ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2023 р. Справа№ 927/910/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Скрипки І.М.

секретар судового засідання: Бендюг І.В.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 14.03.2023

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на постанову

Господарського суду Чернігівської області

від 21.12.2022

у справі № 927/910/22 ( суддя В.В. Шморгун)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЙЕ Енергія»

до Товариства з додатковою відповідальністю «Продовольча компанія «Ясен»

про стягнення 683 141, 02 грн.

ВСТАНОВИВ:

Історія справи

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЙЕ Енергія» звернулось до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Продовольча компанія «Ясен», у якому позивач просить суд стягнути з відповідача 683 141,02 грн., з яких 555 775,39 грн. заборгованості за поставлений природний газ, 13 403,75 грн. - 3% річних та 113 961,88 грн. інфляційних втрат.

Постановою Господарського суду Чернігівської області № 927/910/22 від 21.12.2022 визнано винуватим ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень 00 копійок. Крім того, з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає стягненню в дохід Державного бюджету України (код класифікації доходів бюджету 22030101) 496,20 грн. судового збору.

Постанова Господарського суду Чернігівської області від 21.12.2022 про адміністративне правопорушення мотивована тим, що 20.12.2022 в судове засідання з`явилась особа, яка бажала бути присутнім в судовому засіданні та не є учасником справи, однак відмовилась надати судовому розпоряднику документ, що посвідчує його особу. Невиконання громадянином вимог судового розпорядника викликало у суду сумніви у добросовісності його процесуальної поведінки, а тому суд дійшов висновку про необхідність додатково і вже особисто зобов`язати його надати такі документи, повідомляючи неодноразово особу про те, що це є нормою процесуального закону, яка підлягає обов`язковому виконанню. Однак особа категорично відмовилась виконати вимогу суду щодо надання витребуваних документів, не визнала відповідного права та вступила у суперечку з головуючим. Судом було попереджено цю особу, що у разі подальшого невиконання його вимог, її буде видалено із зали судового засідання, однак особа не виконала вимогу суду, а тому судом було оголошено перерву для виклику судової охорони. В подальшому, після перерви, особа відмовлялась видалятись із залу суду та не надала документи, що посвідчують особу, відмовлялась назвати свої паспортні дані, процесуальні права суду, встановленні законом, не визнавала, на питання головуючого не відповідала, вступала з ним в постійні суперечки, висловлюючи свою позицію, по суті звинувачувала суд у незаконній діяльності, що вже виходить за межі оціночних суджень та звичайної критики. За інформацією присутніх співробітників поліції суду вдалось достеменно встановити прізвище, ім`я та по батькові, дату народження цієї особи - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а на підставі цих даних через службу судової охорони Господарського суду Чернігівської області ще й номер її паспорту. Разом із тим, своє місце проживання чи перебування ОСОБА_1 не повідомляв, і лише в заяві про ознайомлення з матеріалами справи під час перерви в судовому засіданні такі дані зазначив. Під час розгляду адміністративної справи відносно ОСОБА_1 він був повідомлений про вчинення ним адміністративного правопорушення за статтею 185-3 частини 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке полягає в прояві неповаги до суду, а саме відмові головуючому у наданні посвідчення особи та видалення із залу судового засідання у справі № 927/910/22. За прояв неповаги до суду ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього штраф у розмірі 150 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 2550 гривень 00 коп.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з постановою Господарського суду Чернігівської області від 21.12.2022 у справі № 927/910/22 ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, просить суд скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, з урахуванням норм ст. 38 КУпАП.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення, її розгляду і вирішення порушено норми матеріального права, зокрема статті 6, 8, 19, 68 Конституції України, так і не дотримані норми процесуального права, зокрема, вимоги статей 217, 221-1, 245, 252, 268, 278, 279 КУпАП. Крім того, обставини справи (про те, що діяння, що суд вважає неповагою, відбувалися в судовому засіданні від 20.12.2022 року в справі про стягнення коштів, тобто після відкриття головуючим судового засідання), якими мотивована постанова суду першої інстанції та мають значення для справ, не доведені за допомогою допустимих доказів (технічного запису), як наслідок постанова від 21.12.2022 року є протиправною. Також під час перегляду слід врахувати ч.4 ст.201 ГПК України (що не підлягає розширеному тлумаченню), відповідно до якої головуючий суддя встановлює особи тих, хто бере участь у судовому засіданні, тобто закон надав повноваження суду на встановлення осіб тих, які є учасниками справи, та виключно після того, як суд відкриє судове засідання (що відбувається за процедурою передбаченою ч.1 ст.201 ГПК України).

На думку апелянта, як до відкриття судового засідання у справі № 927/910/22, так і після відкриття судового засідання, закон не дозволяє суду встановлювати особи всіх інших осіб, які присутні в судовому засіданні, інакше з боку суду буде мати місце свавілля, тобто суд буде діяти в порушення ч.2 ст.19, ст.68 Конституції України, зокрема без наявності повноважень на вчинення таких дій.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що до початку судового засідання у справі № 927/910/22 секретар судового засідання та судовий розпорядник вимагали від ОСОБА_1 надати документи, що посвідчують особу, однак оскільки останній не є учасником справи, на думку апелянта, зазначені вимоги не відповідають ст.8,ч.2 ст.19, ст. 68 Конституції України, як наслідок у них відсутні законні повноваження обмежувати права та свободи, вимагати пред`явлення документів, які посвідчують особу. Крім того, ч.2 ст. 8 ГПК України не встановлюють коло осіб, які мають законні повноваження вимагати у нього в суді документ, що посвідчує особу, що на його переконання свідчить пр. те, що не будь-яка особа, яка працює в органах судової влади, має повноваження обмежувати права і свободи людини на встановлення особи.

Апелянт звертає увагу апеляційного суду на те, що всі події щодо вимог у нього документів, які посвідчують особу, особами (що не уповноважені законом) відбувалися тоді, коли головуючим суддею ще не було відкрито судове засіданні в справі про стягнення коштів, тобто поза межами судового засідання, що підтверджується як документом, якому секретар судового засідання надав назву «протокол судового засідання від 20.12.2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності» так і частковим технічним записом подій зробленим секретарем суду без наявності на те законних повноважень, оскільки на переконання апелянта, секретар судового засідання має повноваження фіксувати технічними засобами виключно судове засідання (ч.2 ст.222 ГПК України), що розпочинається з настанням подій визначених ч.1 ст.201 ГПК України.

Відсутність відкриття головуючим судового засідання, на думку апелянта, не надавало йому тих повноважень, які надаються йому виключно після відкриття судового засідання, зокрема головуючий позбавлений повноважень постановляти усні ухвали суду про застосовування заходів процесуального примусу, такі як попередження особи, а після цього, видалення особи із зали судового засідання. Апелянт зазначає, що станом на 12:11:40 год. 20.12.2022 року, унеможливлюється існування будь-яких правомірних ухвал головуючого судді, оскільки обов`язкова умова, яка передує прийняттю судом ухвали про видалення особи з зали судового засідання (ч.1 ст.133 ГПК України), як прийняття ухвали про попередження особи, судом в даній справі не виконувалася, тобто суд постановлює ухвалу про видалення особи з зали судового засідання виключно після постановлення судом ухвали про попередження особи.

Апелянт зазначає, що в рамках справи про стягнення коштів у судовому засіданні від 20.12.2022 року розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення о 12:11:40 (пункт 7 протоколу судового засідання від 20.12.2022 року). Протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 185-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 , не складався, тому після початку розгляду судом справи про адміністративне правопорушення йому не було відомо, які конкретні протиправні дії, що підпадають під адміністративне правопорушення йому інкримінують, яку норму закону він порушив. Згідно п.7 протоколу судового засідання від 20.12.2022 року головуючий суддя усно повідомив, що він інкримінує ОСОБА_1 прояв неповаги до суду, а саме відмову у судовому засіданні у наданні посвідчення особи та відмову видалитися із зали судових засідань по справі №927/910/22.

Крім того, апелянт зазначає, що всупереч його клопотанню про виклик свідків та залучення захисника, суд відмовив у задоволенні зазначених клопотань, порушивши право на захист. Наведене суперечить практиці Європейського суду з прав людини. Також суд першої інстанції не надав достатньо часу ОСОБА_1 для належної підготовки до розгляду адміністративного правопорушення, не надав можливості ознайомитися з матеріалами справи, не бажаючи допитувати свідків, прийняв рішення про притягнення до адміністративної відповідальності без будь-якої процедури.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів апеляційної інстанції з посиланням на норми права, якими керувався суд

Відповідно до частини 5 статті 129 Конституції України за неповагу до суду чи судді винні особи притягаються до юридичної відповідальності.

Згідно з частиною 3 статті 11 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" у разі вчинення особою дій, що свідчать про неповагу до суду або учасників судового процесу, така особа за вмотивованим судовим рішенням може бути видалена із зали судового засідання.

У статті 50 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" вказано, що прояв неповаги до суду чи судді з боку осіб, які є учасниками процесу або присутні в судовому засіданні, має наслідком відповідальність, установлену законом.

Частинами 3, 4 статті 200 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що учасники судового процесу, а також інші особи, присутні в залі судового засідання, зобов`язані виконувати розпорядження головуючого, додержуватися в судовому засіданні встановленого порядку та утримуватися від будь-яких дій, що свідчать про явну неповагу до суду або встановлених у суді правил. За прояв неповаги до суду винні особи притягуються до відповідальності, встановленої законом. Питання про притягнення учасника справи або іншої особи, присутньої в залі судового засідання, до відповідальності за прояв неповаги до суду вирішується судом негайно після вчинення правопорушення, для чого у судовому засіданні із розгляду справи оголошується перерва, або після закінчення судового засідання.

Безпосередньо адміністративна відповідальність за прояв неповаги до суду передбачена частиною 1 статті 185-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так , у частині 1 статті 185-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення закріплено, що неповага до суду, що виразилась у злісному ухиленні від явки в суд свідка, потерпілого, позивача, відповідача або в непідкоренні зазначених осіб та інших громадян розпорядженню головуючого чи в порушенні порядку під час судового засідання, а так само вчинення будь-ким дій, які свідчать про явну зневагу до суду або встановлених у суді правил, -

тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, диспозиція частини першої статті 185-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення до об`єктивної сторони вказаного правопорушення відносить наступні діяння:

- злісне ухилення від явки в суд свідка, потерпілого, позивача, відповідача,

- непідкорення зазначених осіб та інших громадян розпорядженню головуючого;

- порушення порядку під час судового засідання;

- вчинення будь-ким дій, які свідчать про явну зневагу до суду або встановлених у суді правил.

Отже , у випадку вчинення будь-яких із вище перелічених дій, суд зобов`язаний ініціювати провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. (стаття 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Отже, підставою для застосування до особи такої міри відповідальності як адміністративне стягнення є встановлений факт протиправної поведінки.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 вже був присутній в попередніх судових засіданнях у справі № 927/910/22, а саме 29.11.2022 та 01.12.2022 в якості слухача, де без відповідних правових підстав неодноразово висловлювався щодо цього судового процесу та вступав в суперечки з головуючим, чим заважав проведенню судового засідання, відмовлявся виконувати вимоги суду тощо, внаслідок чого вже видалявся із зали судового засідання (01.12.2022). Під час встановлення осіб, що прибули у судове засідання у справі № 927/910/22, призначеної до розгляду на 20.12.2022, було встановлено, що особа, яка бажає бути присутньою у судовому засіданні і не є учасником справи, відмовляється надати судовому розпоряднику документ, що посвідчу її особу, в порушення ч.2 ст. 8 , ч.1,2. ст. 65 ГПК України. Невиконання громадянином вимог цієї правової норми викликало у суду сумніви у добросовісності його процесуальної поведінки, а тому суд вважав за необхідне додатково і вже особисто зобов`язати його надати такі документи. Передбачаючи високу ймовірність виникнення в судовому засіданні ще й інших конфліктних ситуацій за участі цієї особи, що будуть перешкоджати його проведенню, вимога суду була дійсно необхідна для реальної ідентифікації цієї особи з метою у подальшому своєчасного та належного реагування на будь-які правопорушення, оскільки суд не може вживати будь-які процесуальні заходи щодо невстановленої особи. Однак документи, що посвідчують особу, не було надано суду, особа навіть відмовлялась назвати свої паспортні дані; процесуальні права суду, встановленні законом, не визнавала; на питання головуючого не відповідала, вступала з ним в постійні суперечки; висловлюючи свою позицію, по суті звинувачувала суд у незаконній діяльності, що вже виходить за межі оціночних суджень та звичайної критики, вимога суду про видалення із зали судових засідань не була виконана.

Колегією суддів враховано, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантоване право на справедливий суд: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Принцип справедливості закликає до вільного та навіть різкого обміну аргументами між сторонами у залі суду (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Михайлова проти України" від 18.03.2018, заява № 10644/08).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , переглянувши відеозапис з відеокамери, дослідивши протокол судового засідання від 20.12.2022 у справі № 927/910/22, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим висновок Господарського суду Чернігівської області про наявність ознак об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185-3 КУпАП. Висловлювання ОСОБА_1 містять характер помилкових суджень, однак були вчинені до початку судового засідання 20.12.2022 та не заважали розпочати судове засідання. Із запису відеокамери не вбачається з поведінки ОСОБА_1 зухвалої поведінки або неповаги до суду. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 8 ГПК України будь-яка особа, має право бути присутньою у відкритому судовому засіданні. Враховуючи, що ОСОБА_1 був присутній у попередніх судових засіданнях під час розгляду справи № 927/910/22 і його особа була раніше вже встановлена, суд керувався ймовірністю виникнення в судовому засіданні конфліктних ситуацій за участі ОСОБА_1 , що можливо буде перешкоджати судовому процесу, однак такий висновок суду є передчасним.

Крім того, колегія суду апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ст. 255 КУпАП протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 185-3 мають право складати:

- уповноважені особи органів Державної прикордонної служби (ч.4 ст. 185-3);

- уповноважені особи територіальних органів і територіальних підрозділів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику в сфері міграції (імміграці та еміграції), у тому числі нелегальні (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб (ч.4 ст. 185-3);

- судовий розпорядник (ч.1,2,3,5 ст. 185-2).

Протокол не складається у разі вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.1,2,3,5 ст. 185-3 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження, якщо особа не оспорює допущене порушення.

У даному випадку судом постановою від 21.12.2022 було застосовано адміністративний штраф, однак судовим розпорядником не було складено відповідного протоколу про адміністративні правопорушення, яке відбулось за висновком суду 20.12.2022. Також на відміну від загального правила, відповідно до якого копію постанови протягом трьох робочих днів вручають або надсилають особі,щодо якої її винесено, у площині розгляду провадження за статтею 185-3 КУпАП, копію постанови вручають одразу на місці вчинення правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, постанова Господарського суду Чернігівської області від 21.12.2022 про адміністративне правопорушення у справі № 927/910/22 підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до положень статті 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З врахуванням фактичних обставин даної справи та на підставі наведених норм Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова Господарського суду Чернігівської області від 21.12.2022 про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 294, 295 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Господарського суду Чернігівської області від 21.12.2022 у справі № 927/910/22 задовольнити.

Постанову Господарського суду Чернігівської області від 21.12.2022 у справі № 927/910/22 скасувати та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185-3 Кодексу про адміністративні правопорушення, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2 550, 00 грн. та стягнення з ОСОБА_1 в дохід Державного бюджету України 496, 20 грн. судового збору.

Матеріали оскарження № 927/910/22 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Повний текст складено 30.03.2023.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Ю.Б. Михальська

І.М. Скрипка