СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

31 березня 2023 року м. Харків Справа № 922/3604/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Шевель О.В., суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 вх. № 239 Х/2 на рішення Господарського суду Харківської області від 13.01.2022, ухвалене суддею Кухар Н.М. у приміщенні Господарського суду Харківської області 13.01.2022 о 15:15 год. (повне рішення складено 20.01.2022) у справі №922/3604/21

за позовом Керівника Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Харківській області, м. Харків,

до Державного підприємства "Жовтневе лісове господарство", м. Харків,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, - ОСОБА_1 , м. Харків,

про стягнення 1127755,36 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 13.01.2022 у справі №922/3604/21 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Державного підприємства "Жовтневе лісове господарство" на користь держави шкоду, заподіяну незаконним вирубуванням дерев, у загальній сумі 1127755,36 грн, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 16916,33 грн.

Повне рішення складено 20.01.2022, отже, останнім днем встановленого ч.1 ст.256 ГПК України строку його апеляційного оскарження є 09.02.2022. Вказане рішення оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень 26.01.2022.

19.01.2023, тобто із значним пропуском строку апеляційного оскарження, ОСОБА_1 (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача) надіслав поштою до Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить вищевказане рішення скасувати, а позовну заяву залишити без розгляду з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.226 ГПК України.

Заявник також просить поновити пропущений строк подання апеляційної скарги, в обґрунтування якого наводить наступні твердження: ОСОБА_1 не має електронної пошти, комп`ютера, в системі "Електронний суд" не зареєстрований, інтернетом не користується, практично живе та працює в лісі, на зазначений ним телефонний номер та поштову адресу ухвали-повідомлення від Господарського суду Харківської області не надходили, через що інформації про проведення судових засідань у справі ОСОБА_1 не отримував, про хід розгляду справи адвокат третьої особи, ОСОБА_2 , нічого не повідомляла, а з 24.02.2022 перебуває за кордоном. Заявник зазначає, що 05.01.2023 уклав договір про надання правової допомоги з адвокатом Косогором С.Ф., який 11.01.2023 (після отримання доступу до матеріалів електронної справи в системі "Електронний суд") ознайомив ОСОБА_1 з повним текстом рішення Господарського суду Харківської області від 13.01.2022 у справі №922/3604/21. Також апелянт зазначає, що внаслідок військової агресії РФ проти України отримання ним паперової копії рішення було ускладнено, і просить суд врахувати, що перебуваючи на посаді майстра лісу Бабаївського лісництва ДП "Жовтневе лісове господарство" та діючи у складі Держлісохорони, яка має статус правоохоронного органу, під час дії воєнного стану ОСОБА_1 переведений на цілодобовий посилений варіант несення служби. Апелянт посилається на висновки, викладені Верховним Судом у постанові від 29.09.2022 у справі №500/1912/22, а також колегією суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду в ухвалі від 29.11.2022 у справі №550/101/18 про те, що протягом дії воєнного стану суворе застосування судами процесуальних строків стосовно звернення до суду з позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, і про те, що військова агресія РФ проти України об`єктивно обмежила громадян, які проживають у м.Харкові, у реалізації існуючих у них прав. Зазначені обставини заявник вважає поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження, наполягаючи на тому, що неналежне повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце судового засідання у справі №922/3604/21 позбавило його гарантованого державою доступу до правосуддя та порушило його право на справедливий суд. Апеляційну скаргу підписано самим заявником, фізичною особою ОСОБА_1 .

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.02.2023 було витребувано у Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/3604/21.

27.02.2023 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали даної справи.

01.03.2023 від Господарського суду Харківської області додатково отримано для долучення до матеріалів справи довідку про доставку електронного листа, відповідно до якої рішення від 13.01.2022 у справі №922/3604/21 доставлено до електронного кабінету Літвінової 26.01.2022 о 12:59 год.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.03.2023 апеляційну скаргу залишено без руху в порядку ч.3, 4 ст.260 ГПК України, згідно з якими апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

Стосовно клопотання заявника про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження суд у вказаній ухвалі зазначив наступне: після залучення ОСОБА_1 до участі у справі господарський суд направляв копії процесуальних документів на адреси, зазначені в заяві ОСОБА_1 про вступ у справу; суд першої інстанції надав доступ до електронної справи представникові ОСОБА_1 , адвокату Літвіновій А.С., яка подавала заяви та отримувала процесуальні документи через систему "Електронний суд", зокрема, 13.01.2022 адвокат Літвінова А.С. подала клопотання про відкладення розгляду справи, з якого вбачається, що заявниця була повідомлена про час та місце судового засідання 13.01.2022 (в якому ухвалено оскаржуване рішення); повний текст рішення від 13.01.2022 адвокат Літвінова отримала в системі "Електронний суд" 26.01.2022 о 12:59 год., що підтверджується довідкою Господарського суду Харківської області, долученою до матеріалів справи; рішення в даній справі оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень 26.01.2022, посилання апелянта на відсутність у нього інтернету суд апеляційної інстанції не визнав переконливим аргументом, оскільки заявником не доведено неможливості (у разі дійсної відсутності інтернету) звернутися по допомогу до осіб, які мають доступ до інтернету, раніше, ніж у січні 2023 року (коли ОСОБА_1 уклав договір про надання правової допомоги з іншим представником), також заявником не наведено посилання на жодні об`єктивні обставини, що перешкодили поданню апеляційної скарги у період з 26.01.2022 до 24.02.2022, тобто після отримання представником апелянта копії рішення і до початку воєнних дій. Стосовно посилань апелянта на введення в Україні воєнного стану, суд апеляційної інстанції, із посиланням на правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2022 у справі № 990/115/22, у постановах Верховного Суду від 29.09.2022 у справі №500/1912/22, від 16.02.2023 у справі № 826/8499/17 тощо, зазначив, що Господарський суд Харківської області та Східний апеляційний господарський суд не припинили роботу під час воєнного стану, підприємство "Укрпошта" також здійснювало пересилання кореспонденції, отже, навіть з урахуванням наслідків ворожих обстрілів міста, а також характеру роботи ОСОБА_1 (посилений варіант несення служби у Держлісохороні), строк пропуску апеляційного оскарження (майже рік з дня складення повного рішення господарського суду) є значним, і ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не наведено обставин, що перешкодили б йому раніше, ніж у січні 2023 року, ознайомитися з судовим рішенням, ухваленим за результатами розгляду справи, до участі в якій ОСОБА_1 було залучено за його власною заявою і про хід провадження в якій він був повідомлений. Щодо посилань заявника скарги на те, що своєчасному отриманню копії оскаржуваного рішення перешкоджало перебування господарської справи за межами суду суд апеляційної інстанції зазначив, що як вбачається з матеріалів справи №922/3604/21, вона у 2022 році дійсно надсилалася до суду апеляційної та касаційної інстанції у зв`язку з тим, що відповідач, Державне підприємство "Жовтневе лісове господарство", м. Харків, оскаржував рішення від 13.01.2022 у даній справі; постановою Верховного Суду від 24.01.2023 залишено без задоволення касаційну скаргу відповідача на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 24.10.2022, якою відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ДП "Жовтневе лісове господарство" на підставі пункту 4 частини першої статті 261 ГПК України, оскільки Державним підприємством "Жовтневе лісове господарство" не було доведено існування об`єктивно непереборних обставин, що не залежали від волевиявлення апелянта та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій, що зумовили пропуск процесуального строку на апеляційне оскарження, а наведені скаржником обставини визнані судом апеляційної інстанції неповажними, зокрема, у вказаній постанові Верховний Суд зазначив, що заявником не доведено відсутність у адвоката можливості ознайомитися з матеріалами справи в підсистемі "Електронний суд" раніше, ніж 28.09.2022 (коли, за твердженням відповідача, таке ознайомлення було здійснено), також суд апеляційної інстанції зазначив, що, як вбачається з апеляційної скарги, ОСОБА_1 , незважаючи на ті обставини, про які він стверджує - відсутність інтернету, ненадходження поштової кореспонденції тощо було відомо про перебування справи №922/3604/21 за межами господарського суду, відповідне додатково свідчить про необґрунтованість доводів стосовно неможливості своєчасного особистого ознайомлення ОСОБА_1 з повним текстом рішення від 13.01.2022; окрім того, заявник, вказуючи на укладення 05.01.2023 договору про надання правової допомоги з адвокатом Косогором С.Ф. (який в подальшому ознайомився з матеріалами справи в електронному вигляді), водночас не наводить мотивування щодо обставин, які не дали змоги укласти такий договір раніше.

Копію вказаної ухвали Східний апеляційний господарський суд направив на поштову адресу, зазначену заявником: АДРЕСА_1 . Згідно з відомостями сайту підприємства "Укрпошта", станом на 17.03.2023 відправлення (трекномер 329) не вручене під час доставки, іншої інформації станом на 31.03.2023 на сайті не міститься.

Разом з тим, 15.03.2023, згідно з поданою заявою від 15.03.2023, представник ОСОБА_1 , адвокат Косогор С.Ф. ознайомився з матеріалами справи №922/3604/21 та зробив фотокопії.

28.03.2023 до суду надійшло клопотання представника апелянта, адвоката Косогора С.Ф., (вх.3435) про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 13.01.2022 у справі №922/3604/21 та прийняття апеляційної скарги до розгляду. У вказаному клопотанні адвокат зазначає, що наступного дня після ознайомлення з матеріалами справи, роздрукувавши фотокопії на папері, ознайомив з ними ОСОБА_1 . Як вбачається із вказаного клопотання, зміст ухвали Східного апеляційного господарського суду від 02.03.2023 про залишення апеляційної скарги без руху відомий представникові апелянта.

30.03.2023 до Східного апеляційного господарського суду із супровідним листом Господарського суду Харківської області надійшло клопотання представника апелянта, адвоката Косогора С.Ф. (аналогічного змісту), яке заявник 26.03.2023 сформував у системі "Електронний суд" і подав до Господарського суду Харківської області.

У клопотанні про поновлення пропущеного строку представник апелянта вказує, що на виконання ухвали від 02.03.2023 просить суд апеляційної інстанції врахувати наступне: господарський суд не вказував на рекомендованих повідомленнях (форма 119) номер телефону ОСОБА_1 (який останній повідомив суду у заяві про вступ у господарську справу №922/3604/21 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача); відповідні рекомендовані повідомлення поверталися до господарського суду вже після судових засідань, із вказаних повідомлень не вбачається, що ОСОБА_1 отримував ухвали суду, зокрема, за твердженням представника апелянта, на рекомендованих повідомленнях (т.2, а.с. 217, 227) підпис виконаний не ОСОБА_1 ; в ході подальшого прийняття Східним апеляційним господарським судом та Касаційним господарським судом Верховного Суду процесуальних документів за апеляційною та касаційною скаргою відповідача у справі, Державного підприємства "Жовтневе лісове господарство" жодна кореспонденція на адресу третьої особи, ОСОБА_1 , не надсилалася. Також заявник зазначає, що довідка Господарського суду Харківської області про те, що копію рішення від 13.01.2022 в даній справі було доставлено представникові третьої особи в електронний кабінет 26.01.2022, не підтверджує факту отримання рішення представником, оскільки інтереси ОСОБА_1 в суді першої інстанції представляла адвокат Літвінова Альона Сергіївна, тоді як у довідці господарського суду зазначено, що одержувачем є ОСОБА_3 (тобто, на думку заявника інша особа); за твердженням заявника, зміст довідки відповідального працівника ОСОБА_4 без номеру та дати її складання, скоріш підтверджує інформацію адвоката Літвінової А.С. про не отримання судового рішення від 13.01.2022 у справі №922/3604/21, ніж спростовує її (при цьому посилання на аркуш справи, на якому містилася б інформація адвоката Літвіновової А.С. про не отримання судового рішення, заявник не наводить); сам лише факт реєстрації адвоката Літвінової А.С. в програмі «Електронний суд», на думку апелянта, не доводить, що остання станом на 13.01.2023 та в подальшому мала доступ до Електронної судової справи № 922/3604/21 та отримувала процесуальні документи на офіційну електронну пошту, після внесення інформації до КП «ДСС» обмеження користувача у доступі до електронної судової справи може бути пов`язано з допущеними помилками у відомостях про учасника справи та даними РНОКПП / коду ЄДРПОУ, які працівники суду повинні внести до картки справи. Заявник також стверджує, що адвокат Літвінова А.С. за матеріалами господарської справи паперове або електронне рішення Господарського суду Харківської області від 13.01.2022 у справі № 922/3604/21 не отримувала, з ОСОБА_5 вона не спілкувалась з грудня 2021 року, на початку лютого 2022 року остання в черговий раз захворіла на гостру респіраторну хворобу COVID-19 (доказів на підтвердження відповідних обставин до клопотання не додано). На думку заявника, застосування судом апеляційної інстанції положень ч. 7 ст. 242 ГПК України є помилковим, оскільки в довідці господарського суду Харківської області (без реєстрації та дати її складання, арк. 71 том 4 господарської справи №922/3604/21) інформація щодо адвоката Літвінової Альони Сергіївни відсутня. Заявник клопотання також зазначає, що жодного разу у висновках рішень Європейського суду з прав людини щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, на які посилається Східний апеляційний господарський суд в ухвалі від 02.03.2023 у справі №922/3604/21, не розглядалося вказане питання через призму військової агресії до мирних мешканців міст, проведення активних бойових дій, авіабомбардувань, ракетних, мінометних, артилерійських та танкових обстрілів; не досліджував Європейський суду з прав людини, у тому числі у рішенні від 03.04.2008 по справі «Пономарьов проти України», які мають бути розумні інтервали часу для того, щоб цікавитись судовим провадженням в часи дії активної фази воєнного стану, коли кожна мить у житті людини може стати останньою, і чи взагалі існує обов`язок цікавитися цими питаннями під час існування реальної небезпеки для життя та здоров`я людини. Зазначаючи про вказані обставини, заявник зауважує, що в період з 24.02.2022 по 25.05.2022 у Єдиному державному реєстрі судових рішень не було створено жодного документу Східного апеляційного господарського суду; відсутні і відомості про проведення автоматизованого розподілу справ на офіційному веб-сайті «Судова влада», майже так само і в господарському суді Харківської області. Заявник наполягає на тому, що фактично строк, передбачений ст. 256 ГПУ України пропущений ОСОБА_1 за обставин, які не залежали від його волі, оскільки повідомлення про проведення судових засідань у справі № 922/3604/21 він не отримував, а рішення господарського суду від 13.01.2022 отримав лише 11.01.2023; апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Харківської області від 13.01.2022 у справі № 922/3604/21 згідно ч. 2 ст. 256 ГПК України ОСОБА_1 подав у строк, що не перевищує 20 днів з часу офіційного вручення повного тексту 11.01.2023. Також заявник зазначає, що в ухвалі Східного апеляційного господарського суду від 02.03.2023 вказується на значний пропуск ОСОБА_1 строку апеляційного оскарження, який обраховується з 09.02.2022, разом з тим, відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення Господарського суду Харківської області від 13.01.2022 у справі № 922/3604/21 набуло чинності тільки 24.10.2022, при цьому, апеляційне провадження у справі № 922/3604/21 не відкривалось, а рішення від 13.01.2022 у справі № 922/3604/21 в апеляційному порядку не переглядалося, звідти виходить, що апеляційна скарга подана ОСОБА_1 через три місяці після набрання чинності оскаржуваного рішення, а отже пропуск строку апеляційного оскарження є не таким вже і значним; враховуючи факт перебування судової справи №922/3604/21 з жовтня 2022 по січень 2023 року за межами господарського суду Харківської області, заявник вважає, що пропуск строку на оскарження обумовлений особливими і непереборними обставинами суттєвого та переконливого характеру.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч.3 ст.256 ГПК України, строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.02.2022 у справі № 1227/8971/2012 зазначила, що з аналізу практики ЄСПЛ вбачається, що поновлення строку на оскарження судового рішення може бути обґрунтованим та вважається співвідносним та виправданим стосовно неповного забезпечення принципу правової визначеності, у випадках, якщо: 1) недотримання строків було зумовлене діями (бездіяльністю) суду попередньої інстанції, зокрема, особі не надіслано протягом строку на оскарження судового рішення копію повного тексту рішення суду попередньої інстанції (справа "Мушта проти України"); 2) пропуск строку на оскарження обумовлений особливими і непереборними обставинами суттєвого та переконливого характеру (справи "Рябих проти Росії", "Устименко проти України"); 3) відновлення строку необхідне для виправлення фундаментальних недоліків або помилок правосуддя (виправлення серйозних судових помилок) (справи "Безруков проти Росії", "Брумареску проти Румунії").

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.04.2018 у справі № 916/3188/16 звернуто увагу на необхідність врахування практики ЄСПЛ щодо поновлення строку на апеляційне оскарження. Так, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Виходячи зі змісту ч. 2, 3 ст. 256 ГПК України, клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку. Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. ГПК України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, і лише сам факт подання скаржником клопотання про поновлення строку не кореспондується з автоматичним обов`язком суду відновити цей строк.

У кожному випадку суд, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку (аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 19.06.2020 у справі № 926/1037-б/15, від 18.03.2021 у справі №911/3142/19, від 30.08.2022 у справі № 903/952/20, від 23.12.2022 у справі № 922/3502/21 тощо).

У постанові від 12.07.2022 у справі 9/430-05-11867 Верховний Суд зауважив, що суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було би несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 29.11.2021 звернувся до господарського суду з заявою про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача. Як вбачається із вказаної заяви, підписаної ОСОБА_1 та його представником (т.2, а.с.1), у ній зазначено адресу реєстрації ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , яку також вказано і в апеляційній скарзі, тобто будь-якої іншої адреси заявник суду не повідомляв), а також адресу представника, адвоката Літвінової А.С. (м. Харків, вул. Лермонтовська, 19).

Ухвалою суду від 30.11.2021 вказану заяву було задоволено та залучено ОСОБА_1 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача. Як вбачається із зазначеної ухвали, а також із протоколу судового засідання від 30.11.2021, представник ОСОБА_1 , адвокат Літвінова А.С., брала участь у вказаному засіданні, отже, була повідомлена про задоволення судом відповідної заяви та про залучення ОСОБА_1 до участі в даній справі.

Після залучення ОСОБА_1 до участі у справі господарський суд направляв копії процесуальних документів на адреси, зазначені в заяві ОСОБА_1 про вступ у справу, рекомендованими листами з повідомленнями про вручення. Факт направлення кореспонденції судом на належну адресу ОСОБА_1 апелянтом не заперечується.

Після залучення ОСОБА_1 до участі у справі вона розглядалася іще майже півтора місяці, її розгляд неодноразово відкладався. Із матеріалів справи вбачається, що в деяких випадках на момент проведення судових засідань у господарського суду дійсно не було відомостей щодо того, чи доставлено адресату процесуальні документи, направлені судом на поштову адресу ОСОБА_1 . Про ці обставини зазначає апелянт у клопотанні про поновлення пропущеного строку, вказуючи, що вони є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

Однак, на думку колегії суддів, питання щодо наявності чи відсутності підстав для відкладення розгляду справи в кожному конкретному випадку (так само як і питання щодо надіслання або ненадіслання керівником Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова на адресу третьої особи копії позовної заяви з додатками, ненадіслання кореспонденції на адресу третьої особи, ОСОБА_1 , судами апеляційної та касаційної інстанції при постановленні ухвал за апеляційною та касаційною скаргою відповідача в даній справі) не є предметом розгляду при вирішенні питання щодо поновлення пропущеного ОСОБА_1 строку апеляційного оскарження, оскільки, як було встановлено вище, господарський суд повідомляв ОСОБА_1 та його представника, адвоката Літвінову А.С., про розгляд судом даної справи, до участі в якій ОСОБА_1 було залучено за його заявою.

У клопотанні про поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження апелянт просить суд звернути увагу на те, що згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженими Кабінетом Міністрів України порядок вручення рекомендованих листів з позначкою «Судова повістка», фізичним та юридичним особам суттєво відрізняється, а саме, згідно з п. 99-1 Правил, рекомендовані листи з позначкою Судова повістка, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Судова повістка. Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою Судова повістка, працівник поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за вказаною адресою, яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду; згідно з пп 1) п.42 Правил, на поштовому відправленні, поштовому переказі зазначається найменування адресата: для фізичних осіб - прізвище, ім`я та по батькові (у називному відмінку), для юридичних осіб - повне найменування підприємства, установи, організації, а також якщо відомо посада, ім`я та прізвище адресата. На простих та рекомендованих поштових картках, листах і бандеролях (крім тих, що адресуються до запитання) може бути зазначено лише прізвище та ініціали або ім`я та прізвище адресата. На поштових відправленнях, адресованих до населених пунктів, які не мають вулиць і нумерації будинків, прізвище, ім`я та по батькові адресата зазначаються повністю; за наявності номер мобільного телефону адресата (для реєстрованих поштових відправлень). Згідно з п.101 Правил, на який також посилається апелянт, у разі коли адресата неможливо повідомити про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу за номером телефону, зазначеним відправником у поштовій адресі, до його абонентської поштової скриньки вкладається повідомлення про надходження такого поштового відправлення, поштового переказу.

Однак, на думку суду апеляційної інстанції, зі змісту вищенаведених пунктів Правил надання послуг поштового зв`язку (так само, як і з будь-яких інших нормативних актів, якими керується суд при направленні поштової кореспонденції сторонам, зокрема, Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України 20.08.2019 № 814) не вбачається беззаперечного обов`язку відправника зазначати номер телефона адресата фізичної особи. Форма рекомендованого повідомлення (ф.119) є однаковою як для юридичних, так і фізичних осіб (відправників та адресатів).

Натомість у Правилах надання послуг поштового зв`язку встановлено альтернативні способи повідомлення (про що свідчить формулювання та/або), отже, вкладення до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Судова повістка є належним способом повідомлення адресата фізичної особи про надходження судової повістки.

Також, як було встановлено Східним апеляційним господарським судом в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху, ОСОБА_1 , зокрема, отримав повідомлення про призначення судового засідання на 23.12.2021 (т.2, а.с.227). У клопотанні про поновлення пропущеного строку подання скарги представник апелянта заперечує вказану обставину, стверджуючи, що підпис на рекомендованому повідомленні виконаний не ОСОБА_1 . Однак відповідне твердження не підтверджено належними доказами, а тому суд не приймає його до уваги.

Окрім того, копію ухвали-повідомлення від 23.12.2021 про призначення розгляду справи на 13.01.2022 (тобто на дату, коли було ухвалено оскаржуване рішення) господарський суд направив на адресу ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , однак вказане поштове відправлення було повернуто відділенням зв`язку на адресу господарського суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" (т.2, а.с.234).

Порядок вручення судових рішень визначено у статті 242 ГПК України, за змістом пункту 4 частини шостої якої днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Таким чином, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та / або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статтями 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (близький за змістом висновок викладено у постановах Верховного Суду від 12.04.2021 у справі № 910/8197/19, від 09.12.2021 у справі № 911/3113/20, від 19.12.2022 у справі № 910/1730/22).

Колегія суддів зазначає, що вищенаведеним спростовуються твердження заявника про те, що особисто ОСОБА_1 не було відомо про розгляд даної справи судом першої інстанції.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції надав доступ до електронної справи представникові ОСОБА_1 , адвокату Літвіновій А.С., яка подавала заяви та отримувала процесуальні документи через систему "Електронний суд".

Зокрема, 13.01.2022 адвокат Літвінова А.С. подала клопотання про відкладення розгляду справи (т.3, а.с.16), з якого вбачається, що заявниця була повідомлена про час та місце судового засідання 13.01.2022 (в якому ухвалено оскаржуване рішення).

Повний текст рішення від 13.01.2022 адвокат Літвінова А.С. отримала в системі "Електронний суд" 26.01.2022 о 12:59 год., що підтверджується довідкою Господарського суду Харківської області, долученою до матеріалів справи. У клопотанні про поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження заявник вказує на те, що довідку було надіслано до Східного апеляційного господарського суду з власної ініціативи суду першої інстанції однак при цьому не наводить жодної норми чинного законодавства, якій би суперечили вказані дії, висловлюючи лише припущення, що відповідне нібито свідчить про обізнаність суду про порушення прав третьої особи ОСОБА_1 під час розгляду господарської справи № 922/3604/21.

Колегія суддів також заначає, що у вказаній довідці дійсно зазначено про отримання рішення ОСОБА_3 , тоді як інтереси третьої особи представляла в суді першої інстанції адвокат Літвінова Альона Сергіївна. Водночас доказів того, що ОСОБА_3 є іншою особою (іншим адвокатом, не учасником даної справи), заявник апеляційної скарги не надав. Колегією суддів перевірено відомості Єдиного реєстру адвокатів України та встановлено наявність у цьому реєстрі ОСОБА_2 , тоді як даних стосовно ОСОБА_3 реєстр не містить, із чого суд робить висновки про помилку в одній літері імені адвоката, допущену в довідці Господарського суду Харківської області.

Отже, твердження апелянта про те, що зміст довідки скоріш підтверджує інформацію адвоката Літвінової А.С. про не отримання судового рішення від 13.01.2022 у справі №922/3604/21, ніж спростовує її також є припущеннями. При цьому заявником не зазначено, про яку саме "інформацію адвоката Літвінової А.С. про не отримання судового рішення від 13.01.2022 у справі № 922/3604/21" йдеться у клопотанні, оскільки матеріали справи такої інформації не містять. Твердження про те, що сам лише факт реєстрації адвоката Літвінової А.С. в програмі «Електронний суд», не доводить, що остання станом на 13.01.2023 та в подальшому мала доступ до Електронної судової справи № 922/3604/21 та отримувала процесуальні документи на офіційну електронну пошту також, на думку колегії суддів, є недоведеними припущеннями.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Згідно з ч.7 ст.242 ГПК України, якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Окрім того, як уже зазначалося, рішення в даній справі, ухвалене в судовому засіданні 13.01.2022 (про час та місце проведення якого ОСОБА_1 та його представникові, адвокату Літвіновій А.С. було відомо) оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень 26.01.2022. Посилання апелянта на відсутність у нього інтернету суд апеляційної інстанції не вважає переконливим аргументом, оскільки заявником не доведено неможливості (у разі дійсної відсутності інтернету) звернутися по допомогу до осіб, які мають доступ до інтернету, раніше, ніж у січні 2023 року (коли ОСОБА_1 уклав договір про надання правової допомоги з іншим представником).

Заявник скарги зазначає, що адвокат Літвінова А.С. через розпочату військову агресію РФ виїхала за кордон 24.02.2022, разом з тим, ним не наведено посилання на жодні об`єктивні обставини, що перешкодили поданню апеляційної скарги у період з 26.01.2022 до 24.02.2022, тобто після отримання копії рішення і до початку воєнних дій.

У клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження заявник наводить твердження про хворобу адвоката Літвінової А.С. на початку лютого 2022 року (не підтверджені жодними доказами), про те, що вона з грудня 2021 року не спілкувалася з клієнтом тощо.

Однак обставини щодо спілкування адвоката з клієнтом (або відсутності такого спілкування) не можуть бути визнані об`єктивними та непереборними, оскільки стосуються виключно відносин між ОСОБА_1 та його представником (про що Східний апеляційний господарський суд зазначав в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху, в якій відповідну причину пропуску строку апеляційного оскарження не визнано поважною).

Стосовно посилань апелянта на введення в Україні воєнного стану, колегія суддів зазначає наступне.

У період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, судів, органів прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, розвідувальних органів та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність (ч. 1 ст. 10 Закону України "Про правовий режим воєнного стану").

Введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов?язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2022 у справі № 990/115/22.

Таким чином, лише саме посилання апелянта на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення строку на подання апеляційної скарги без зазначення конкретних обставин, які унеможливили своєчасне звернення до суду з апеляційною скаргою, та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану обумовило пропуск строку на подання апеляційної скарги.

Отже, поновлення пропущеного процесуального строку здійснюється судом, якщо такий пропуск чи неможливість вчинення відповідної процесуальної дії зумовлена саме обмеженнями, впровадженими у зв`язку з воєнним станом. Для поновлення строку недостатньо лише посилання на наявність таких обмежень. Необхідним є наведення конкретних обставин та надання скаржником відповідних доказів на підтвердження їх існування, а також доведення їх впливу на своєчасність реалізації своїх прав. Відповідних висновків дійшов Верховний Суд в ухвалі від 13.02.2023 у справі № 875/860/22, у постанові від 16.02.2023 у справі № 826/8499/17 тощо.

У постанові від 29.09.2022 у справі №500/1912/22, на яку посилається апелянт, Верховний Суд також зазначив, що сам факт запровадження воєнного стану в Україні, без обґрунтування неможливості звернення до суду саме позивачем у встановлені строки, у зв`язку із запровадження такого, не може безумовно вважатись поважною причиною для безумовного поновлення цих строків. У вказаній адміністративній справі суд надав оцінку поважності причин пропуску позивачем строку звернення до суду та визнав такі причини поважними з огляду на конкретні обставини справи №500/1912/22 оскільки позивач є учасником бойових дій, мобілізованим у першу хвилю (оперативні резервісти, колишні військовослужбовці та ветерани АТО та ООС).

У справі № 550/101/18, на яку також посилається апелянт, Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду в ухвалі від 29.11.2022 визнала поважними причини, з яких обвинувачений подав апеляційну скаргу на вирок від 10.08.2022 з пропуском встановленого строку, а саме 25.10.2022, зокрема, суд зазначив, що отримання апелянтом копії вироку поштою стало можливим лише 07.09.2022, ці обставини, а також інші труднощі, такі як, віялові відключення електроенергії в місті Харкові, постійні повітряні тривоги, ускладнили процес підготовки апеляційних скарг та доповнень до них. Разом з тим, як вбачається із зазначеної ухвали Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, період пропуску заявником відповідного процесуального строку є невеликим.

У даній справі №922/3604/21 апелянт стверджує, що отримати оскаржуване рішення від 13.01.2022 в паперовому вигляді до січня 2023 року йому перешкоджали обстріли Харкова, віялові відключення електроенергії в місті, постійні повітряні тривоги.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що такі обставини дійсно мали місце, істотні труднощі відчули на собі всі без винятку мешканці міста на це вказує і сам апелянт у скарзі.

Разом з тим, у відповідності до вищенаведених приписів ч. 1 ст. 10 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Господарський суд Харківської області та Східний апеляційний господарський суд не припинили роботу під час воєнного стану, підприємство "Укрпошта" також здійснювало пересилання кореспонденції.

Заявник клопотання зазначає, що жодного разу у висновках рішень Європейського суду з прав людини щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, на які посилається Східний апеляційний господарський суд в ухвалі від 02.03.2023 у справі №922/3604/21, не розглядалося вказане питання через призму військової агресії до мирних мешканців міст, проведення активних бойових дій, авіабомбардувань, ракетних, мінометних, артилерійських та танкових обстрілів; не досліджував Європейський суду з прав людини, у тому числі у рішенні від 03.04.2008 по справі «Пономарьов проти України», які мають бути розумні інтервали часу для того, щоб цікавитись судовим провадженням в часи дії активної фази воєнного стану, коли кожна мить у житті людини може стати останньою, і чи взагалі існує обов`язок цікавитися цими питаннями під час існування реальної небезпеки для життя та здоров`я людини.

Проте, як вбачається з практики Верховного Суду, рішення Європейського суду з прав людини, якими визначено обов`язок сторони, яка задіяна в ході судового розгляду справи, з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, застосовується Верховним Судом і під час воєнного стану.

Зокрема, у постанові від 08.03.2023 у справі № 910/17791/17 Верховний Суд зазначає, що у пункті 41 рішення від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що "правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків". Також, із посиланням на висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2022 у справі № 990/115/22, про те, що сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку, Верховний Суд зазначає, що заявником клопотання про поновлення пропущеного строку має бути обґрунтовано причини неможливості подання скарги протягом усього періоду апеляційного оскарження.

У клопотанні про поновлення пропущеного процесуального строку заявник зауважує, що в період з 24.02.2022 по 25.05.2022 у Єдиному державному реєстрі судових рішень не було створено жодного документу Східного апеляційного господарського суду; відсутні і відомості про проведення автоматизованого розподілу справ на офіційному веб-сайті «Судова влада», майже так само і в господарському суді Харківської області. Із застереженням про те, що відповідне не є проявом неповаги до суду, представник апелянта, адвокат Косогор С.Ф., вказує, що він далекий від думки, що 01 березня 2022 року, коли росіяни завдали ракетного удару по Майдану Свободи, внаслідок чого була частково зруйнована будівля облдержадміністрації та оточуючі будівлі, з-під завалів рятували людей у приміщеннях господарських судів першої та апеляційної інстанції м. Харкова відправлялося правосуддя.

Стосовно вищенаведених аргументів колегія суддів зазначає, що в ухвалі Східного апеляційного господарського суду про залишення апеляційної скарги без руху і не йшлося про те, що скаргу мало бути подано заявником саме 01.03.2022 (коли ворог завдав ракетного удару по Майдану Свободи), або ж взагалі, у період з березня по травень 2022 року.

У даній справі №922/3604/21, як було встановлено вище, заявником не мотивовано причин неподання скарги до початку воєнних дій (тобто, принаймні, в період з 26.01.2022 до 24.02.2022).

Окрім того, навіть з урахуванням наслідків ворожих обстрілів міста, а також характеру роботи ОСОБА_1 (посилений варіант несення служби у Держлісохороні), суд апеляційної інстанції зазначає, що строк пропуску апеляційного оскарження (майже рік з дня складення повного рішення господарського суду) є значним.

У клопотанні про поновлення пропущеного строку заявник вказує, що відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення Господарського суду Харківської області від 13.01.2022 у справі № 922/3604/21 набуло чинності тільки 24.10.2022, при цьому, апеляційне провадження у справі № 922/3604/21 не відкривалось, а рішення від 13.01.2022 у справі № 922/3604/21 в апеляційному порядку не переглядалося, звідти виходить, що апеляційна скарга подана ОСОБА_1 через три місяці після набрання чинності оскаржуваного рішення, а отже пропуск строку апеляційного оскарження є не таким вже і значним.

Стосовно вказаних аргументів колегія суддів зазначає, що відповідно до приписів ч.1 ст.256 ГПК України, які залишилися поза увагою представника апелянта, адвоката Косогора С.Ф., апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Тобто, як вбачається зі змісту вищенаведеної норми, початок строку апеляційного оскарження пов`язується законодавцем саме із днем складення повного судового рішення, а не з днем набрання рішенням законної сили.

Заявник скарги також зазначає, що своєчасному отриманню копії оскаржуваного рішення перешкоджало перебування господарської справи за межами суду.

Однак колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що оскарження рішення суду було здійснено відповідачем лише у жовтні 2022 року. Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.10.2022 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ДП "Жовтневе лісове господарство" на підставі пункту 4 частини першої статті 261 ГПК України, оскільки Державним підприємством "Жовтневе лісове господарство" не було доведено існування об`єктивно непереборних обставин, що не залежали від волевиявлення апелянта та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій, що зумовили пропуск процесуального строку на апеляційне оскарження, а наведені скаржником обставини визнані судом апеляційної інстанції неповажними. Вказану ухвалу залишено без змін постановою Верховного Суду від 24.01.2023, в якій суд касаційної інстанції зазначив, що заявником не доведено відсутність у адвоката можливості ознайомитися з матеріалами справи в підсистемі "Електронний суд" раніше, ніж 28.09.2022 (коли, за твердженням відповідача, таке ознайомлення було здійснено).

Тобто з лютого по жовтень 2022 року рішення не було оскаржено, воно було чинним у вказаний період, та на його виконання 15.02.2022 Господарським судом Харківської області було видано відповідні накази; матеріали справи знаходилися в Господарському суді Харківської області.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що, як вбачається з апеляційної скарги, ОСОБА_1 , незважаючи на ті обставини, про які він стверджує - відсутність інтернету, ненадходження поштової кореспонденції тощо було відомо про перебування справи №922/3604/21 за межами господарського суду.

На думку суду апеляційної інстанції, вказуючи в апеляційній скарзі та у клопотанні про поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження, що тривале перебування справи за межами Господарського суду Харківської області було перешкодою для подання апеляційної скарги, заявник тим самим фактично підтверджує, що йому було відомо про існування такої обставини як апеляційне оскарження рішення в даній справі відповідачем у жовтні 2022 року (у зв`язку з чим справа направлялася до суду апеляційної інстанції), а відтак, і про саме рішення. Водночас заявником скарги не мотивовано, яким чином перебування справи за межами Господарського суду Харківської області, могло перешкодити поданню апеляційної скарги в порядку ст.257 ГПК України, якою встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Тобто доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження принаймні з жовтня 2022 року по січень 2023 року (так само, як і за попередні періоди) у клопотанні про поновлення пропущеного строку заявником не наведено.

Як зазначено в апеляційній скарзі, представник ОСОБА_1 , адвокат Косогор С.Ф., ознайомився з оскаржуваним рішенням в системі "Електронний суд", у матеріалах електронної справи, до яких він отримав офіційний доступ. Однак, вказуючи на укладення 05.01.2023 договору про надання правової допомоги з адвокатом Косогором С.Ф. (який в подальшому ознайомився з матеріалами справи в електронному вигляді), заявник водночас не наводить мотивування щодо обставин, які не дали змоги укласти такий договір раніше.

У клопотанні про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги відповідних пояснень також не міститься.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено Східним апеляційним господарським судом в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху та не спростовано апелянтом у клопотанні про поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження, ОСОБА_1 (особисто та через представника, адвоката Літвінову А.С.) був належним чином повідомлений про розгляд місцевим господарським судом даної справи №922/3604/21, до участі в якій ОСОБА_1 було залучено за його власною заявою.

У період з січня 2022 року по січень 2023 року ОСОБА_1 не вживав заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження, хоча як учасник справи та особа, зацікавлена в результатах її розгляду, мав би опікуватися долею даної справи.

Наведені в апеляційній скарзі та у клопотанні про поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження доводи не підтверджують поважності причин пропуску відповідного строку як у період до 24.02.2022 (тобто до початку воєнних дій), так і після вказаної дати з урахуванням того, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебігу процесуальних строків та діяльності судів.

Посилання апелянта на характер його роботи (майже постійне перебування в лісі), відсутність у нього інтернету суд апеляційної інстанції не вважає переконливим аргументом, оскільки заявником не доведено неможливості (у разі дійсної відсутності інтернету) звернутися по допомогу до осіб, які мають доступ до інтернету, раніше, ніж у січні 2023 року (коли ОСОБА_1 уклав договір про надання правової допомоги з ОСОБА_6 ). Також суд апеляційної інстанції вважає, що, повідомляючи суду поштову адресу для листування, заявник, з урахуванням приписів ч.1 ст.43 ГПК України щодо обов`язку учасників справи добросовісно користуватися процесуальними правами, повинен був подбати про своєчасне отримання кореспонденції за вказаною адресою.

Перебування матеріалів справи за межами Господарського суду Харківської області також не є поважною причиною тривалого пропуску процесуального строку, оскільки заявником не наведено посилань на об`єктивні та непереборні обставини, що перешкодили б йому подати апеляційну скаргу в порядку ст.257 ГПК України, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Будь-яких інших обставин, що могли б свідчити про поважність причин тривалого пропуску строку апеляційного оскарження, не наведено заявником ні в апеляційній скарзі, ні у клопотанні про поновлення вказаного строку, наданому на виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

За приписами статті 7 ГПК України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Отже, надаючи оцінку поважності наведених заявником причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції виходить із вищенаведених засад рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції не визнає поважними причинами пропуску відповідного процесуального строку обставини, наведені ОСОБА_1 як в апеляційній скарзі, так і у клопотанні про поновлення вказаного строку, наданому на виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, оскільки такі обставини не можна вважати об`єктивно непереборними та пов`язаними з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення дій щодо оскарження судового рішення.

Відтак, колегія суддів відмовляє у задоволенні клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Згідно з ч. 4 ст. 260 ГПК України, якщо заяву про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 261 ГПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 234, 261 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Харківської області від 13.01.2022 у справі №922/3604/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Порядок і строки її оскарження передбачено ст.286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Додаток заявнику: апеляційна скарга з додатками, поштовий конверт.

Головуючий суддя О.В. Шевель

Суддя О.О. Крестьянінов

Суддя В.О. Фоміна