ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2023м. ДніпроСправа № 904/2870/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. за участю секретаря судового засідання Лєшукової Н.М., розглянув спір

за позовом Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл.

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплект-КР", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл.;

відповідача-2: Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, с. Новопілля, Криворізький р-н, Дніпропетровська обл.

про визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації прав

Представники:

від позивача Клочков С.О.

від відповідача-1 Ємельяненко С.О.

від відповідача-1 Ільчук Д.Ю.

від відповідача-2 не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 1070 від 29.10.2021 "Про надання дозволу територіальній громаді в особі Новопільської сільської ради на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.";

- визнати протиправними та скасувати рішення Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 1395 від 23.12.2021 "Про надання дозволу територіальній громаді в особі Новопільської сільської ради на розробку технічної документації щодо проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки за межами населеного пункту на території Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області.";

- визнати протиправними та скасувати рішення Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 1612 від 23.12.2021 "Про затвердження територіальній громаді в особі Новопільської сільської ради на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості та передачу земельної ділянки в комунальну власність.";

- визнати протиправними та скасувати рішення Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 1712 від 13.07.2022 "Про затвердження територіальній громаді в особі Новопільської сільської ради детального плану території для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості на території Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області.";

- визнати протиправними та скасувати рішення Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 1722 від 13.07.2022 "Про надання в оренду ТОВ "Комплект - КР" () земельної ділянки загальною площею 2,7500 га.";

- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки № 7 від 14.07.2022 з моменту його вчинення, який укладений між Новопільською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області та ТОВ "Комплект - КР", щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером № :02:001:0749;

- визнати протиправними та скасувати рішення Державного реєстратора Виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області Вербовської Катерини Василівни № 64196858 від 15.07.2022;

- зобов`язати Новопільську сільську раду Криворізького району Дніпропетровської області (ідентифікаційний код юридичної особи 05412242) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Комплект - КР" (ідентифікаційний код юридичної особи 44153687) повернути Публічному акціонерному товариству "АрселорМіттал Кривий Ріг" (ідентифікаційний код юридичної особи 24432974) земельну ділянку площею 2,75 га, яка була сформована в межах земельної ділянки, що перебуває в постійному користуванні Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" (ідентифікаційний код юридичної особи 24432974) з кадастровим номером № :02:001:0749;

- скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки площею 2,75 га, кадастровий номер :02:001:0749.

Судові витрати позивач просить покласти солідарно на відповідачів.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що спірний договір оренди укладено протиправно, оскільки земельна ділянка об`єкт оренди сформована на земельній ділянці, що перебуває у постійному користуванні Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг". Право постійного користування є чинним (не припиненим), у зв`язку з чим оспорюваний договір оренди та рішення органу місцевого самоврядування порушують права позивача, як належного користувача земельної ділянки.

З огляду на викладені обставини, позивач вважає, що договір оренди, рішення про формування земельної ділянки та передачу її в оренду слід визнати недійсним, а державну реєстрацію права оренди скасувати.

У відзиві на позов відповідача-1 заперечує проти позовних вимог та вказує про те, що згідно статуту ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" є правонаступником Криворізького металургійного комбінату «Криворіжсталь», проте який обсяг прав та обов`язків Криворізького металургійного комбінату «Криворіжсталь» перейшло до ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" з посиланням на відповідні акти та інші документи позивач не зазначає та з цього приводу не надає до суду жодних доказів.

Відповідач звертає увагу на те, що з копії Державного акту на право постійного користування землею, серії ДП № К8000119 виданого 17.11.1995 року зареєстрованого в книзі записів Державних актів на право постійного користування землею за № 114 вбачається, що згідно рішення Радушненської ради народних депутатів від 17.11.1995 року без номера Криворізькому металургійному комбінату «Криворіжсталь» надавалась у постійне користування для виробничих потреб земельна ділянка, загальною площею 328,5 га у межах відповідно до плату користування. При цьому сам позивач у своєму позові зазначає, що вказаний розмір земельної ділянки не одноразово зменшувався, а її залишок у розмірі 186,0511 га на один рік за договором оренди землі від 26.09.2007 року перебував у його користуванні.

Більш того, позивач також зазначає, що з метою укладання вищевказаного договору оренди землі площею 186,0511 га, була розроблена технічна документація, з копії якої вбачається, що згідно дозволу Криворізької райдержадміністрації № 11/11-427 від 28.03.2006 року на замовлення ВАТ «Мітал Стіл Кривий Ріг» про надання земельної ділянки в оренду проведено комплекс робіт щодо складання документів, що підтверджують право на земельну ділянку та вказаній земельній ділянці був присвоєний кадастровий номер :02:001:0458, але інформація про реєстрацію вказаної земельної ділянки у Державному земельному кадастрі про право власності та речові права на земельну ділянку відсутня.

Таким чином, відповідач вказує про те, що зміст пояснювальної записки у технічній документації свідчить, що станом на 28.03.2006 року земельна ділянка згідно Державного акту на право постійного користування землею, серії ДП № К8000119 виданого 17.11.1995 року в постійному користуванні вже не перебувала, оскільки вирішувалось питання про передачу її в оренду та виготовлення на неї відповідної технічної документації з метою передачі її в оренду, що в свою чергу також підтверджується рішенням Криворізької райдержадміністрації № 797-р від 27.07.2007 року.

Крім того, відповідач вказує про те, що в обґрунтування позовних вимог позивачем не надано до суду жодного доказу на підтвердження того, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0749, площею 2.7500 га, що розташована на території Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області була сформована за рахунок земельної ділянки, яка була надана у постійне користування Криворізькому металургійному комбінату «Криворіжсталь» згідно Державного акту на право постійного користування землею, серії ДП № К8000119 виданого 17.11.1995 року, зареєстрованого в книзі записів Державних актів на право постійного користування землею за № 114.

Відповідач вказує про те, що 06.10.2022 останнім було отримано викопіювання з публічної кадастрової карти України станом на 06.10.2022, виконане ФОП «Лаврешкін А.В.», в якому графічно на мапі території Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області вказане розташування земельної ділянки площею 2,7500 га з кадастровим номером :02:001:0749, що фактично підтверджує факт розташування вказаної земельної ділянки за межами координат земельної ділянки, що перебувала постійному користуванні у Криворізького металургійного комбінату «Криворіжсталь» згідно Державного акту на право постійного користування землею, серії ДП № К8000119 виданого 17.11.1995 року, зареєстрованого в книзі записів Державних актів на право постійного користування землею за № 114. Окрім того, якщо порівняти графічні копії надані позивачем з вказаним викопіюванням, вбачається, що земельна ділянка площею 2,7500 га з кадастровим номером :02:001:0749, не знаходиться в тих межах, в яких вказує позивач.

Крім того, відповідач вказує про те, що оскаржувані рішення сесії Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, є актами одноразового застосування та вичерпали свою дію фактом їх виконання, а тому вказані рішення органу місцевого самоврядування не доцільно визнавати протиправними і скасувати, так як це є неефективний спосіб захисту обраний позивачем.

З огляду на викладене, відповідач вважає, що рішення Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, договір оренди землі та реєстраційні дії не могли порушити будь-яке право позивача, оскільки він не є ні власником спірної земельної ділянки, ні землекористувачем, крім того, у справі відсутні будь-які докази що земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0749 була сформована за рахунок земельної ділянки, що перебувала у правомірному користуванні позивача.

У відповіді на відзив позивач з доводами відповідача-1, викладеним у відзиві на позов, не погоджується та зазначає про те, що в п. 1.1 статуту визначено, що ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" є повним юридичним правонаступником.

В п. 3.3 статуту зазначено, що товариство є правонаступником майнових та немайнових прав і обов`язків Криворізького державного гірничо-металургійного комбінату «Криворіжсталь». Інформація про правонаступництво прав чи зобов`язань в частині відсутня.

Таким чином, позивач вказує про те, що до нього перейшло право користування земельною ділянкою, яка зазначена в акті постійного користування.

Позивач наголошує на тому, що в пояснювальній записці, зазначено, що земельна ділянка перебувала в користуванні Криворізького металургійного комбінату «Криворіжсталь», а також визначено, що на вимогу Криворізького районного відділу земельних ресурсів винесено в натурі межі земельної ділянки під шлаковими відвалами згідно державного акту про право постійного користування від 17.11.1995 № 114. Після уточнення угідь складено кадастровий план земельної ділянки.

Позивач посилаючись на норми Земельного кодексу України, в редакції чинній станом на 30.06.2007, вказує про те, що рішення про припинення права користування земельною ділянкою, приймається власником земельної ділянки (органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування).

Станом на теперішній час, власником земельної ділянки будь-яких рішень про припинення права користування земельною ділянкою, яка перебуває в користуванні позивача відповідно до державного акту на право постійного користування землею серії ДП Кв000119 від 17.11.1995 № 114, не приймалося.

В пояснювальній записці, також відсутня інформація про відмову Товариства від права користування, скасування Акту постійного користування чи будь-які інші передбачені законодавством підстави для припинення постійного користування землею.

Позивач вказує про те, що інформація про земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0458 в Державному земельному кадастрі відсутня, оскільки землевпорядна документація, на підставі якої формувалася ця земельна ділянка, не була затверджена та погоджена відповідно до вимог чинного на той час законодавства України.

Крім того, на думку позивача, графічні матеріали додані до відзиву відповідачем-1, жодним чином не спростовують той факт, що земельна ділянка площею 2,75 га, кадастровий номер :02:001:0749 знаходиться поза межами земельної ділянки яка знаходиться у постійному користуванні позивача. На наданих графічних матеріалах відсутні координати та межі сусідніх ділянок, що взагалі не дає можливості визначити місце розташування даної земельної ділянки.

Позивач вважає, що ефективним відновленням його порушених прав буде саме скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0749 та визнання недійсним договору оренди.

Крім того, позивач наголошує на тому, що відповідачем-1 не надано жодних пояснень стосовно порушення порядку укладання договору оренди, а саме причини відсутності земельних торгів, які є обов`язковими для земельних ділянок які перебувають у державній або комунальній власності, а також сторонами договору не досягнуто згоди, щодо істотної умови договору оренди землі індексація орендної плати.

У відзиві на позов відповідач-2 заперечує проти позовних вимог та вважає їх незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на те, що на земельну ділянку площею 186,0422 га, якою користується ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» не сформовано право у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та про реєстрацію іншого речового права та в Державному земельному кадастрі остання не зареєстрована.

Посилаючись на норми статті 1 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності», відповідач-2 вказує про те, що згідно вимог цієї статті ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» не може набути права постійного користування землею.

У додаткових поясненнях відповідач-1 наголошує на тому, що позивачем не надано до суду належних доказів, які б підтверджували факт виникнення у останнього права постійного користування спірною земельною ділянкою, як і не надано доказів на підтвердження того, що в нього наявні підстави для користування земельною ділянкою площею 186,0511 га, яка знаходиться на території Радушненьскої селищної ради (станом на 2007 рік) та на території Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (станом на момент розгляду спору).

Крім того, відповідач-1 звертає увагу суду на те, що наявність технічної документації з можливим кадастровим номером не є належним підтвердженням присвоєння відповідній земельній ділянці кадастрового номеру, а є лише одним з етапів для отримання кадастрового номеру, а єдиним підтвердженням наявності дійсного кадастрового номеру відповідної земельної ділянки (з визначеними межами) є Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

У письмових поясненнях позивач вказує про те, що відповідачем-2 не надано до суду доказів на підтвердження факту реєстрації права власності на спірну земельну ділянку за останнім

Крім того, позивач звертає увагу суду на висновок експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз від 07.12.2022 за результатами експертного земельно-технічного дослідження № 6262-22, в якому зроблено наступні висновки:

«Відповідно до наданих на дослідження матеріалів земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0749, площею 2,7500 га, яка перебуває в оренді ТОВ «Комплект-КР» для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, на підставі договору оренди земельної ділянки № 7 від 14.07.2022, порушує межі земельної ділянки під промисловою зоною, яка відповідно до державного акта на право постійного користування землею серії ДП Кв №000119, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на постійне користування землею за № 114 від 17.11.1995, перебуває у постійному користуванні ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», а саме накладається на земельну ділянку ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». Площа накладки (перетину) становить 2,7500 га.».

У додаткових поясненнях позивач вказує про те, що відсутність у Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області екземпляра акта постійного користування, не може свідчити про його фактичну відсутність чи скасування, оскільки рішення приймалося саме Радушанської ради народних депутатів, а не Новопільською сільською радою.

На думку позивача, відсутність в архіві Новопільської сільської ради другого екземпляру акту користування, як і відсутність норми права, яка на даний час цього вимагає, не може свідчити про відсутність права у позивача на користування спірною земельною ділянкою.

Крім того, позивач вказує про те, що на даний час висновки відповідачів про скасування права користування, є необґрунтованими та не підтверджуються належними та допустимими доказами.

Позивач вважає, що докази, які надані відповідачем-1 не спростовують доводів позивача про наявність у нього права користування земельною ділянкою, та про порушення його права шляхом штучного створення спірної земельної ділянки в межах земельної ділянки, що перебуває у постійному користуванні.

07.09.2022 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" про забезпечення позову, яка подана одночасно з пред`явленням позову, у якій заявник просить суд забезпечити позовні вимоги шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Комплект-КР" або будь-яким його контрагентам (фізичним або юридичним особам) здійснювати дії пов`язані з розробкою, добуванням, переміщенням шлаків доменних, що розміщені у Відвалі шлаків доменного виробництва на земельній ділянці з кадастровим номером № :02:001:0749, що сформовано у межах земельної ділянки, яка перебуває у постійному користуванні Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" на підставі Акту про постійне користування земельною ділянкою № 114 від 17.11.1995, відповідно до Паспорту місць видалення відходів (МВВ) реєстраційний номер № 36, дата реєстрації 19.10.2001.

Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Комплект-Р" або будь-яким його контрагентам (фізичним або юридичним особам) здійснювати перешкоди Публічному акціонерному товариству "АрселорМіттал Кривий Ріг" у доступі до доменних шлаків що розміщені у Відвалі шлаків доменного виробництва на земельній ділянці з кадастровим номером № :02:001:0749, що сформовано у межах земельної ділянки, яка перебуває у постійному користуванні Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" на підставі Акту про постійне користування земельною ділянкою № 114 від 17.11.1995, відповідно до Паспорту місць видалення відходів (МВВ) реєстраційний номер № 36, дата реєстрації 19.10.2001.

Ухвалою суду від 09.09.2022 повернуто заяву Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" про забезпечення позову.

Ухвалою від 12.09.2022 позовну заяву Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" залишено без руху у зв`язку з тим, що остання подана без додержання вимог, викладених у статтях 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.

13.09.2022 від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

До суду 13.09.2022 позивачем подана заява про забезпечення позову шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Комплект-КР" або будь-яким його контрагентам (фізичним або юридичним особам) здійснювати дії пов`язані з розробкою, добуванням, переміщенням шлаків доменних, що розміщені у Відвалі шлаків доменного виробництва на земельній ділянці з кадастровим номером № :02:001:0749.

Ухвалою суду від 15.09.2022 заяву Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" про забезпечення позову - задоволено.

З метою забезпечення позову до набрання рішенням законної сили заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю "Комплект-Р" або будь-яким його контрагентам (фізичним або юридичним особам) здійснювати дії пов`язані з розробкою, добуванням, переміщенням шлаків доменних, що розміщені у Відвалі шлаків доменного виробництва на земельній ділянці з кадастровим номером № :02:001:0749.

Ухвалою суду від 19.09.2022 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 18.10.2022, з подальшим його відкладенням до 16.11.2022.

01.11.2022 на електронну адресу суду, а 08.11.2022 на поштову адресу суду надійшла заява щодо надання інформації від виконкому Криворізької міської ради управління з питань реєстрації.

16.11.2022 позивачем до канцелярії суду подано заяву про зміну позовних вимог.

У підготовчому засіданні, що відбулось 16.11.2022 представниками позивача та відповідача-1 заявлені усні клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 16.11.2022 задоволено усні клопотання позивача та відповідача-1 про відкладення підготовчого засідання; продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 19.12.2022 та відкладено підготовче засідання до 06.12.2022.

У підготовчому засіданні, що відбулося 06.12.2022 господарським судом прийнято заяву позивача про зміну позовних вимог.

06.12.2022 до канцелярії суду від відповідача -1 надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Представником позивача в підготовчому засіданні, яке відбулось 06.12.2022 заявлено усне клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Господарським судом задоволені заявлені учасниками процесу клопотання.

Ухвалою суду від 06.12.2022 відкладено підготовче засідання до 14.12.2022.

У підготовчому засіданні, що відбулось 14.12.2022, представником позивача та представником відповідача-1 заявлені усні клопотання про відкладення підготовчого засідання, які задоволенні господарським судом.

Ухвалою суду від 14.12.2022 відкладено підготовче засідання до 28.12.2022.

27.12.2022 до канцелярії суду позивачем подана заява про зміну позовних вимог.

Представником позивача у підготовчому засіданні, що відбулось 28.12.2022 заявлено усне клопотання про відкладення підготовчого засідання, яке задоволено господарським судом.

Ухвалою суду від 28.12.2022 відкладено підготовче засідання до 17.01.2023.

У підготовчому засіданні, що відбулося 17.01.2023 господарським судом прийнято заяву позивача про зміну позовних вимог, подану 27.12.2022.

03.01.2023 на адресу суду від відповідача -1 надійшло клопотання про долучення доказів та поновлення строку для їх подачі.

Розглянувши подане клопотання господарський суд задовольнив його, поновив строк для подачі доказів та прийняв докази до розгляду.

У відзиві відповідач -1 просив суд, зобов`язати позивача надати до суду:

- оригінал Державного акту на право постійного користування землею, серії ДП № К8000119 виданого 17.11.1995 року зареєстрованого в книзі записів Державних актів на право постійного користування землею за № 114.

В судовому засіданні, що відбулось 17.01.2023, представником відповідача-1 заявлено усне клопотання про відкладення підготовчого засідання, яке задоволено господарським судом.

Ухвалою суду від 17.01.2023 відкладено підготовче засідання до 31.01.2023.

Прийнято до розгляду заяву позивача про зміну позовних вимог.

Поновлено строк для подачі відповідачем-1 доказів та прийнято подані докази до розгляду.

Витребувано у позивача оригінал Державного акту на право постійного користування землею, серії ДП № К8000119 виданого 17.11.1995 року зареєстрованого в книзі записів Державних актів на право постійного користування землею за №114.

На виконання вимог ухвали від 17.01.2023, позивач в підготовчому засіданні, що відбулось 31.01.2023, надав для огляду суду оригінал Державного акту на право постійного користування землею, серії ДП №К8000119 виданого 17.11.1995 року зареєстрованого в книзі записів Державних актів на право постійного користування землею за №114.

31.01.2023 позивачем подано клопотання про долучення доказів.

Представником відповідача -1, заявлено усне клопотання про відкладення підготовчого засідання, яке задоволено господарським судом.

Ухвалою суду від 31.01.2023 відкладено підготовче засідання до 09.02.2023.

Під час підготовчого провадження господарським судом вирішені питання, визначені частиною 2 статті 182 ГПК України, у зв`язку з чим господарським судом закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 01.03.2023, про що постановлено ухвалу від 09.02.2023.

01.03.2023 господарським судом відкрито судове засідання з розгляду справи по суті, з`ясовано чи мають учасники процесу заяви чи клопотання пов`язані з розглядом справи, які з поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні.

Присутні в засіданні представники (позивача та першого відповідача) повідомили про відсутність таких клопотань, після чого суд заслухавши вступне слово учасників справи, відклав її розгляд до 15.03.2023, про що постановлено відповідну ухвалу суду.

В судовому засіданні 15.03.2023 розгляд справи продовжено, судом з`ясовувались обставини, на які учасники справи посилались як на підставу своїх вимог і заперечень та досліджено докази якими вони обґрунтовувались.

Після закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами, судом оголошено перерву до 23.03.2023.

Частиною 6 статті 216 Господарського процесуального кодексу України встановлено: "якщо в судовому засіданні було оголошено перерву, провадження у справі після її закінчення продовжується зі стадії, на якій було оголошено перерву".

В порушення визначених нормами Господарського процесуального кодексу України порядку розгляду спору по суті, позивач 23.03.2023 через систему "Електронний суд" подав заяву про повернення до стадії підготовчого провадження, в якому останній просить суд повернутися до розгляду справи № 904/2870/22 у підготовчому провадженні з метою долучення до матеріалі справи додаткових доказів та вирішення питання щодо клопотання про виклик експерта.

Відносно поданої позивачем заяви, господарський суд вважає необхідним зазначити наступне.

Частиною 1 статті 118 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 118 ГПК України).

Аналогічні наслідки звернення із заявами та клопотаннями, що пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені в підготовчому провадженні, передбачені частиною 2 статті 207 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, щодо висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

З огляду на викладене, заява позивача від 23.02.2023 підлягає залишенню без розгляду.

У судове засідання, що відбулося 23.03.2023 представник відповідача-2 не з`явився, про причини неявки не повідомив.

23.03.2023 у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (стаття 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-1, господарський суд, -

УСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини щодо наявності/відсутності підстав для визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації прав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії ДП Кв 000119виданогоКриворіжсьому металургійному комбінату «Криворіжсталь» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг"), відповідно рішення Радушанської ради народних депутатів 17 листопада 1995 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №114, надано у користування земельну ділянку площею 328,48 га для виробничих потреб, в тому числі:

- промислова зона Криворізького металургійного комбінату «Криворіжсталь» - 277,03 га;

- колективні сади Криворізького металургійного комбінату «Криворіжсталь» - 46,33 га;

- газорозподільна станція магістральних газопроводів 5,12 га.

При цьому в зазначеному вище Акті постійного користування вказано, що надається земельна ділянка площею 328,5 га.

Як вказує позивач у позовній заяві, площа земельної ділянки, що перебуває у користуванні Підприємства, декілька разів змінювалась (зменшувалася), а саме:

- відповідно до постанови Верховної Ради України № 159/96-ВР «Про зміну меж міста Кривого Рогу Дніпропетровської області» від 05.05.1996 включено в межі міста Кривого Рога Дніпропетровської області 9304,6 гектара земель Криворізького району.

При цьому в межах міста Кривого Рогу за рахунок земель Радушинської селищної ради передана земельна ділянка площею 111,6 га, що перебувала у постійному користуванні Підприємства позивача. При цьому ця площа була визначена лише приблизно, без розроблення будь-якої землевпорядної документації та визначення меж на місцевості.

За таких обставин, площа земельної ділянки скоротилася до 216,88 га (328,48 111,6 = 216,88);

- відповідно до Розпорядження Голови Криворізької районної державної адміністрації № 827-р від 11.08.2004, у Підприємства вилучено земельну ділянку площею 3,0049 га з метою передачі її в оренду іншому суб`єкту господарювання.

За таких обставин площа земельної ділянки скоротилася до 213,8751 га (216,88 3,0049 = 213,8751);

- відповідно до Розпорядження Голови Криворізької районної державної адміністрації № 960-р від 08.12.2006, у Підприємства вилучено земельну ділянку площею 1,3790 га з метою передачі її в оренду іншому суб`єкту господарювання.

За таких обставин площа земельної ділянки скоротилася до 212,4961 га (213,8751 1,3790 = 212,4961);

- відповідно до Розпорядження Голови Криворізької районної державної адміністрації № 961-р від 08.12.2006, у Підприємства вилучено земельну ділянку площею 1,0488 га з метою передачі її в оренду іншому суб`єкту господарювання.

За таких обставин площа земельної ділянки скоротилася до 211,4473 га (212,4961 1,0488 = 211,4473);

- відповідно до Розпоряджень Голови Криворізької районної державної адміністрації № 648-р, № 647-р від 01.09.2009, у Підприємства вилучено земельні ділянки площею 1,98 га та 0,95 га з метою передачі її в оренду іншому суб`єкту господарювання.

За таких обставин площа земельної ділянки скоротилася до 208,5173 га (211,4473 1,98 0,95 = 208,5173).

Позивач вказує про те, що з метою укладання договору оренди та точного визначення меж земельної ділянки, у 2007 році була розроблена землевпорядна документація, згідно якої площа земельної ділянки склала 186,0422 га.

В той же час у розпорядженні Голови Криворізької районної державної адміністрації № 797-р від 28.07.2007, відповідно до якогобуло вирішено питання, щодо надання ВАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» в оренду земельної ділянки, її площа була зазначена в розмірі -186,0511 га.

Звертаючись з даним позовом позивач вказує про те, що на даний час у користуванні Підприємства перебуває земельна ділянка площею 186,0511 га.

На вказані земельній ділянці, що перебуває у постійному користуванні Підприємства розміщено відвали шлаків доменного виробництва ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».

Проте, у лютому 2022 році позивачу стало відомо, що на підставі рішень Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 1070 від 29.10.2021, № 1395 та № 1612 від 23.12.2021, була сформована земельна ділянка площею 2,750 га, кадастровий номер :02:001:0749, проведено її державну реєстрацію та передано у комунальну власність Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області.

Позивач зазначає, що вказана земельна ділянка, всупереч нормативним приписам Земельного кодексу України була сформована Новопільською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області на земельній ділянці площею 186,0511 га, що знаходиться у постійному користуванні ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».

У відповідь на адвокатський запит Новопільська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області разом з листом № 1222/9/02-29 від 01.08.2022 надала позивачеві копії вищевказаних рішень та додаткові рішення, а саме:

- рішення № 1712 від 13.07.2022, яким затверджено план території для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної машинобудівельної та іншої промисловості на території Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області площею 2,75 га з кадастровим номером :02:001:0749;

- рішення № 1722 від 13.07.2022, яким вирішено передати ТОВ «Комплект-КР» земельну ділянку для розміщення виробничих потужностей підприємства, переміщеного (евакуйованого) із зони бойових дій в оренду площею 2,75 га (кадастровим номером :02:001:0749) для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної машинобудівельної та іншої промисловості на 20 років на території Новопільської сільської ради із земель комунальної власності (землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення).

Крім того, з вказаним листом було надано копію договору оренди № 7 від 14.07.2022, відповідно до якого Новопільська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області передала, а ТОВ «Комплект-КР» прийняло в строкове платне користування земельну ділянку комунальної власності для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної машинобудівельної та іншої промисловості з кадастровим номером :02:001:0749, яка розташована на території Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області.

Відповідно до умов договору оренди відповідач-2 надав земельну ділянку площею 2,75 га (кадастровим номером :02:001:0749) в оренду відповідачу-1 на строк до 14 липня 2042 року.

15.07.2022 Державним реєстратором Виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області Вербовською К.В. зареєстровано в Державному реєстрі речових прав право оренди (рішення № 64196858 від 15.07.2022).

Позивач вказує про те, що останній від права постійного користування земельною ділянкою не відмовлявся, відсутнє рішення, яким дане право було б скасоване, земельний податок сплачується, земельна ділянка використовується за цільовим призначенням.

В той же час, формування земельної ділянки, що знаходиться в межах земельної ділянки, яка перебуває у постійному користуванні та подальша передача її в оренду є, на думку позивача, очевидною протиправністю, що призводить до порушеного права останнього.

Крім того, позивач вказує про те, що сформована відповідачем-2 земельна ділянка 2,75 га (кадастровим номером :02:001:0749), знаходиться на території відвалу шлаків доменного виробництва. Візуальна очевидність розміщення на земельній ділянці відвалів відходів, виключає помилковість визначення меж земельної ділянки, а є цілеспрямованою діяльністю направленою на позбавлення майна яке перебуває у власності позивача.

Разом з тим, одночасне існування державної реєстрації прав за договором оренди що укладено між відповідачами та формування земельної ділянки в межах земельної ділянки, що перебуває у користуванні позивача суперечить засадам офіційного визначення і підтвердження державою фактів виникнення прав на нерухоме майно, що є порушенням чинного законодавства та інтересів позивача, оскільки право постійного користування земельною ділянкою не припинено.

Крім того, порушення встановленого нормами земельного законодавства України порядку формування земельної ділянки з метою оформлення права користування нею в обхід встановленої законом процедури, свідчить про незаконність оспорюваних рішень Новопільської сільської ради, які в цілому є складовими процедури формування земельної ділянки.

Вказані вище обставини і стали підставою для звернення позивача з позовом до господарського суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, як вже було зазначено вище, відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії ДП Кв 000119виданого Криворіжсьому металургійному комбінату «Криворіжсталь», відповідно рішення Радушанської ради народних депутатів 17 листопада 1995 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №114 , надано у користування земельну ділянку площею 328,48 га для виробничих потреб, в тому числі:

- промислова зона Криворізького металургійного комбінату «Криворіжсталь» - 277,03 га;

- колективні сади Криворізького металургійного комбінату «Криворіжсталь» - 46,33 га;

- газорозподільна станція магістральних газопроводів 5,12 га.

Як вбачається із матеріалів справи, ВАТ Криворіжський металургійний комбінат «Криворіжсталь», засновано відповідно до рішення Міністерства промислової політики України від 07.04.2004 №166 шляхом перетворення Криворізького державного гірничо-металургійного комбінату «Криворіжсталь у відкрите акціонерне товариство відповідно до Указу Президента України від 15 червня 1993 року №210/93 «Про корпоратизацію підприємств» та зареєстровано виконкомом Криворізької міської ради 08.04.2004 за №040421669Ю0090117.

Відповідно до рішень загальних зборів акціонерів ( від 12.01.2006, 14.06.2007 та 21.04.2011) найменування позивача неодноразово змінювалось, в результаті вказаних змін останнім найменуванням позивача є Публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг" .

Як вбачається з п. 1.1 статуту позивача, копію якого залучено до матеріалів справи, ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" є повним юридичним правонаступником.

В п. 3.3 статуту зазначено, що товариство є правонаступником майнових та немайнових прав і обов`язків Криворізького державного гірничо-металургійного комбінату «Криворіжсталь».

Таким чином, суд погоджується з посиланням позивача про те, що до нього перейшло право користування земельною ділянкою, яка зазначена в Державному акті на право постійного користування землею серії ДП Кв 000119 від 17.11.1995.

В обґрунтування вказаної позиції суд вважає необхідним зазначити про таке.

Частинами 1, 2 статті 7 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час видачі та реєстрації Державного акта) визначалося, що користування землею може бути постійним або тимчасовим; постійним визнається землекористування без заздалегідь установленого строку.

Статтею 92 Земельного кодексу України (в чинній редакції, далі - ЗК України) визначено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Отже, за своєю правовою природою право постійного землекористування є безстроковим і може бути припинене лише з підстав, передбачених статтею 141 ЗК України, в якій наведено вичерпний перелік таких підстав, зокрема припинення діяльності підприємства.

Приписи наведені у підпункті у підпункті «в» частини 1 статті 141 ЗК України підстав слід розуміти таким чином, що припинення права користування земельною ділянкою з підстав припинення установи допускається лише у випадку, коли припинення останньої виключає правонаступництво.

Тобто, наведені положення ЗК України потрібно застосовувати таким чином, що коли відбувається припинення особи без правонаступництва, то у такому випадку виникають підстави для припинення права користування земельною ділянкою. У разі ж реорганізації особи, зміни її організаційно-правової форми чи назви, підстави для припинення права користування земельною ділянкою не виникають.

Подібний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 27.01.2021 у справі № 906/706/19.

Так, відносно посилань позивача стосовного того, що він є постійним користувачем земельної ділянки площею 186,0511 га., відповідно до Акту на право постійного користування землею № 114 від 17.11.1995, господарський суд вважає необхідним зазначити про наступне.

Частиною 1 статті 23 Земельного кодексу України (в редакції на момент видачі та реєстрації Державного акта) визначено, що право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Відповідно до статті 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також і право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 126 цього кодексу передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно з положеннями пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У частині 3 статті 3 цього Закону встановлено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Судом встановлено, що Державний акт на право постійного користування землею серії ДП Кв000119виданийКриворіжсьому металургійному комбінату «Криворіжсталь» відповідно рішення Радушанської ради народних депутатів 17 листопада 1995 року та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №114 ( т.1 арк.спр. 7- 8) Пунктом 6 Розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України від 25.10.2001 визначено, що громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2005 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них.

Поряд з цим обов`язок переоформлення права користування земельною ділянкою, який міститься у пункті 6 Перехідних положень Земельного кодексу України, визнаний неконституційним на підставі рішення Конституційного суду України від 22.09.2005.

Так, Конституційний Суд України рішенням від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005 (справа № 1-17/2005) визнав неконституційним положення пункту 6 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України щодо зобов`язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди юридичних осіб, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але відповідно до норм Земельного кодексу України не можуть мати їх на такому праві - без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення.

При цьому Конституційний Суд України вказав на наступне:

- пункт 6 Перехідних положень Кодексу зобов`язує громадян та юридичних осіб переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на земельні ділянки. При переоформленні права постійного користування у довгострокову оренду її строк визначається "відповідно до закону", що є неконкретним у зв`язку з невизначеністю цього закону, як і закону, який встановив би порядок переоформлення;

- Конституційний Суд України вважає, що встановлення обов`язку громадян переоформити земельні ділянки, які знаходяться у постійному користуванні, на право власності або право оренди, до 1 січня 2008 року потребує врегулювання чітким механізмом порядку реалізації цього права відповідно до вимог частини другої статті 14, частини другої статті 41 Конституції України.

- у зв`язку з відсутністю визначеного у законодавстві відповідного механізму переоформлення громадяни не в змозі виконати вимоги пункту 6 Перехідних положень Кодексу у встановлений строк, про що свідчить неодноразове продовження Верховною Радою України цього строку;

- громадяни та юридичні особи не можуть втрачати раніше наданого їм права користування земельною ділянкою.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що пункт 6 Перехідних положень Кодексу через відсутність встановленого порядку переоформлення права власності або оренди та унеможливлення безоплатного проведення робіт із землеустрою і виготовлення технічних матеріалів та документів для переоформлення права постійного користування земельною ділянкою на право власності або оренди в строки, визначені Кодексом, суперечить положенням частини четвертої статті 13, частини другої статті 14, частини третьої статті 22, частини першої статті 24, частин першої, другої, четвертої статті 41 Конституції України.

При цьому Конституційний Суд України вказав на те, що юридичні особи на цій підставі не можуть втрачати раніше наданого їм права постійного користування земельною ділянкою. Таким чином, документ, яким посвідчено право постійного користування земельною ділянкою (державний акт на право постійного користування землею), виданий відповідно до законодавства, яке діяло раніше, є дійсним та залишається чинним.

Згідно з пунктом 3 статті 151-2 Конституції України, рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

У зв`язку із викладеним слід прийти до висновку про те, що право постійного користування земельною ділянкою, набуте у встановленому законодавством порядку, відповідно до законодавства, що діяло на момент набуття права постійного користування, не втрачається та не припиняється навіть у тому разі, якщо особа, яка за чинним законом не може набути таке право, не здійснить переоформлення цього права в інший правовий титул.

Право постійного користування зберігається і є чинним до приведення прав та обов`язків щодо такої земельної ділянки у відповідність до вимог чинного законодавства й переоформлення права постійного користування у право власності чи оренду.

Як вбачається із матеріалів даної справи, позивач здійснював дії, направлені на приведення землекористування у відповідність до вимог чинного законодавства, шляхом його переоформлення на орендні відносини.

Так, позивач вказує про те, що з метою укладання договору оренди та точного визначення меж земельної ділянки, у 2007 році була розроблена землевпорядна документація, згідно якої площа земельної ділянки склала 186,0422 га.

Відповідно до розпорядження Голови Криворізької районної державної адміністрації № 797-р від 28.07.2007, було вирішено питання, щодо задоволення клопотання ВАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про передачу останньому в оренду земельної ділянки, площа якої була зазначена в розмірі - 186,0511 га.

26.09.2007 між Криворізькою районною державною адміністрацією (Орендодавець) та ВАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» (Орендар) укладено договір оренди земельної ділянки № 4743.

Відповідно до п. 1 вказаного договору Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для виробничих потреб, яка знаходиться на території Радушенської селищної ради.

В п. 2 договору, узгоджено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 186,0511 га.

Договір укладено на 1 (один) рік. Після закінчення строку договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Проте, відносно Договору оренди земельної ділянки №4743 від 26.09.2007, копія якого позивачем залучена до матеріалів справи (оригінал Договору оглянуто в судовому засіданні), господарський суд вважає необхідним зазначити наступне.

Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

За змістом статей 18, 20 Закону України «Про оренду землі» (чинного на момент укладення Договору оренди земельної ділянки від 26.09.20007 №4743), договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Таким чином, правове значення державної реєстрації полягає в тому, що правочин (договір), який підлягає державній реєстрації, є вчиненим (укладеним) з моменту її проведення. Як наслідок, за відсутності державної реєстрації правочин (договір) слід вважати невчиненим (неукладеним).

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 січня 2020 року у справі №322/1178/17.

З огляду на відсутність доказів державної реєстрації Договору оренди земельної ділянки від 26.09.20007 №4743, слід прийти до висновку про те, що останній не був укладений.

Отже, твердження позивача відносно того, що площа земельної ділянки, що перебуває у користуванні Підприємства, яка декілька разів змінювалась (зменшувалася), і на момент його звернення до суду з даним позовом її площа складає 186,0511 га., в підтвердження чого останній посилається на Договір оренди який не було укладено, не заслуговують на увагу.

Залучена позивачем до матеріалів справи копія технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку ВАТ «АреселорМіттал Кривий Ріг», розроблена в 2007 році (т.1 арк. справи 20-21), в якій зазначена площа земельної ділянки 186,0422 га також не може бути прийнята в якості доказу, що підтверджує площу земельної ділянки, що належить позивачу, на момент звернення з даним позовом до суду.

Інших, доказів, які б підтверджували, площу земельної ділянки, що перебуває в постійному користуванні позивача, останній не надав.

Не надано позивачем і належних доказів, які б підтверджували, що земельна ділянка площею 2,750 га, кадастровий номер :02:001:0749, яка була сформована другим відповідачем та передана у комунальну власність Новопільської сільської ради, з подальшою передачею в оренду першому відповідачеві (ТОВ "Комплект-КР" ), знаходиться в межах земельної ділянки, що перебуває у постійному користуванні ВАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».

Відносно залученого позивачем до матеріалів справи копії Висновку експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз від 07.12.2022 за результатами експертного земельно-технічного дослідження № 6262-22, господарський суд вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до частини 3 статті 98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Частиною першою статті 101 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Відповідно до частини 5 статті 101 Господарського процесуального кодексу України у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Згідно з п. 4.12 Інструкції про призначення та про ведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 (зі змінами та доповненнями), Висновок експерта складається з обов`язковим зазначенням його реквізитів (найменування документа, дати та номера складання висновку, категорії експертизи (додаткова, повторна, комісійна, комплексна), виду експертизи (за галуззю знань) та трьох частин: вступної (Вступ), дослідницької (Дослідження) та заключної (Висновки).

У вступній частині висновку експерта (крім іншого) зазначаються:

попередження (обізнаність) експерта про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за статтею 384 Кримінального кодексу України або за відмову від надання висновку за статтею 385 Кримінального кодексу України;

інформація про те, що висновок підготовлений для подання до суду або долучення до матеріалів кримінального провадження (у разі проведення експертизи на підстав і письмового звернення особи, яке містить таку інформацію).

Як в бачається із матеріалів справи, залучена позивачем до матеріалів справи копія Висновок експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз від 07.12.2022, за результатами експертного земельно-технічного дослідження № 6262-22, виготовлена на замовлення ТОВ «Геометрікс», тобто юридичної особи, яка не є учасником даної справи.

До того ж вказаний Висновок не містить інформації про те, що він підготовлений для подання до суду, що, відповідно, суперечить приписам ч. 1, 5 статті 101 ГПК України.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 77 ГПК України допустимість доказів полягає у тому, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

При викладених обставинах, як Висновок експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз від 07.12.2022 за результатами експертного земельно-технічного дослідження № 6262-22, так і Договір оренди земельної ділянки від 26.09.20007 №4743, та технічна документація 2007 року не є належними та допустимими доказами у даній справі.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права уразі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).

Вказані норми матеріального права визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Разом з цим, приписами процесуального права також визначено (стаття 4 Господарського процесуального кодексу України), що юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

З огляду на вказані положення статті 4 Господарського процесуального кодексу України і статей 15, 16 Цивільного кодексу України підставою для захисту цивільного права чи охоронюваного законом інтересу є його порушення, невизнання чи оспорення.

Задоволення судом позову можливе лише за умови доведення позивачем обставин щодо наявності у нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу), а також порушення (невизнання, оспорення) цього права відповідачами з урахуванням належно обраного способу судового захисту.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, який одночасно становить спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу (частина друга статті 45 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту.

Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 912/1856/16, від 24.12.2019 у справі № 902/377/19).

Звертаючись до суду з даним позовом, позивачем не доведено належними та допустимими доказами того, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0749, площею 2.7500 га, що розташована на території Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області була сформована за рахунок земельної ділянки, яка була надана у постійне користування Криворізькому металургійному комбінату «Криворіжсталь» згідно Державного акту на право постійного користування землею, серії ДП № К8000119 виданого 17.11.1995 року, зареєстрованого в книзі записів Державних актів на право постійного користування землею за № 114.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові (правові висновки Верховного Суду у постановах від 14.08.2018 у справі № 910/1972/17, від 23.05.2019 у справі № 920/301/18, від 25.06.2019 у справі № 922/1500/18, від 24.12.2019 у справі № 902/377/19).

Враховуючи вищевикладене, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено порушення його права чи охоронюваного законом інтересу відповідачами на момент звернення до господарського суду та відповідно необхідність його відновлення, у зв`язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судових рішеннях у справі, питання вичерпності висновків судів, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

З урахуванням вказаного, суд зазначає, що інші доводи, міркування учасників процесу, судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні даної справи не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог та відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись нормами статей Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, ст. 3, 4, 13, 41, 42, 74, 76-80, 86, 91, 129, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплект-КР" та до Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області про:

- визнання протиправними та скасувати рішення Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 1070 від 29.10.2021 "Про надання дозволу територіальній громаді в особі Новопільської сільської ради на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.";

- визнання протиправними та скасувати рішення Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 1395 від 23.12.2021 "Про надання дозволу територіальній громаді в особі Новопільської сільської ради на розробку технічної документації щодо проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки за межами населеного пункту на території Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області.";

- визнання протиправними та скасувати рішення Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 1612 від 23.12.2021 "Про затвердження територіальній громаді в особі Новопільської сільської ради на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості та передачу земельної ділянки в комунальну власність.";

- визнання протиправними та скасувати рішення Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 1712 від 13.07.2022 "Про затвердження територіальній громаді в особі Новопільської сільської ради детального плану території для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості на території Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області.";

- визнання протиправними та скасувати рішення Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 1722 від 13.07.2022 "Про надання в оренду ТОВ "Комплект - КР" () земельної ділянки загальною площею 2,7500 га.";

- визнання недійсним договір оренди земельної ділянки № 7 від 14.07.2022 з моменту його вчинення, який укладений між Новопільською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області та ТОВ "Комплект - КР", щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером № :02:001:0749;

- визнання протиправними та скасувати рішення Державного реєстратора Виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області Вербовської Катерини Василівни № 64196858 від 15.07.2022;

- зобов`язання Новопільську сільську раду Криворізького району Дніпропетровської області (ідентифікаційний код юридичної особи 05412242) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Комплект - КР" (ідентифікаційний код юридичної особи 44153687) повернути Публічному акціонерному товариству "АрселорМіттал Кривий Ріг" (ідентифікаційний код юридичної особи 24432974) земельну ділянку площею 2,75 га, яка була сформована в межах земельної ділянки, що перебуває в постійному користуванні Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" (ідентифікаційний код юридичної особи 24432974) з кадастровим номером № :02:001:0749;

- скасування в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки площею 2,75 га, кадастровий номер :02:001:0749 - відмовити.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 03.04.2023.

Суддя І.Ф. Мельниченко