ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2023 року м. Дніпро Справа № 908/1389/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Верхогляд Т.А., Кузнецова В.О.

при секретарі судового засідання: Радіновському Р.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк

на ухвалу Господарського суду Запорізької області (суддя Сушко Л.М.) від 18.10.2022р. у справі № 908/1389/22

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Галантос", 69084, м. Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого, 60,

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 18.10.2022 у справі № 908/1389/22 у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк про визнання його забезпеченим кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю Галантос на суму 37 609 416,71грн. відмовлено.

Визнані грошові вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Галантос на суму 4962,00 грн. (судовий збір) - 1 черга задоволення вимог кредиторів, на суму 837000,00 грн. - 4 черга задоволення вимог кредиторів.

Зобов`язано розпорядника майна ТОВ Галантос проаналізувати фінансову, господарську та інвестиційну діяльність боржника, його становище на товарних ринках, надати письмові докази про розмір активу та пасиву товариства, наявну дебіторську заборгованість.

Зобов`язано розпорядника майна організувати проведення зборів кредиторів у відповідності до ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства, вирішити питання відносно подальшого руху справи та відповідні протоколи надати суду.

Встановлено дату проведення перших загальних зборів кредиторів та засідання комітету кредиторів до 08.11.2022 та дату підсумкового засідання суду 22.11.2022.

Не погодившись із зазначеною ухвалою до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати в частині відмови у задоволенні заяви банку про визнання його забезпеченим кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю Галантос на суму 37 609 416,71грн. та прийняти в цій частині нове судове рішення, яким визнати банк забезпеченим кредитором ТОВ "Галантос" на загальну суму 37 609 416,71грн., окремо внести до реєстру вимог кредиторів грошові вимоги банку, забезпечені заставою майна боржника у розмірі 37 609 416,71грн та внести окремо до реєстру вимог кредиторів відомості про майно, яке є предметом іпотеки згідно з договором іпотеки № 216/08/1-10 із застереженням про задоволення вимог заставодержателя від 30.08.2010р., визнати грошові вимоги банку в сумі сплаченого судового збору 4 962,00грн. за подання заяви.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема вказує наступне:

- суд першої інстанції не врахував обставини, які встановлені судовими рішеннями у справі № 40/5005/7101/2011, якими встановлено обсяг вимог банку, які повністю забезпечені майном боржника за договором іпотеки № 216/08/1-10, правонаступництво ТОВ «Галантос» за ТОВ «Авіто» та набуття ТОВ «Галантос» права власності саме на той об`єкт нерухомого майна, який було передано в іпотеку за договором іпотеки № 216/08/1-10;

- суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку, що вимоги банку є грошовими (конкурсними), тому підлягають заявленню банком у іншому порядку, оскільки між банком та боржником відсутнє грошове зобов`язання, а заява з вимогами банку подана у строк, встановлений ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства. Якщо ж суд не вважав їх забезпеченими, то мав визнати їх конкурсними за наслідками розгляду заяви, або відхилити як конкурсні грошові вимоги;

- суд першої інстанції не врахував, що боржником у заяві про відкриття провадження у справі про банкрутство було зазначено саме про той розмір кредиторської заборгованості, яка розглядалася судом з постановленням оскаржуваної ухвали;

- судом першої інстанції розглянуто справу за відсутності представника банку, якого своєчасно не було повідомлено про задоволення клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, тобто за наявності підстав для відкладення судового розгляду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.12.2022р. у складі колегії суддів: головуючий суддя Білецька Л.М., судді Вечірко І.О., Парусніков Ю.Б., поновлено Публічному акціонерному товариству "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 18.10.2022 у справі № 908/1389/22, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 16.01.2023р.

На підставі розпорядження керівника апарату суду щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв`язку із перебуванням у відпустці судді-доповідача Білецької Л.М., та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2023р., для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі головуючого судді - Чередка А.Є., суддів - Верхогляд Т.А., Кузнецова В.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.01.2023р. вказаною колегією суддів прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 18.10.2022р. у справі № 908/1389/22, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 21.02.2023р.

В судовому засіданні по справі оголошувалась перерва з 21.02.2023р. по 21.03.2023р.

Представник апелянта в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримала у повному обсягу та просила її задовольнити.

Представник боржника у відзиві на апеляційну скаргу та в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржувану ухвалу законною та обгрунтованою, прийняту з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу безпідставною, посилаючись при цьому на те, що банком заявлено вимоги, які мають грошовий характер, а вимоги банку про визнання забезпеченим кредитором не передбачені Кодексу України з процедур банкрутства.

Також боржник вказує, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відсутня інформація щодо реєстрації іпотеки на належне боржнику нерухоме майно, тому в розпорядника майна та суду були відсутні підстави для внесення до реєстру вимог кредиторів відомостей про майно, яке є предметом іпотеки за договором іпотеки № 216/08/1-10.

Також, боржник вважає, що внаслідок ліквідації ТОВ «Авіто Дніпро» вимоги банку є погашеними, а іпотека, якою забезпечувалося зобов`язання ТОВ «Авіто Дніпро» припиненою, що свідчить про відсутність у банку будь-яких вимог до боржника.

На думку боржника судом першої інстанції також не було допущено порушень норм процесуального права, які-б були підставами для скасування оскаржуваної ухвали.

Розпорядник майна боржника надіслав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, згідно з яким просить залишити апеляційну скаргу банку без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін з тих самих підстав, що наведені у відзиві на апеляційну скаргу боржника.

Розпорядник майна та інші учасники справи не скористалися своїм правом участі в судовому засіданні та не забезпечили явку повноважних представників, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені апеляційним судом, що підтверджується відповідними матеріалами справи.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що апеляційним судом не визнавалася явка представників учасників справі в судове засідання обов`язковою, а неявка представників інших учасників справи не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу по суті у відсутності представників інших учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників апелянта та боржника, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги апелянта, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Запорізької області від 25.08.2022. відкрито провадження у справі № 908/1389/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Галантос, 69084, м. Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого, 60, . Введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Солдаткіна Ігоря В`ячеславовича. Зобов`язано розпорядника майна у строк до 11.08.2022р. надати господарському суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів, письмовий звіт про надіслання всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду грошових вимог та їх отримання кредиторами в порядку ч. 5 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, скласти реєстр вимог кредиторів та подати господарському суду реєстр вимог кредиторів до 18.10.2022. Попереднє засідання суду призначено на 18.10.2022р.

30.08.2022. за № 69172 у встановленому законодавством порядку оприлюднено повідомлення про відкриття справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Галантос.

28.09.2022р. до Господарського суду Запорізької області надійшла заява Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк з грошовими вимогами до боржника, згідно з якою заявник просив суд:

1. Визнати Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк забезпеченим кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю Галантос на загальну суму 37 690 416,71 грн.

2. Окремо внести до реєстру вимог кредиторів грошові вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк, які забезпечені заставою майна боржника у розмірі 37 690 416,71 грн. та включити ці вимоги банку до реєстру вимог кредиторів боржника окремо.

3. Внести окремо до загального реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю Галантос відомості про майно, яке є предметом іпотеки згідно з договором іпотеки № 216/08/1-10 із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя від 30.08.2010., а саме: нерухоме майно, яке розташоване за адресою м. Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого, 60, та складається з наступного:

- адміністративний корпус інв. № 1-0008, літ. Е-3, загальною площею 1198,9 кв.м.,

- насосна станція інв. № 1-0011, літ. У, загальною площею 18,4 кв.м.,

- контрольно-пропускний пункт інв. № 1-0002, літ. Д загальною площею 88,1 кв.м.,

- головний виробничий корпус інв.№ 1-0001, літ. Ж загальною площею 2725,9 кв.м,

- ангар для мийки автомобілів інв. № -0006, літ. З, загальною площею 352,8 кв.м.,

- багатопотоковий КПП інв. № 1-0014, літ. Т (будівля складу), загальною площею 1809,5 кв.м.,

- надвірний туалет інв. № 1-0028, літ. Г, загальною площею 12,3 кв.м.,

- дільниця розбирання списаних машин інв. № 1-0034, літ. X, загальною площею 427,4 кв.м.

4. Визнати грошові вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк в сумі сплаченого судового збору 4 962,00грн. за подання цієї заяви у 1 чергу задоволення.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 18.10.2022 у справі № 908/1389/22, поміж іншого, у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк про визнання його забезпеченим кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю Галантос на суму 37 609 416,71грн. відмовлено.

Зазначена ухвала, у частині розгляду заяви Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк про визнання його забезпеченим кредитором, і є предметом апеляційного оскарження.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість ухвали Господарського суду Запорізької області від 18.10.2022 року, в оскаржуваній частині, колегія суддів апеляційного господарського суду враховує наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі Закон).

На час постановлення оскаржуваної ухвали набув чинності Кодекс України з процедур банкрутства, який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Частиною 2 Прикінцевих та Перехідних Положень Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що з дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992р., № 31, ст. 440 із наступними змінами).

Згідно з ч.ч. 1, 3, 4, 6, 8 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Заява кредитора має містити: найменування господарського суду, до якого подається заява; найменування боржника, його місцезнаходження, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); ім`я або найменування кредитора, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); розмір вимог кредитора до боржника з окремим зазначенням суми неустойки (штрафу, пені); виклад обставин, що підтверджують вимоги до боржника, та їх обґрунтування; відомості про наявність заставного майна боржника, яке є забезпеченням вимог; перелік документів, що додаються до заяви.

До заяви в обов`язковому порядку додаються докази сплати судового збору, докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна, а також документи, що підтверджують грошові вимоги до боржника.

Для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом.

Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Кредитор має право отримувати від розпорядника майна інформацію щодо вимог інших кредиторів. Такий кредитор може подати розпоряднику майна, боржнику та суду заперечення щодо визнання вимог інших кредиторів.

Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду.

За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Розпорядник майна зобов`язаний окремо повідомити господарський суд про вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за відсутності таких заяв - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з відповідним державним реєстром.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.07.2015р. у справі № 40/5005/7101/2011, залишеною без змін постановою Верховного Суду України від 06.07.2016р., встановлені наступні обставини, які мають преюдиційне значення для розгляду даної справи.

28.07.2010р. між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Авіто Дніпро" як позичальником був укладений кредитний договір про відкриття відновлюваної кредитної лінії № 164/02-10 (далі - Договір) строком дії до повного повернення позичальником отриманих сум кредитних коштів. До Договору була також укладена додаткова угода від 30.09.2010р., якою внесені зміни у п.2.1. та п. 3.12.1. Договору (а.с. 28 т.1).

Відповідно до пункту 2.1 Договору. банк зобов`язався надати позичальнику кредит шляхом відкриття відновлюваної кредитної лінії у сумі, яка не може перевищувати 40 500 000 грн, на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити плату за нього, встановлену договором. Кредит надається банком шляхом оплати в межах сум та відповідно до строків, визначених п.п. 2.1, 2.2 договору, розрахункових документів (платіжних доручень) та/або електронних розрахункових документів позичальника безпосередньо з позичкових рахунків, відкритих банком в філії „Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Дніпропетровськ", код банку 305437, код за :

- з рахунку НОМЕР_1 в сумі 26000000 грн на розрахунковий рахунок Позичальника відкритий в ПАТ "КБ "Приватбанк" № НОМЕР_2 ;

- з рахунку НОМЕР_3 в сумі 14500000 грн на рахунки контрагентів Позичальника відповідно до цільового призначення (п. 3.1. Договору).

На виконання умов Договору банк надав позичальнику кредит у сумі 36 000 000 грн, що підтверджується банківською випискою, яка міститься в матеріалах справи та висновком судово-економічної експертизи № 143/144-12 від 24.09.2012р.

У пункті 2.2 Договору сторони визначили, що дата остаточного повернення кредитної лінії є: ліміт в сумі 14500000 грн - 13.06.2012р.; ліміт в сумі 26000000 грн - 13.06.2013р. Погашення кредиту здійснюється згідно графіку.

У пунктах 3.2, 3,3, 5.3, 3.12.1 Договору сторони узгодили розмір проценів за користування кредитом - 22% річних (з 01.01.2011р. збільшено до 23%), комісію за управління та обслуговування кредитної лінії - у розмірі 0,5 процентів річних від лімітів кредитної лінії, визначених в п. 2.2. спірного договору та пеню за несвоєчасну сплату сум кредиту та/або процентів за користування кредитом та/або комісійної винагороди за управління та обслуговування кредитної лінії - у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення та нараховується щоденно (пункт 5.3 Договору).

З метою забезпечення належного виконання ТОВ "Авіто Дніпро" зобов`язання за кредитним договором, між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Авіто" 30.08.2010р. був укладений договір іпотеки № 216/08/1-10 із застереженням про задоволення вимог Позивача (далі - Іпотечний договір).

Згідно п. 1.1. Іпотечного договору, цей договір забезпечує вимоги Позивача, що випливають з Кредитного Договору.

Згідно п. 1.2. Іпотечного договору, предметом іпотеки є нерухоме майно - будівлі та споруди, що розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого 60, а саме: адміністративний корпус інв. № 1-0008, літ. Е-3, загальною площею 1198,9 кв.м., насосна станція інв. № 1-0011, літ. У, загальною площею 18,4 кв.м., контрольно-пропускний пункт інв. № 1-0002, літ. Д загальною площею 88,1 кв.м., головний виробничий корпус інв. №1-0001, літ. Ж загальною площею 2725,9 кв.м, ангар для мийки автомобілів інв. № -0006, літ. З, загальною площею 352,8 кв.м., багатопотоковий КПП інв. № 1-0014, літ. Т (будівля складу), загальною площею 1809,5 кв.м., надвірний туалет інв. № 1-0028, літ. Г, загальною площею 12,3 кв.м., дільниця розбирання списаних машин інв. № 1-0034, літ. X, загальною площею 427,4 кв.м. Заставна вартість предмету іпотеки складає 10 916 688,42 грн.

Згідно з п. 3.1.5. Іпотечного договору, за умови настання будь-якого або всіх наступних випадків, зокрема, погіршення фінансового стану ТОВ "Авіто Дніпро" та неможливості виконати за вимогою Позивача основні зобов`язання за Договором у зв`язку з таким погіршенням, Позивач має право звернути стягнення на предмет іпотеки та реалізувати його або вимагати від ТОВ "Авіто Дніпро" дострокового виконання зобов`язань, що випливає із Договору.

Внаслідок невиконання ТОВ Авіто Дніпро умов Кредитного договору, ПАТ Промінвестбанк звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про звернення стягнення на нерухоме майно, яке розташоване за адресою м. Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого, 60 та належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю Авіто (69084, м. Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого, 60, ідентифікаційний код 24905757) в рахунок погашення заборгованості ТОВ Авіто Дніпро перед ПАТ Промінвестбанк за кредитним договором № 164/02-10 від 28.07.2010р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.11р. порушено провадження у справі № 40/5005/7101/2011 за позовом ПАТ Промінвестбанк до ТОВ Авіто Трейдінг Груп та ТОВ Авіто про звернення стягнення на майно, належне ТОВ Авіто.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду 01.07.2015р. у справі № 40/5005/7101/2011 позовні вимоги ПАТ Промінвестбанк задоволено та у рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю Авіто Дніпро перед Публічним акціонерним товариством Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк за кредитним договором № 164/02-10 від 28.07.2010р. на загальну суму 37 936 067,39 грн (в тому числі 36 000 000,00 грн., що складають суму заборгованості за кредитним договором; 1 869 197,21 грн. процентів за користування кредитом з урахуванням 13 055,66 грн. інфляції та 3 867,57 грн. річних; 34 734,85 грн. комісії за управління та обслуговування кредитної лінії, з урахуванням 325,92 грн. інфляції та 97,20 грн. річних; 19 982,45 грн. пені за прострочення; плати процентів за користування кредитом; 502,20 грн. пені за несвоєчасне погашення комісії за управління та обслуговування кредитної лінії) звернуто стягнення на нерухоме майно, яке розташоване за адресою м. Запоріжжя, зул. Карпенка-Карого, 60 та належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю Авіто, а саме: адміністративний корпус інв. № 1-0008, літ. Е-3, загальною площею 1198,9 кв.м., насосна станція інв. № 1-0011, літ. У, загальною площею 18,4 кв.м., контрольно-пропускний пункт інв. № 1-0002, літ. Д загальною площею 88,1 кв.м., головний виробничий корпус інв. №1-0001, літ. Ж загальною площею 2725,9 кв.м, ангар для мийки автомобілів інв. № -0006, літ. З, загальною площею 352,8 кв.м., багатопотоковий КПП інв. № 1-0014, літ. Т (будівля складу), загальною площею 1809,5 кв.м., надвірний туалет інв. № 1-0028, літ. Г, загальною площею 12,3 кв.м., дільниця розбирання списаних машин інв. № 1-0034, літ. X, загальною площею 427,4 кв.м., шляхом продажу на прилюдних торгах у порядку, визначеному Законом України Про іпотеку та Законом України Про виконавче провадження. Встановити початкову ціну для подальшої реалізації зазначених будівель та споруд у розмірі 6 528 273,00 грн.

З матеріалів справи також вбачається, що 21.12.2011 року постановою господарського суду Дніпропетровської області по справі № 38/5005/13184/2011 ТОВ Авіто Дніпро було визнано банкрутом, а 30.12.2014 року ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області ліквідовано.

Також, зазначеною ухвалою від 30.12.2014 року на підставі п. 6 ст. 31 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом судом постановлено вважати вимоги погашеними, в тому числі і вимоги ПАТ Промінвестбанк.

21.01.2015 року ТОВ Авіто Дніпро було припинено в результаті ліквідації за рішенням суду.

Вищенаведені обставини були підставою для скасування постановою Вищого господарського суду України від 5 жовтня 2015 року постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.07.2015р. у справі № 40/5005/7101/2011.

Проте, постановою Верховного Суду України від 06.07.2016р. у справі № 3-578гс16 постанову Вищого господарського суду України від 5 жовтня 2015 року скасовано, а постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.07.2015р. у справі № 40/5005/7101/2011 залишено в силі.

Залишаючи в силі постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.07.2015р. у справі № 40/5005/7101/2011 Верховний Суд України, зокрема виходив з наступного.

Вдповідно до вимог ст.ст. 526, 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Будь-які забезпечувальні зобов`язання, які випливають з основного зобов`язання, не повинні припиняти свою дію у разі, якщо основне зобов`язання залишилося невиконаним.

За змістом абзацу 3 статті 1 Закону України "Про іпотеку", іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотекодавець (майновий поручитель) несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання в межах вартості предмета іпотеки (стаття 11 Закону України "Про іпотеку").

Укладаючи договір застави (іпотеки), заставодавець (іпотекодавець) бере на себе всі ризики, пов`язані з невиконанням зобов`язання боржником (у межах вартості предмета застави (іпотеки), у тому числі й ті, що виникають унаслідок банкрутства боржника з його подальшим виключенням із відповідного єдиного державного реєстру. Оскільки покладення цих ризиків на особу, яка видала забезпечення, відбулося за договором, укладеним заставодавцем (іпотекодавцем) саме із кредитором, то всі узяті ризики слід покладати на особу, яка видала забезпечення, і після припинення існування боржника. Отже, ліквідація боржника не повинна припиняти обов`язку заставодавця (іпотекодавця) із несення цих ризиків. Інше може бути передбачено договором між кредитором та особою, яка видала забезпечення, тобто звільнення останньої від таких ризиків має бути предметом спеціальної домовленості між нею і кредитором.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що сам факт ліквідації боржника за кредитним договором із внесенням запису до відповідного реєстру про припинення юридичної особи за наявності заборгованості боржника за цим договором, яка не була погашена у процедурі ліквідації, не є підставою для припинення договору іпотеки, укладеного для забезпечення виконання кредитного договору боржником.

Судами попередніх інстанцій у справі, яка розглядається, не встановлено того факту, що за умовами договору іпотеки ПАТ "АК "Промінвестбанк" і ТОВ "Авіто" домовилися про звільнення іпотекодавця від ризиків, пов`язаних із невиконанням зобов`язання боржником унаслідок його банкрутства з подальшим виключенням із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Частинами 1, 2 статті 590 ЦК України визначено порядок дій заставодержателя (іпотекодержателя) щодо захисту свого права у разі, коли основне зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін).

Статтею 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов договору іпотеки ПАТ "АК "Промінвестбанк" розпочало у лютому 2011 року, коли надіслало на адресу ТОВ "Авіто" вимогу № 39 (1)-08/1725 про усунення порушень за кредитним договором і звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто до винесення господарським судом ухвали про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу ТОВ "Авіто Дніпро" (основного боржника), ліквідації його як юридичної особи (30 грудня 2014 року) та внесення відповідного запису про державну реєстрацію припинення (21 січня 2015 року).

Таким чином, ПАТ "АК "Промінвестбанк" реалізувало своє право іпотекодержателя щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в період дії кредитного договору, а також у період, коли зобов`язання, забезпечене іпотекою, належним чином не виконувалося.

За таких обставин закінчення господарським судом розгляду справи про банкрутство боржника за основним зобов`язанням (за кредитним договором) ТОВ "Авіто Дніпро" і внесення запису про його припинення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців не є безумовною підставою припинення іпотеки. Інше свідчило би про неспівмірне обмеження прав кредитора, який своєчасно вжив необхідних заходів і вчинив достатні дії на захист своїх порушених прав.

Отже, слід дійти висновку, що саме по собі постановлення господарським судом ухвали про ліквідацію юридичної особи - боржника за основним зобов`язанням і його виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців не призводить до припинення зобов`язання іпотекодавця з виконання забезпеченого іпотекою зобов`язання, адже до цього іпотекодержателем було реалізовано його право на звернення стягнення на іпотечне майно, оскільки боржник належним чином не виконував узяті на себе зобов`язання з погашення боргу.

Таким чином, судовими рішеннями у справі № 40/5005/7101/2011 була встановлена, як загальна сума заборгованості ТОВ Авіто Дніпро у сумі 37 936 067,39 грн., так і те, що іпотека нерухомого майна, визначеного Іпотечним договором № 216/08/1-10 від 30.08.2010р. не припинилася внаслідок ліквідації ТОВ "Авіто Дніпро".

На виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.07.2015 у справі № 40/5005/7101/2011, Господарським судом Дніпропетровської області був виданий відповідний наказ від 08.07.2015р.

В подальшому, у зв`язку з відчуженням ТОВ Авіто майна, що перебувало в іпотеці на користь ТОВ Галантос, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2020р. в наказі Господарського суду Дніпропетровської області від 08.07.2015 № 40/5005/7101/2011, виданому на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.07.2015р., ТОВ Авіто було замінено правонаступником в частині обтяження - Товариством з обмеженою відповідальністю Галантос (ідентифікаційний код 42255113), яке є боржником у цій справі про банкрутство.

Також, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2020р. по справі № 40/5005/7101/2011 поновлено строк для пред`явлення до виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 08.07.2015 у справі № 40/5005/7101/2011 та прийнято рішення про видачу ПАТ Промінвестбанк дублікату наказу Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 40/5005/7101/2011 від 08.07.2015р.

Господарським судом Дніпропетровської області у справі № 40/5005/7101/2011 видано дублікат наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 08.07.2015 про звернення стягнення на нерухоме майно по справі № 40/5005/7101/2011.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.07.2021р. постанову Центрального апеляційного господарського суду від 06.04.2021 і ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2020 у справі № 40/5005/7101/2011 про заміну правонаступником скасовано в частині стягнення з ТОВ Авіто витрат по сплаті державного мита в сумі 25 500,00 грн, витрат на інформаційно- технічне забезпечення судового процесу в сумі 236,00 грн, витрат за проведення судової експертизи в сумі 6988,20 грн, судового збору за розгляд апеляційної скарги в сумі 36 540,00 грн., які не заявляються у справі про банкрутство ТОВ Галантос, а в решті ухвалу та постанву залишено без змін.

При цьому, в абз. 5 п. 4.11. постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07.07.2021 у справі № 40/5005/7101/2011 зазначено, що на підставі статей 52, 334 Господарського процесуального кодексу України, статті 23 Закону України Про іпотеку до ТОВ Галантос перейшли всі права та обов`язки іпотекодавця ТОВ Авіто) за договором іпотеки, у тому обсязі й на тих умовах, на яких вони належали ТОВ Авіто на момент укладення цього договору, зокрема і права й обов`язки учасника провадження у цій справі та боржника у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Також судом у справі 40/5005/7101/2011 встановлено, що право власності на майно комплекс будівель та споруд за адресою Запорізька обл, м. Запоріжжя, вулиця Карпенка-Карого, будинок 60, що є предметом іпотеки за договором іпотеки № 216/08/1-10 від 30.08.2010, на яке звернуто стягнення на підставі судового рішення від 01.07.2015р. у справі № 40/5005/7101/2011 зареєстровано за ТОВ Галантос (боржник у справі № 908/1389/22), .

Отже, ТОВ Галантос, набуло статусу іпотекодавця за договором іпотеки № 216/08/1-10 від 30.08.2010 та боржника за рішенням суду у справі 40/5005/7101/2011.

13.01.2021р. приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозовим О.М. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 64113204 відносно боржника ТОВ Галантос з примусового виконання дублікату наказу господарського суду Дніпропетровської області № 40/5005/7101/2011 від 08.07.2015р., виданого на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.07.2015р. про звернення стягнення на нерухоме майно, яке розташоване за адресою м. Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого, 60, а саме: адміністративний корпус інв. № 1-0008, літ. Е-3, загальною площею 1198,9 кв.м., насосна станція інв. № 1-0011, літ. У, загальною площею 18,4 кв.м., контрольно-пропускний пункт інв. № 1-0002, літ. Д загальною площею 88,1 кв.м., головний виробничий корпус інв. № 1-0001, літ. Ж загальною площею 2725,9 кв.м, ангар для мийки автомобілів інв. № -0006, літ. З, загальною площею 352,8 кв.м., багатопотоковий КПП інв. № 1-0014, літ. Т (будівля складу), загальною площею 1809,5 кв.м., надвірний туалет інв. № 1-0028, літ. Г, загальною площею 12,3 кв.м., дільниця розбирання списаних машин інв. № 1-0034, літ. X, загальною площею 427,4 кв.м., шляхом продажу на прилюдних торгах у порядку, визначеному Законом України Про іпотеку та Законом України Про виконавче провадження за початковою ціною у розмірі 6 528 273,00 грн.

Згідно з ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства, забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника.

Враховуючи вищевикладене, слід дійти до висновку, що іпотека вищенаведеного нерухомого майна, встановлена договором іпотеки № 216/08/1-10 від 30.08.2010р., є чинною, власником цього нерухомого майна є ТОВ Галантос, а відтак ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк є забезпеченим кредитором боржника на загальну суму 37 690 416,71 грн. (з урахуванням часткового погашення боргу у сумі 315 000,00грн. в процедурі ліквідації ТОВ "Авіто Дніпро").

При цьому, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції та доводи боржника і розпорядника майна щодо погашення усіх вимог ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк та припинення іпотеки, встановленої договором іпотеки № 216/08/1-10 від 30.08.2010р., внаслідок ліквідації ТОВ Авіто Дніпро, адже вони суперечать судовим рішенням у справі № 40/5005/7101/2011.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

За ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Колегія суддів також враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

Забезпечені кредитори можуть повністю або частково відмовитися від забезпечення. Якщо вартості застави недостатньо для покриття всієї вимоги, кредитор повинен розглядатися як забезпечений лише в частині вартості предмета застави. Залишок вимог вважається незабезпеченим.

Проте, з матеріалів справи, зокрема з заяви ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк про визнання його забезпеченим кредитором боржника не вбачається, що кредитор відмовився від забезпечення, а сам факт подання такої заяви не може вважатися порушенням вимог ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства чи свідчити про відмову від забезпечення.

Крім цього, згідно з умовами договору іпотеки № 216/08/1-10 від 30.08.2010р. ТОВ Галантос, як правонаступник ТОВ Авіто є майновим поручителем боржника за кредитним договором - ТОВ Авіто Дніпро, тобто відповідає за зобов`язаннями боржника лише за рахунок предмета іпотеки та в межах його вартості, на який вже стягнуто звернення судовим рішенням, а кредитором зазначено у заяві розмір його вимог у грошових одиницях.

За наведених обставин в суду першої інстанції були відсутні підстави для висновку щодо невідповідності заяви ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк з грошовими вимогами до боржника вимогам ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства та необхідності їх заявлення в порядку абз. 5 ч. 2 ст. 45 Кодексу, тобто як конкурсних вимог.

Не погоджується судова колегія і з висновками суду першої інстанції та доводами боржника і розпорядника майна про фактичну відсутність згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна предмету іпотеки за договором іпотеки № 216/08/1-10 від 30.08.2010р., внаслідок створення нового об`єкту нерухомого майна шляхом об`єднання восьми окремих об`єктів нерухомого майна з відповідними реєстраційними номерами майна: 6779373, 6784926, 6782996, 6778262, 6776942, 6776579, 6776020, 6034474 в один об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 01, адже з матеріалів справи вбачається, що зареєстрований на праві власності за ТОВ Галантос об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 01, загальна площа (кв.м): 6771,4, Опис: комплекс будівель та споруд, складається з: літ. Г (інв. № 1-0028) - надвірний туалет, загальною площею 12,3 кв. м.; літ. Д (інв. № 1-0002) - контрольно-пропускний пункт, загальною площею 88,1 кв. м.; літ. Е-3 (інв. № 1-0008) - адміністративний корпус, загальною площею 1198,9 кв. м.; літ. Ж (інв. № 1-0001) - головний виробничий корпус, загальною площею 2857,2 кв. м.; літ. З (інв. № 1-0006) - ангар для мийки автомобілем, загальною площею 352,8 кв. м.; літ. Т (інв. № 1-0014) - багатопотоковий КПП (склад), загальною площею 1809,5 кв. м.; літ. X (інв. № 1-0034) - дільниця розбирання списаних машин, загальною площею 427,4 кв. м.; літ. У (інв. № 1-0011) - насосна станція, загальною площею 25,2 кв. м.; №4-8, 11, 13-16, 28-35 інш. споруди; І-ІІІ замощення адреса: м. Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого, будинок, 60 збігається з описом об`єкту нерухомого майна, переданого в іпотеку за договором іпотеки № 216/08/1-10 від 30.08.2010р., що також встановлено судовими рішеннями у справі № 40/5005/7101/2011.

Крім цього, доказів будівництва, реконструкції чи іншого способу створення нового об`єкту нерухомого майна за адресою: м. Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого, будинок, 60, який раніше належав ТОВ Авіто та в подальшому був проданий ТОВ Галантос матеріали справи також не містять.

Апеляційний суд звертає увагу на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 06.07.2016 у справі № 6-1213цс16 та постанові Верховного Суду від 11.06.2019 у справі № 902/1414/13, за якою не є новоствореним об`єктом об`єкт нерухомого майна, створений з прив`язкою до вже існуючої нерухомості, з використанням її функціональних елементів.

Аналіз викладених законодавчих положень, з урахуванням наведених висновків Верховного Суду, дає підстави для висновку про те, що право власності на нову річ, внаслідок переробки іншої речі, може виникати лише у тому разі, якщо в результаті здійсненої переробки з`являється інший об`єкт, відмінний за своїми характеристиками, тобто об`єкт, який може бути кваліфікований як нова річ. Також, не може вважатися новою річчю (новоствореним об`єктом) об`єкт нерухомого майна, який перероблено з прив`язкою до вже існуючого нерухомого майна та з використанням функціональних елементів цього майна, тобто такий, що фактично є тим самим об`єктом з видозміненими загальними характеристиками.

Боржником та розпорядником майна не доведено належними доказами, як знищення переданого в іпотеку за договором іпотеки № 216/08/1-10 від 30.08.2010р. нерухомого майна, так і створення нового майна, що свідчить про формальне об`єднання окремих складових об`єкту нерухомості, що переданий в іпотеку, в один об`єкт, який не можє вважатись новоствореним в розумінні ст. 331 ЦК України.

Виходячи з вищенаведеного, доводи боржника та розпорядника майна про придбання та перебування у власності ТОВ Галантос зовсім іншого об`єкту нерухомого майна, ніж переданий в іпотеку за договором іпотеки № 216/08/1-10 від 30.08.2010р. та відсутність в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна інформації про іпотеку вказаного об`єкту нерухомого майна, який належить на праві власності ТОВ Галантос, є безпідставними.

При цьому, колегія суддів також враховує, що у зазначених реєстрах міститься інформація про первісну реєстрацію іпотеки за договором іпотеки № 216/08/1-10 від 30.08.2010р., іпотекодавцем за яким було ТОВ Авіто, яке в подальшому відчужило предмет іпотеки на користь ТОВ Галантос.

Також з матеріалів справи вбачається, що рішенням Господарського суду м. Києва у справі № 904/1724/15 іпотека за договором іпотеки № 216/08/1-10 від 30.08.2010р. визнавалася припиненою, втім в подальшому це рішення було скасовано за нововиявленими обставинами.

За правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 19.06.2019 у справі № 643/17966/14-ц, якщо судовий акт скасовано, то він не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення. За таких умов у разі скасування незаконного судового рішення про визнання іпотеки недійсною, на підставі якого з Державного реєстру іпотек виключено запис про обтяження, дія іпотеки підлягає відновленню з моменту вчинення первинного запису, який виключено на підставі незаконного рішення суду. Це означає, що іпотека є дійсною з моменту внесення про неї первинного запису в Державний реєстр іпотек.

Зазначений висновок узгоджується і з положенням статті 204 Цивільного кодексу України, яка закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору (у справі, що переглядається, у зв`язку зі скасуванням судового рішення) всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Тому ухвалення судом рішення про недійсність договору іпотеки, яке згодом було скасоване, не спростовує презумпції правомірності правочину, а договір іпотеки (права й обов`язки сторін) залишається чинним з моменту його первинної реєстрації в Державному реєстрі іпотек.

Виходячи з усього вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що вимоги Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк про визнання його забезпеченим кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю Галантос на загальну суму 37 609 416,71грн. та визнання його грошових вимог по сплаті судового збору за подання заяви у сумі 4 962,00грн. є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо інших вимог банку про окреме внесення судом до реєстру вимог кредиторів грошових вимог банку, забезпечених заставою майна боржника у розмірі 37 609 416,71грн та внесення окремо до реєстру вимог кредиторів відомостей про майно, яке є предметом іпотеки згідно з договором іпотеки № 216/08/1-10 із застереженням про задоволення вимог заставодержателя від 30.08.2010р., то колегія суддів не вбачає підстав для їх задоволення, адже ухвалення цієї постанви є підставою для вчинення відповідних дій розпорядником майна.

Так, згідно з ч. 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду.

За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Відповідно до 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства, розпорядник майна за результатами попереднього засідання вносить до реєстру вимог кредиторів відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги.

З огляду на вищенаведене, ухвалу Господарського суду Запорізької області від 18.10.2022р. у справі № 908/1389/22 слід скасувати в частині відмови у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк про визнання його забезпеченим кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю Галантос на загальну суму 37 609 416,71грн., як таку, що постановлена з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким заяву Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк про визнання його забезпеченим кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю Галантос задовольнити частково, визнати Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк забезпеченим кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю Галантос на загальну суму 37 609 416,71грн., визнати грошові вимоги у сумі 4962,00грн. сплаченого судового збору за подання заяви про визнання забезпеченим кредитором, а в решті вимог заяви відмовити.

Згідно з ст. 129 ГПК України та виходячи з результату розгляду апеляційної скарги, судові витрати по сплаті Публічним акціонерним товариством Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 7 443,00грн. слід покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю Галантос.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 264, 269, 270, 275-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 18.10.2022р. у справі № 908/1389/22 задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 18.10.2022р. у справі № 908/1389/22 скасувати в частині відмови у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк про визнання його забезпеченим кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю Галантос на загальну суму 37 609 416,71грн.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

Заяву Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк про визнання його забезпеченим кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю Галантос задовольнити частково.

Визнати Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк забезпеченим кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю Галантос на загальну суму 37 609 416,71грн.

Визнати грошові вимоги Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк у сумі 4962,00грн. сплаченого судового збору за подання заяви про визнання забезпеченим кредитором.

В решті вимог заяви Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк про визнання його забезпеченим кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю Галантос відмовити.

Судові витрати по сплаті Публічним акціонерним товариством Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 7 443,00грн. покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю Галантос.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена та підписана 27.03.2023 року.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя В.О. Кузнецов