79 грн (496 986,10 грн х 1,5%).

Відтак, загальна сума судового збору за подання позову в даній справі становить 12 822,79 грн, у той час, як позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 8052 грн. Таким чином, сума судового збору, яка підлягає доплаті, складає 4770,79 грн.

Оцінюючи заявлене позивачем клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Приписами статті 8 Закону України Про судовий збір, визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З аналізу вищезазначеної статті Закону України Про судовий збір випливає, що законодавець, застосувавши конструкцію суд, враховуючи майновий стан сторони, може…, тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Що стосується самих умов, визначених статтею 8 вказаного Закону, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Умови, визначені в пунктах 1 та 2 частини 1 статті 8 вказаного Закону, можуть застосовуватися лише до позивачів фізичних осіб, які перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до позивачів, що мають певний соціальний статус, є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Стосовно умови, визначеної в пункті 3 частини 1 статті 8 Закону, то законодавець, застосувавши слово або, не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Слід зазначити, що встановлений у статті 8 Закону України Про судовий збір перелік умов для звільнення від сплати судового збору, зменшення його розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору є вичерпним.

Як вбачається із вищенаведеного, положення пунктів 1 та 2 частини 1 статті 8 Закону не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи юридичної особи), а положення пункту 3 частини 1 статті 8 вказаного Закону можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто, предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 року у справі № 0940/2276/18).

У даному контексті суд звертає увагу на те, що предметом спірних правовідносин у межах даної справи є витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування державної реєстрації права власності і визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, а не захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав чи відшкодування шкоди здоров`ю.

Відтак, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Генерала Свободи 5 не належить до переліку осіб, зазначених у статті 8 Закону України Про судовий збір, і наведені ним підстави для відстрочення сплати судового збору не передбачені вказаною нормою.

При цьому, суд зауважує, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду. Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі Креуз проти Польщі).

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, в тому числі й органів державної влади, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на вищевикладені обставини, в задоволенні клопотання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Генерала Свободи 5 про відстрочення сплати судового збору належить відмовити, встановивши позивачу строк для доплати суми 4770,79 грн судового збору за звернення до суду з даним позовом до першого підготовчого засідання у справі.

Дослідивши матеріали позовної заяви, оцінивши предмет та підстави позову, суд прийшов до висновку, що дана справа підлягає розгляду в загальному позовному провадженні.

Позовна заява подана і оформлена в порядку, передбаченому ст. 161 164 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 12, 162, 176, 234 Господарського процесуального кодексу України

СУД ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Генерала Свободи 5 про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судом рішення у справі №907/130/23.

2. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

3. Призначити підготовче засідання на 27 квітня 2023 р. на 14:30 год.

4. Підготовче засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Закарпатської області за адресою: м. Ужгород, вул. Коцюбинського, 2а в залі судових засідань №1.

5. Встановити позивачу строк для доплати суми 4770,79 грн судового збору за подання позовної заяви в даній справі до 26.04.2023, про що подати суду відповідні докази.

6. Встановити відповідачам строк для надання суду відзивів на позовну заяву в порядку ст. 165 ГПК України з одночасним надісланням копії таких позивачеві, а доказів надіслання суду, протягом 15-ти днів із дня одержання даної ухвали.

7. Встановити позивачеві строк для надання суду та відповідачам відповіді на відзив у порядку ст. 166 ГПК України, протягом 5-ти днів із дня одержання копій відзивів.

8. Відповідно до вимог ст. 169 ГПК України встановити учасникам справи обов`язок подавати суду заяви, клопотання і заперечення щодо процесуальних питань тільки у письмовій формі з доказами їх надсилання учасникам справи.

9. Явку уповноважених представників сторін у підготовче засідання визнати обов`язковою.

10. Копію ухвали надіслати сторонам спору.

11. Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду на підставі ст. 255 Господарського процесуального кодексу України. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

12. Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається, http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Пригара Л.І.