ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року м. ОдесаСправа № 916/1838/22
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Ярош А.І.,

Суддів: Діброви Г.І., Принцевської Н.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплодарський енергетичний парк"

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 25.01.2023, суддя І інстанції Волков Р.В., повний текст якої складено 25.01.2023 в м. Одесі

у справі №916/1838/22

за позовом: керівника Біляївської окружної прокуратури

в інтересах держави в особі:

1) Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області;

2) Головного управління Держгеокадастру в Одеській області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплодарський енергетичний парк"

про розірвання договору оренди та додаткової угоди, зобов`язання повернути земельну ділянку, стягнення заборгованості з орендної плати та скасування державної реєстрації

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року керівник Біляївської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області та Головного управління Держгеокадастру в Одеській області звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплодарський енергетичний парк", в якому просив:

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплодарський енергетичний парк" на користь держави в особі Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області заборгованість по сплаті орендної плати за використання земельної ділянки загальною площею 66,0000 га у сумі 6 548 068,75 грн, яка складається з: 5 054 213,52 грн заборгованості по орендній платі, 1 014 901,52 грн інфляційних втрат, 192 734,47 грн 3% річних, 286 219,24 грн пені;

- розірвати договір оренди №4 земельної ділянки, загальною площею 66,0000 га, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Теплодар, Промзона, вул. Енергетиків, 14, кадастровий номер :02:003:0025, укладений 18.05.2018 між Теплодарською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Теплодарський енергетичний парк", Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) прийнято Виконавчим комітетом Теплодарської міської ради Одеської області, індексний номер: 41243271 від 23.05.2018, та Додаткову угоду № 1 від 15.05.2019 до договору про оренду землі №4 від 18.05.2018;

- припинити право оренди Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплодарський енергетичний парк" на земельну ділянку загальною площею 66,0000 га, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Теплодар, Промзона, вул. Енергетиків, 14, кадастровий номер - :02:003:0025, шляхом скасування відомостей у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право: 26286454, Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 41243271 від 23.05.2018;

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Теплодарський енергетичний парк" повернути Теплодарській міській раді земельну ділянку загальною площею 66,0000 га, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Теплодар, Промзона, вул. Енергетиків, 14, кадастровий номер - :02:003:0025.

Позов обгрунтований неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором оренди землі №4 від 18.05.2018.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.08.2022 відкрито провадження у справі №916/1838/22.

16.01.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплодарський енергетичний парк" надійшов зустрічний позов до Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області про стягнення безпідставно сплаченої орендної плати.

Одночасно з поданням зустрічного позову Товариством з обмеженою відповідальністю "Теплодарський енергетичний парк" було додано клопотання (вх.№1468/23 від 16.01.2023) про поновлення строку на подання вказаного зустрічного позову.

В обґрунтування вищезазначеного клопотання про поновлення строку на подання зустрічного позову представник відповідача зазначив, що з 12.03.2022 на території України встановлено карантин. Із 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан у зв`язку з у зв`язку з повномасштабною збройною агресією РФ проти України, із 10.10.2022 вся територія України піддається ракетним атакам на об`єкти енергетичної інфраструктури, що призводить до перебоїв в енергопостачанні. З огляду на повернення до стадії підготовчого судового провадження, залишення позовної заяви без руху, отримання нових доказів, якими встановлено нові обставини, встановлення карантину, введення воєнного стану, повномасштабну збройну агресію РФ проти України, перебої в енергопостачанні, з метою повного, всебічного та об`єктивного встановлення всіх обставин справи, представник відповідача вважає, що наявні підстави для поновлення строку на подання зустрічного позову.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.01.2023 у справі №916/1838/22 у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплодарський енергетичний парк" про поновлення строку на подання зустрічного позову відмовлено; зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплодарський енергетичний парк" до Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області про стягнення безпідставно сплаченої орендної плати у справі №916/1838/22 повернуто заявникові.

Постановляючи вказану ухвалу суд першої інстанції, встановивши, що відповідачем зустрічну позовну заяву подано з порушенням встановленого строку та що відповідачем заявлено про поновлення строку для подання зустрічної позовної заяви, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вказаного клопотання з огляду на те, що провадження у даній справі відкрито судом ухвалою від 08.08.2022, отримання Товариством з обмеженою відповідальністю "Теплодарський енергетичний парк" ухвали про відкриття провадження у справі підтверджується самим відповідачем у клопотанні (вх. №15823/22 від 10.08.2022) про ознайомлення з матеріалами справи, в якому відповідач вказав, що 10.08.2022 ним отримано "на електронну адресу ухвалу про відкриття провадження у справі, в якій вказано обов`язок відповідача протягом 15 днів з моменту отримання ухвали надіслати відзив на позов в порядку ст. 165 ГПК України". Саме в цей строк відповідач мав право і на подання зустрічного позову, як то передбачено приписами ч. 1 ст. 180 ГПК України.

Отже, відповідач мав право на подачу відзиву до суду у строк до 25.08.2022 включно, в подальшому 22.08.2022 засобами поштового зв`язку відповідач надіслав до суду відзив на позовну заяву. У вказаному відзиві відповідач не зазначав про намір в майбутньому звернутися до суду із зустрічним позовом, так само як і про намір подання іншого відзиву чи додаткових доказів.

Протокольною ухвалою від 27.12.2022 суд зі стадії розгляду справи по суті повернувся до стадії підготовчого судового провадження, при цьому суд не встановлював учасникам справи додаткових строків на подачу заяв по суті спору та не зазначав про те, що справа буде розглядатися спочатку.

16.01.2023 відповідач, з порушенням встановленого ухвалою про відкриття провадження у справі строку понад 4 місяці, надав до суду інший відзив (вх. № 1459/23) та зустрічний позов.

Заявник не навів конкретних обставин об`єктивної неможливості подання зустрічного позову у встановлений строк та не підтвердив їх належними доказами. Натомість, загальні посилання на існування воєнного стану в державі та пов`язані з цим обмеження не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку на подання зустрічного позову у цій справі на 4 місяці, тим більше що такі обставини не завадили відповідачу подати відзив на позов у встановлений строк.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про поновлення процесуального строку на подання зустрічного позову.

06.02.2023 року до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплодарський енергетичний парк" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 25.01.2023 у справі №916/1838/22 про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку та повернення зустрічної позовної заяви, в якій скаржник просить зазначену ухвалу скасувати, а справу направити до Господарського суду Одеської області для вирішення питання щодо прийняття зустрічної позовної заяви.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник зазначає, що суд першої інстанції не врахував ті обставини, що первісний і зустрічний позов є взаємопов`язаними і задоволення зустрічного позову може виключити повністю задоволення первісного позову. Також апелянт зазначає про допущення судом першої інстанції надмірного формалізму при оцінці підстав для поновлення строку, а також те, що судом не враховано той факт, що з 12.03.2022 на території України встановлено карантин. Із 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан у зв`язку з у зв`язку з повномасштабною збройною агресією РФ проти України, із 10.10.2022 вся територія України піддається ракетним атакам на об`єкти енергетичної інфраструктури, що призводить до перебоїв в енергопостачанні.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.02.2023 відкладено вирішення питання щодо апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплодарський енергетичний парк" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 25.01.2023 до надходження матеріалів справи №916/1838/22 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду. Доручено господарському суду Одеської області надіслати матеріали справи №916/1838/22 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

13.02.2023 матеріали справи №916/1838/22 надійшли до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Відповідно до частини тринадцятої статті 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно із частиною третьою статті 270 ГПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Частиною другою статті 271 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.02.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплодарський енергетичний парк" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 25.01.2023 у справі №916/1838/22 про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку та повернення зустрічної позовної заяви, розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплодарський енергетичний парк" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 25.01.2023 у справі №916/1838/22 про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку та повернення зустрічної позовної заяви здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відзивів на апеляційну скаргу від учасників справи не надходило, що не перешкоджає розгляду останньої.

Згідно із ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції не підлягає скасуванню чи зміні, з наступних підстав.

Як вже було зазначено, у серпні 2022 року керівник Біляївської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області та Головного управління Держгеокадастру в Одеській області звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплодарський енергетичний парк", в якому просив: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплодарський енергетичний парк" на користь держави в особі Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області заборгованість по сплаті орендної плати за використання земельної ділянки загальною площею 66,0000 га у сумі 6 548 068,75 грн, яка складається з: 5 054 213,52 грн заборгованості по орендній платі, 1 014 901,52 грн інфляційних втрат, 192 734,47 грн 3% річних, 286 219,24 грн пені; розірвати договір оренди №4 земельної ділянки, загальною площею 66,0000 га, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Теплодар, Промзона, вул. Енергетиків, 14, кадастровий номер :02:003:0025, укладений 18.05.2018 між Теплодарською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Теплодарський енергетичний парк", Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) прийнято Виконавчим комітетом Теплодарської міської ради Одеської області, індексний номер: 41243271 від 23.05.2018, та Додаткову угоду № 1 від 15.05.2019 до договору про оренду землі №4 від 18.05.2018; припинити право оренди Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплодарський енергетичний парк" на земельну ділянку загальною площею 66,0000 га, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Теплодар, Промзона, вул. Енергетиків, 14, кадастровий номер - :02:003:0025, шляхом скасування відомостей у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право: 26286454, Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 41243271 від 23.05.2018; зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Теплодарський енергетичний парк" повернути Теплодарській міській раді земельну ділянку загальною площею 66,0000 га, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Теплодар, Промзона, вул. Енергетиків, 14, кадастровий номер - :02:003:0025.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.08.2022 відкрито провадження у справі №916/1838/22, та, зокрема, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив, надіславши його іншим учасникам справи одночасно з наданням відзиву до суду.

Вказана ухвала направлялась учасникам справи в порядку, визначеному положеннями Господарського процесуального кодексу України, зокрема відповідачу, за адресою, вказаною в позовній заяві (65490, Одеська область, м. Теплодар, вул. Піонерна, 7, яка є його місцезнаходженням, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань), про що свідчить відтиск штампу вихідної кореспонденції на зворотному боці другої сторінки ухвали з зазначенням адреси відповідача, рекомендованим листом з повідомленням про вручення з позначкою на конверті «Судова повістка».

22.08.2022 за вх.№13477/22 на адресу суду повернуто рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке направлялося на адресу відповідача, з відміткою листоноші «адресат відсутній за вказаною адресою» (т.1 а.с.125-127)

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що вказану ухвалу про відкриття провадження також було направлено на адресу електронної пошти (), яка вказувалася Товариством з обмеженою відповідальністю "Теплодарський енергетичний парк" на всіх його заявах по суті спору та клопотаннях.

10.08.2022 до Господарського суду Одеської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплодарський енергетичний парк" надійшло клопотання (вх.№ 15823/22 від 10.08.2022) (вх.№ 15823/22 від 10.08.2022) про ознайомлення з матеріалами справи, в якому відповідач, зокрема, вказав, що 10.08.2022 ним отримано «на електронну адресу ухвалу про відкриття провадження у справі, в якій вказано обов`язок відповідача протягом 15 днів з моменту отримання ухвали надіслати відзив на позов в порядку ст. 165 ГПК України».

Отже, відповідач мав право на подачу відзиву до суду у строк до 25.08.2022 включно.

На виконання вимог ухвали місцевого господарського суду від 08.08.2022 про відкриття провадження, 22.08.2022 засобами поштового зв`язку Товариство з обмеженою відповідальністю "Теплодарський енергетичний парк" надіслало до суду відзив на позовну заяву, який надійшов до суду 25.08.2022 за вх.№17369/22.

Протокольною ухвалою від 27.12.2022 суд першої інстанції зі стадії розгляду справи по суті повернувся до стадії підготовчого судового провадження.

Повернення до стадії підготовчого провадження мотивоване необхідністю вирішення численних клопотань відповідача про залишення позовної заяви без руху (вх. № 28640/22 від 15.12.2022; вх. № 28643/22 від 15.12.2022), про залишення позову без розгляду (вх. № 28647/22 від 15.12.2022; вх. № 28778/22 від 19.12.2022), про призначення експертизи (вх. № 29767/22 від 27.12.2022), про витребування доказів (вх. № 29770/22 від 27.12.2022).

16.01.2023 відповідач, з порушенням встановленого ухвалою про відкриття провадження у справі строку понад 4 місяці, надав до суду інший відзив (вх. № 1459/23) та зустрічний позов (вх. № 251/23). Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.01.2023 у справі №916/1838/22 у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплодарський енергетичний парк" про поновлення строку на подання зустрічного позову відмовлено; зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплодарський енергетичний парк" до Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області про стягнення безпідставно сплаченої орендної плати у справі №916/1838/22 повернуто заявникові.

Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу про повернення зустрічного позову, відповідач зазначає про те, що суд першої інстанції дійшов невірного висновку про відсутність підстав для поновлення строку для подання зустрічного позову.

Щодо вказаних обставин колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Частиною першої ст. 180 ГПК України встановлено, що заявник має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Відповідно до ч. 8 ст. 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Отже, строк для подання відзиву і, відповідно, зустрічного позову встановлюється судом.

Частиною 6 ст. 180 ГПК України встановлено, що зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частини першої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2022 відповідачу встановлено строк для подання відзиву у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали.

Відповідно до клопотання Товариство з обмеженою відповідальністю "Теплодарський енергетичний парк" про ознайомлення з матеріалами справи відповідач зазначив, що копію вказаної ухвали останнім отримано 10.08.2022, тобто останнім днем для подання відзиву та/або зустрічного позову є 25.08.2022 включно, проте вказаний позов був поданий до суду 16.01.2023, тобто з пропуском строку більше, ніж на 4 місяці.

При цьому, колегія суддів повторно звертає увагу, що відповідач своїм правом згідно ст.178 ГПК України скористався та надав до суду відзив в строк, визначений ухвалою про відкриття.

Отже, зустрічний позов є таким, що поданий з порушенням, встановленого ч. 1 ст. 180 ГПК України, строку.

Водночас зі змісту зустрічного позову слідує, що відповідач просить суд поновити строк для подання зустрічного позову

Частиною 1 ст. 119 ГПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених ГПК України. Отже, вирішуючи це питання, суд, з урахуванням конкретних обставин справи, має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку, і залежно від встановленого вирішити питання про поновлення або відмову у поновленні цього строку (наведену правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 910/22695/13).

Із правового контексту норм статей 118, 119 ГПК України убачається, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає він відновленню. Як свідчить правовий аналіз норм чинного процесуального законодавства, господарський суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було б несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства (аналогічний правовий висновок сформульовано у постанові Верховного Суду від 30.07.2020 у справі № 910/15481/17).

Для поновлення процесуального строку суд має встановити відповідні обставини, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Сам лише факт подання стороною клопотання про відновлення строку не зобов`язує суд автоматично відновити цей строк, оскільки клопотання про відновлення строку, з огляду на положення ГПК України, повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку.

Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому ГПК України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Клопотання про поновлення строку повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються господарському суду на загальних підставах).

Відновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яким суд користується, виходячи із поважності причин пропуску строку скаржником, і лише сам факт подання скаржником клопотання про поновлення строку не кореспондується з автоматичним обов`язком суду відновити цей строк.

У зустрічному позові, як на підставу для поновлення строку для подання зустрічного позову, відповідач послався на те, що в Україні введений воєнний стан, існування постійного ризику обстрілів, постійні відключення електроенергії фактично унеможливили подання зустрічного позову у встановлені строки.

Аналогічні за змістом підстави фактично наведені відповідачем і у апеляційній скарзі.

Відповідно до Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено відповідний Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Частинами 1 та 4 ст. 26 наведеного закону встановлено, що правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

У період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, судів, органів прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, розвідувальних органів та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність (ч. 1 ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).

Протягом дії воєнного стану суворе застосування судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами - може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду (постанова Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 29.09.2022 у справі № 500/1912/22).

Причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими доказами. Під час воєнного стану поновленню підлягають лише процесуальні строки, порушені з поважних причин (повітряна тривога, відсутність електрозабезпечення, неможливість використання транспорту, ракетне чи інше збройне ураження території, де знаходиться адвокат та/або відповідний орган, окупація вказаної території тощо).

Введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Така позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2022 у справі №990/115/22.

Тобто, особа, яка заявляє клопотання про поновлення встановленого законом процесуального строку, повинна надати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.

Аналогічний за змістом висновок викладений у постановах Верховного Суду від 05.09.2022 у справі №697/2360/21 та від 19.10.2022 у справі №398/1739/15.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 ГПК України).

За змістом положень ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обов`язок з доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оскільки як період у якій відповідач мав подати зустрічний позов, так і у період у якій такий позов був поданий припав на період повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України, ця обставина могла унеможливити дотримання строку для подання зустрічного позову за умови надання ним до суду належних доказів того, як саме введення воєнного стану обумовило пропуск строку на звернення до суду зустрічним позовом, та могла б бути визнаною поважною причиною для поновлення процесуального строку.

В свою чергу, скаржником при зверненні до суду з зустрічним позовом фактично було лише констатовано, що існування постійного ризику обстрілів, постійні відключення електроенергії фактично унеможливили подання зустрічного позову у встановлені строки, проте, жодним чином не наведено як саме вказане стало причиною неможливості подати зустрічний позов, тобто не доведено суду обставин, яким саме чином введення воєнного стану обумовило пропуск відповідного процесуального строку, як і не надано будь-яких доказів на підтвердження відсутності у апелянта можливості підготувати та подати зустрічний позов скаргу в межах передбачених ГПК України строків, з огляду на місцезнаходження скаржника.

Колегія суддів зазначає наступне:

- відключення електроенергії фактично розпочались лише у середині жовтня 2022 року, тобто через два місяця після спливу строку для подання зустрічного позову;

- матеріали справи №916/1838/22 свідчать про те, що апелянт у період з 08.08.2022 до 16.01.2023 вчиняв інші процесуальні дії (подання відзиву, клопотань, участь в судових засіданнях), що також ставить під сумнів посилання апелянта на неможливість подання зустрічного позову у визначений ГПК України строк через поважні причини.

Щодо повернення судом першої інстанції до підготовчого судового провадження колегія суддів зазначає, що місцевий господарський суд не встановлював учасникам справи додаткових строків на подачу заяв по суті спору та не зазначав про те, що справа буде розглядатися спочатку. Повернення до стадії підготовчого провадження було викликано необхідністю вирішення клопотань відповідача про залишення позовної заяви без руху (вх. № 28640/22 від 15.12.2022; вх. № 28643/22 від 15.12.2022), про залишення позову без розгляду (вх. № 28647/22 від 15.12.2022; вх. № 28778/22 від 19.12.2022), про призначення експертизи (вх. № 29767/22 від 27.12.2022), про витребування доказів (вх. № 29770/22 від 27.12.2022).

При цьому, суд апеляційної інстанції в-котре звертає увагу, що у наданому до суду першої інстанції відзиву на позовну заяву відповідач не зазначав про намір в майбутньому звернутися до суду із зустрічним позовом, так само як і про намір подання іншого відзиву чи додаткових доказів.

Наявність в матеріалах справи відзиву додатково спростовує аргумент скаржника про те, що судом було порушено принцип змагальності сторін, оскільки відсутні жодні підстави для унеможливлення повного, всебічного та об`єктивного встановлення всіх обставин справи та правильного вирішення спору по суті.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для поновлення відповідачу строку для подання зустрічного позову.

З огляду на відсутність підстав для поновлення строку для подання зустрічного позову, суд першої інстанції цілком вірно повернув відповідачу зустрічний позов.

Щодо інших аргументів сторін колегія суддів зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у судовому рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10.02.2010). Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законне обґрунтоване судове рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується із ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.01.2023 у справі №916/1838/22, отже підстав для її скасування або зміни в межах доводів та вимог апеляційної скарги не вбачається.

Враховуючи вимоги та доводи апеляційної скарги, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплодарський енергетичний парк" задоволенню не підлягає.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати по справі за звернення з апеляційною скаргою покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю "Теплодарський енергетичний парк".

Керуючись статтями 129, 252, 263, 267-271, 273, 275, 276, 281-285, 287 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплодарський енергетичний парк" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 25.01.2023 у справі №916/1838/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Головуючий суддя: А.І. Ярош

Судді: Г.І. Діброва

Н.М. Принцевська