ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2023м. ХарківСправа № 922/388/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Міністерства аграрної політики та продовольства України (вул. Хрещатик, буд. 24, м. Київ, 01001; )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трастоіл" (вул. Космічна, буд. 21, 6 поверх, приміщення 21, м. Харків, 61165; )
про стягнення 71337,21 грн,
за участю представників:

позивача - Кулініч В.М., в режимі відеоконференції,

відповідача - Утюгов Б.О.,

ВСТАНОВИВ:

Міністерство аграрної політики та продовольства України 01.02.2023 звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трастоіл" про стягнення з відповідача на свою користь заборгованості за Договором про закупівлю товару № Т-75 від 14.12.2021 в розмірі 71337,21 грн та додатково 39,5 грн в розрахунку за кожен день з 28.01.2023 до моменту погашення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач навесні 2022 року припинив відпуск дизельного пального позивачу в мережі своїх АЗС у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, та станом на день подання цієї позовної заяви не відновив його, в порушення умов Договору та приписів чинного законодавства.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.02.2023 позовну заяву Міністерства аграрної політики та продовольства України було прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі № 922/388/23 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Водночас, повідомлено сторін, що судове засідання з розгляду справи відбудеться 07.03.2023 о 14:20.

Протокольною ухвалою від 07.03.2023 розгляд справи відкладено на 28.03.2023 о 15:50.

У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 03.03.2023, відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що лист з повідомленням про відсутність в мережі АЗС "БРСМ-Нафта" станом на 21.04.2022 дизельного палива мав виключно інформаційний характер та не був направлений відповідно до п. 6.2 Договору та стосувався виключно зазначеного періоду часу. Про неможливість виконання умов договору чи блокування талонів на пальне TOB "Трастоіл" позивача не повідомляло, оскільки таких обставин до 31.10.2022 не існувало. Позивач, як власник талонів, був повідомлений про їх дійсність до 31.10.2022, що відображено на них зі зворотної сторони. Тому спроби здійснити відпуск палива за талонами поза межами строку їх дії - 25.01.2023, є спробою безпідставного набуття матеріального блага. Позивачем не надано належних доказів (первинних документів тощо) та не доведено факту відпуску товару за талонами, факту поставки товару на певну суму і, відповідно, факту наявності заборгованості в заявленій до стягнення сумі. Відповідач не отримував претензію від Позивача, на яку він посилається в позовній заяві, оскільки працівники TOB "Трастоіл" перебували на дистанційній роботі з огляду на наявність небезпеки, пов`язаної з веденням бойових дій в м. Харків. Будь-яких претензій або звернень від позивача до відповідача не надходило.

13.03.2023 до суду надійшла відповідь позивача на відзив відповідача на позовну заяву, в якій позивач зазначив, що повідомлення про неможливість передачі дизельного пального покупцю, у зв`язку з відсутністю дизельного пального, свідчить про неможливість виконувати взяті на себе зобов`язання постачальником / неможливість виконувати умови Договору. По закінченню строків встановлених пунктами 6.1, 6.2 Договору, до позивача не надходило повідомлення від ТОВ "Трастоіл" про припинення обставин, що перешкоджають ТОВ "Трастоіл" виконанню взятих на себе зобов`язань. Позивачем долучено до матеріалів справи документи обов`язкової звітності - талони, що підтверджують весь об`єм недоотриманого товару на відповідну суму грошових коштів. У разі необхідності позивач здійснить обмін талонів відповідно до умов Договору, продовживши термін їх дії до 31.10.2023.

23.03.2023 відповідач надав до суду письмові заперечення на відповідь позивача на відзив, в яких зазначив, що у позивача відсутнє право вимоги та склалась ситуація, за якої позивач намагається безпідставно набути матеріальне благо - стягнути безпідставно нараховану заборгованість з відповідача та отримати паливо за талонами, строк дії яких закінчився, про що відомо позивачу. Крім того, позивач вважає, що не може існувати будь-яка грошова заборгованість у ТОВ "Трастоіл" (постачальника) перед позивачем (покупцем), оскільки за природою договору поставки грошове зобов`язання виникає у покупця перед постачальником.

У судовому засіданні, яке відбулося 28.03.2023, представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні та звернувся до суду із заявою про надання доказів на підтвердження розміру понесених відповідачем судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

14.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Трастоіл" (відповідач, постачальник) та Міністерством аграрної політики та продовольства України (позивач, покупець) було укладено Договір про закупівлю товару № Т-75.

Відповідно до пп. 1.1 п. 1 Договору, постачальник зобов`язується передати покупцеві, а покупець приймає й оплачує дизельне паливо (за кодом CPV та ДК 021:2015:09130000-9 (Нафта і дистиляти), в подальшому іменовані товар, по бланках внутрішнього обігу (далі - талони) постачальника, в асортименті, кількості і за цінами, зазначеними у специфіці на товар (Додаток № 1), що є невід`ємною частиною цього Договору. Одиниця виміру товару - літр.

Підпунктом 1.2 пункту 1 Договору передбачено, зокрема, що право власності на товар переходить від постачальника до покупця з моменту підписання накладної або акту прийому-передачі.

Пунктом 9.1 Договору встановлено, що цей Договір набирає сили з моменту його підписання і діє до 31.12.2021, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Відповідно до п. 4.5, 4.6 Договору, покупець має право прийняти, а постачальник зобов`язується передавати товар по талонам на АЗС постачальника протягом 365 календарних днів з моменту передачі талонів по видатковій накладній покупцю. В разі не отримання всього товару в строки, зазначені у пункті 4.6 цього Договору, покупець має право обміняти талони з продовженням дії на 12 місяців.

Як свідчать матеріали справи, позивачем здійснено оплату за умовами Договору в сумі 76507,20 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 377 (внутрішній номер 186131216) від 15.12.2021, призначення платежу "2801010; 2210; оплата за паливо диз. ДП Л-Євро5-ВО по бланк, дозвол.; накл. № 156_14.12.2021, дог. №Т-75_14.12.2021; в т. ч. ПДВ-12751,20 грн." з наявною відміткою системи дистанційного обслуговування "Клієнт Казначейства - Казначейство" Державної казначейської служби України від 21.12.2021 об 11:10:02, обліковий номер (реф) 228687942.

Згідно з видатковою накладною № 156 від14.12.2021, відповідачем було передано позивачу талони для отримання дизельного пального на загальну суму 76507,20 грн.

Листом TOB "Трастоіл" від 21.04.2022 (вх. № 6376/09 від 22.04.2022), адресованим Мінагрополітики та надісланим на електронну адресу - від 21.04.2022, відповідач повідомив Мінагрополітики про відсутність дизельного пального у мережі АЗС у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та про те, що станом на поточну дату відпуск дизельного палива за Договором є неможливим.

Позивач вважає, що вищевказаний лист відповідача був надісланий останнім на виконання пункту 6 Договору.

Так, згідно з пп. 6.1 п. 6 Договору, при настанні обставин неможливості виконання або часткового виконання стороною зобов`язань по цьому Договору, таких як: стихійного лиха, пожежі, війни, відсутності на об`єктах постачальника електроенергії не з вини останнього (в тому числі, але не обмежуючись цим, з вини постачальника електроенергії), блокади, масових хвилювань і безладдя, протиправних дій третіх осіб, дій та/або рішень державних органів, що привели до тимчасової неможливості поставки товару або до ушкодження майна, а також при настанні інших, що не залежать від сторін, обставин, які виникли після укладення цього Договору, і сторони не в змозі їх усунути - договірні зобов`язання відстрочуються відповідно до часу, протягом якого будуть діяти такі обставини і їхні наслідки, але на термін не більше як 30 (тридцять) календарних днів.

Відповідно до пп. 6.4 п. 6 Договору, неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про настання або припинення форс-мажорних обставин позбавляє сторону права на них посилатися.

Згідно з пп. 6.2 п. 6 Договору, сторона, для якої створилась неможливість виконання зобов`язання по цьому Договору, повинна про настання і припинення обставин, що перешкоджають виконанню зобов`язання, негайно (протягом 24 годин) сповістити іншу сторону.

Як вказує позивач, станом на день надсилання цієї позовної заяви, на виконання вимог підпункту 6.2 пункту 6 Договору, інформації від TOB "Трастоіл" про припинення обставин, що перешкоджають виконанню зобов`язання за Договором до Мінагрополітики не надходило.

За умовами пп. 3.4 п. 3 Договору, передача товару здійснюється покупцю цілодобово по талонах постачальника, що є документом обов`язкової звітності і підставою для відвантаження товару з АЗС, що обслуговують талони постачальника.

Разом з тим, наразі при здійсненні Мінагрополітики спроб отримати товар по талонах на АЗС постачальника, касирами АЗС в усній формі було повідомлено покупця про заблокування талонів.

Відповідно до пп. 5.2 п. 5 Договору, сторони несуть повну матеріальну відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов цього Договору згідно з вимогами чинного законодавства України. Постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі облікової ставки НБУ за кожен день затримки поставки товару понад терміни, встановлені підпунктами 3.4, 4.3 цього Договору.

Підпунктом 5.3 пункту 5 Договору визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором останні мають право стягнути одна з одної збитки в повному обсязі.

Згідно з абзацами першим та третім частини другої статті 231 ГК України, у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Засобами поштового зв`язку позивачем було направлено на адресу відповідача претензію від 18.07.2022 № 21-1410-09/11248 з проханням сплатити:

- пеню в розмірі, визначеному підпунктом 5.2 пункту 5 Договору, починаючи з 22.05.2022 по день погашення заборгованості (з 22.05.2022 по 02.05.2022 в розмірі 189,60 грн, з 03.06.2022 по день погашення заборгованості з розрахунку за кожен день 39,5 грн;

- штраф у розмірі, визначеному абзацом третім частини другої статті 231 ГК України, в сумі 4036,91 грн;

- здійснити перерахунок за невикористаний товар у сумі 57670,20 грн та повернути / перерахувати ці грошові кошти в безготівковій формі на відповідний рахунок Міністерства аграрної політики та продовольства України.

Отже, за розрахунком позивача, загальна сума заборгованості TOB "Tрастоіл" перед Мінагрополітики за умовами Договору та вимог законодавства станом на 27.01.2023 становить 71337,21 грн та 39,5 грн з розрахунку за кожен день з 28.01.2023 до моменту погашення заборгованості.

Заперечуючи проти позову відповідач зазначає, що лист від 21.04.2022 з повідомленням про відсутність в мережі АЗС "БРСМ-Нафта" станом на 21.04.2022 дизельного палива, адресований позивачу, мав виключно інформаційний характер та не був направлений відповідно до п. 6.2 Договору, а стосувався виключно зазначеного періоду часу.

Суд не погоджується з такими твердженнями відповідача, оскільки відповідач, як на причину відсутності дизельного пального у мережі АЗС, посилається на військову агресію Російської Федерації проти України і введення воєнного стану. При цьому, відповідач вказує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (зазначене підтверджується листом Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1).

Дослідивши зміст листа TOB "Tрастоіл", суд дійшов висновку, що за своїм змістом він є повідомленням про настання обставин саме неможливості виконання або часткового виконання стороною зобов`язань по цьому Договору, відповідно до пп. 6.1 п. 6 Договору, у зв`язку з чим договірні зобов`язання відстрочуються відповідно до часу, протягом якого будуть діяти такі обставини і їхні наслідки, але на термін не більше як 30 (тридцять) календарних днів.

При цьому, дійсно, в порушення п. 6.2 Договору, відповідач не повідомив позивача про припинення обставин, що перешкоджали виконанню зобов`язання.

Водночас, враховуючи, що пунктом 6.1 Договору відстрочення зобов`язання у зв`язку із форс-мажорними обставинами обмежено 30-денним строком, позивач не був позбавлений можливості виктористати своє право на отримання товару та звернутися до відповідача для отримання пального після закінчення встановленого Договором 30-денного строку до закінчення терміну дії талонів (31.10.22) не чекаючи відповідного повідомлення відповідача .

Посилання позивача на те, що йому було відмовлено у видачі пального на АЗС через блокування талонів не підтверджено жодними доказами, (через що, крім іншого суд не може встановити час звернення позивача за видачей товару), а тому не може братись судом до уваги.

Таким чином судом встановлено , що матеріали справи не містять будь-яких доказів звернення позивача для отримання товару на заправках відповідача, а також відмови у їх видачі під час строку дії талонів, а отже і доказів порушення його прав відповідачем.

Суд також не приймає тверджень відповідача щодо припинення з 01.01.2022 дії Договору з посиланням на п. 9.1 Договору, оскільки відповідно до цього пункту, цей Договір набирає сили з моменту його підписання і діє до 31.12.2021, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Як встановлено судом, талони на пальне були передані позивачеві 14.12.2021 та мали строк дії - до 31.10.2022 (тобто поза межами визначеного у п. 9.1 Договору строку).

Крім того, про відсутність пального та неможливість виконати зобов`язання за Договором, відповідач повідомив позивача 21.04.2022 (також поза межами строку, визначеного у п. 9.1 Договору).

Оскільки станом на даний час відповідачем не виконано зобов`язання щодо передавання позивачеві товару (дизельного пального) на АЗС за придбаними позивачем талонами, за умовами п. 9.1, Договір вважається таким, що не припинив свою дію.

Суд вважає хибними доводи відповідача щодо неможливості ідентифікувати талони як такі, що придбані позивачем на підставі Договору про закупівлю товару №Т-75 від 14.12.2021, оскільки талони містять штриховий код, у якому зашифровано відповідну інформацію, та відповідачем постійно здійснюється відпуск пального за аналогічними талонами.

Суд також не погоджується з позицією відповідача щодо недоведеності позивачем належними доказами суми недоотриманого ним від постачальника товару в розмірі 57670,20 грн.

Так, п. 3.4 Договору визначено, що передача товару здійснюється покупцю цілодобово по талонах постачальника, що є документом обов`язкової звітності і підставою для відвантаження товару з АЗС, що обслуговують талони постачальника.

Підпунктом 4.1 Договору постачальник приймає на себе зобов`язання по збереженню проданого товару (вартість якого включена у раніше погоджену в п. 2.2 Договору ціну) та його передачі покупцю. Постачальник зобов`язаний передати товар по талонах на момент їх подання через АЗС постачальника.

Таким чином, отримання товару позивачем здійснюється в момент надання ним талонів на АЗС постачальника, на певну кількість літрів дизельного пального, в результаті чого від АЗС постачальника позивач отримує фіскальний чек (первинний документ).

Позивачем долучено до матеріалів справи документи обов`язкової звітності - талони, що підтверджують весь об`єм недоотриманого товару на відповідну суму грошових коштів.

Водночас, суд вважає передчасними позовні вимоги позивача, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4.5 Договору, покупець має право прийняти, а постачальник зобов`язується передавати товар по талонам на АЗС постачальника протягом 365 календарних днів з моменту передачі талонів по видатковій накладній покупцю.

Тобто - до 14.12.2022 (видаткова накладна № 156 від14.12.2021, згідно з якою позивачем були отримані талони зі строком дії до 31.10.2022).

Згідно з п. 4.6 Договору, в разі неотримання всього товару в строки, зазначені у п. 4.6 цього Договору, покупець має право обміняти талони з продовженням дії на 12 місяців.

Таким чином, враховуючи, що Договір про закупівлю товару № Т-75 від 14.12.2021 на даний час не припинив своєї дії, суд приходить до висновку, що позивач має право на обмін невикористаних талонів із продовженням їх дії до 31.10.2023.

А відтак, станом на даний час його право як покупця за Договором № Т-75 від 14.12.2021 є непорушеним.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В матеріалах справи відсутні, а позивачем, в порушення ст. 73, 74 ГПК України, не надано доказів, які б свідчили про порушення його прав відповідачем, відповідачем же, в свою чергу, належним чином не доведено факту виконання зобов`язань за Договором у повному обсязі.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Міністерства аграрної політики та продовольства України як передчасно заявлених та недоведених належними доказами.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з відмовою у позові, судові витрати покладаються на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 29, 42, 73, 74, 86, 91, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові Міністерства аграрної політики та продовольства України (вул. Хрещатик, буд. 24, м. Київ, 01001; ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трастоіл" (вул. Космічна, буд. 21, 6 поверх, приміщення 21, м. Харків, 61165; ) про стягнення 71337,21 грн - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається відповідно до ст.ст. 256-257 ГПК України.

Повне рішення складено "03" квітня 2023 р.

Суддя Н.М. Кухар