ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28.03.2023 Справа № 908/896/23

м. Запоріжжя Запорізької області

Суддя Господарського суду Запорізької області Ярешко Оксана Володимирівна, розглянувши заяву за вих. № б/н від 13.03.2023 Акціонерного товариства Комерційного банку Приватбанк (вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001, адреса для листування: вул. Набережна Перемоги, буд. 50, м. Дніпро, 49094, ) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) грошової заборгованості

ВСТАНОВИВ:

20.03.2023 до Господарського суду Запорізької області надійшла письмова заява за вих. № б/н від 13.03.2023 Акціонерного товариства Комерційного банку Приватбанк про видачу судового наказу щодо стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 грошової заборгованості за кредитним договором № б/н від 09.12.2021 у розмірі 49000,00 грн. (41600,00 грн. заборгованість за кредитом, 7400,00 грн. заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.03.2023 вказану заяву передано для розгляду судді Ярешко О.В.

Розглянувши подану заяву та додані до неї документи, суд відмовляє у видачі судового наказу з таких підстав.

Згідно ст. 148 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 155 Господарського процесуального кодексу України, під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Згідно п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 ГПК).

Згідно ч. 3 ст. 150 ГПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно ч.ч. 1, 4 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно ст.ст. 76-78 ГПК України, належними, допустимими та достовірними доказами є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 86 цього Кодексу, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів. З цією метою, насамперед, необхідно встановити факт настання строку виконання боржником зобов`язання, перевірити його розмір.

Заявник вказує про наявність у боржника заборгованості за кредитним договором № б/н від 09.12.2021 у розмірі 49000,00 грн., яка складається з: суми 41600,00 грн. заборгованість за кредитом, суми 7400,00 грн. заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії.

На підтвердження наявності господарських правовідносин між сторонами, заявником надано суду, зокрема, копії: заяви ФОП ОСОБА_1 від 09.12.2021 про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ» з додатком № 1; протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису; розрахунок заборгованості за договором; виписка з 01.01.2000 по 03.02.2023.

Разом з тим, додані до заяви копії документів, якими обґрунтовано вимоги, не засвідчені заявником (його представником) належним чином.

За приписами ч.ч. 2, 4, 5 ст. 91 ГПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до п. 5.26 ДСТУ 4163:2020 Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів, затверджених наказом Державного підприємства Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації,сертифікації та якості від 01.07.2020 № 144, відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів Згідно з оригіналом (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки Для копій.

Заяву разом із додатками до неї (у копіях) надано до суду у прошитому вигляді, засвідченому написом: Скріплено та пронумеровано Представник АТ КБ Приватбанк Савіхіна А.М. 13.03.2023, 48 сторінок, міститься підпис представника заявника та кругла печатка АТ КБ Приватбанк «Для документів». Відмітка Згідно з оригіналом на підтвердження відповідності прошитих копій документів їх оригіналам відсутня.

Відтак, додані до заяви докази не засвідчені заявником належним чином в порядку, встановленому чинним законодавством.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у видачі судового наказу за вимогою Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 грошової заборгованості за кредитним договором № б/н від 09.12.2021 у розмірі 49000,00 грн.

Суд звертає увагу заявника, що відповідно до ст. 153 ГПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 151 ГПК України).

Керуючись ст. 150, п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152, ст.ст. 153, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити Акціонерному товариству Комерційний банк Приватбанк у видачі судового наказу за заявою (вих. № б/н від 13.03.2023) про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 грошової заборгованості за кредитним договором № б/н від 09.12.2021 у розмірі 49000,00 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала підписана 28.03.2023.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до ст.ст. 255, 256 ГПК України.

Суддя О.В. Ярешко