РІШЕННЯ

Іменем України

28 березня 2023 року справа № 927/43/23
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Демидової М.О., розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ім. Попудренка», вул. Івана Мазепи, буд. 40А, м. Чернігів, 14000 e-mail:

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Ічнянський завод сухого молока та масла», вул. Бунівка, буд. 164, м. Ічня,Чернігівська область, 16703, e-mail:

про стягнення 325124 грн. 86 коп.Представники сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: не прибув;

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ім. Попудренка" звернулось з позовом до Господарського суду Чернігівської області про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Ічнянський завод сухого молока та масла" заборгованості у розмірі 173461, 20 грн, інфляційних втрат у розмірі 29988, 15 грн, 3% річних у розмірі 5687, 39 грн., пені у розмірі 88642 грн. та 27346, 12 грн. штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки молочної сировини № 18-04/2022 від 18.04.2022.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області 05.01.2023 відкрите спрощене позовне провадження у справі №927/43/23 без повідомлення учасників сторін; відповідачу надано строк 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області 02.03.2023 справу №927/43/23 призначено у судовому засіданні з викликом сторін на 28.03.2023, 11:50.

У судове засідання прибули 28.03.2023 сторони не прибули, про час та дату судового засідання повідомлені належним чином.

30.01.2023 від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від 27.01.2023, у якому відповідача вказав про сплату основного боргу у сумі 173461,20 грн, у підтвердження чого подані платіжні доручення №9 від 04.01.2023 на суму 53461, 21 грн, №64 від 10.01.2023 на суму 70000, 00 грн, №122 від 12.01.2023 на суму 50000,00 грн. Відзив на позовну заяву судом залишено без розгляду у зв?язку із відсутністю доказів надсилання відзиву на адресу позивача.

27.03.2023 від позивача на адресу суму надійшло клопотання/заява від 27.03.2023, у якій позивачем повідомлено про сплату відповідачем суми боргу у розмірі 173461,20 грн., що підтверджено платіжними документами. Позивач просив суд розглядати справу без участі його представника.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній доказами та матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

18.04.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ім. Попудренка» (позивач, постачальник) та Приватним акціонерним товариством «Ічнянський завод сухого молока та масла» (відповідач, покупець) укладено договір поставки молочної сировини №18-04/2022, відповідно до п.1.1-1.2 якого постачальник зобов`язується в порядку і на умовах, визначених договором поставити та передати у власність покупцеві Товар «Молоко-сировина коров`яче» ДСТУ 3662:2018 («Товар»), а покупець зобов`язується прийняти Товар та оплатити його на умовах даного договору в кількості і в термін, передбачений договором. Найменування Товар: «Молоко-сировина коров`яче» ДСТУ 3662:2018 (а.с. 8-9).

Відповідно до п. 3.4 договору датою виконання постачальником свого зобов`язання з поставки Товару вважається день підписання спеціалізованої товарно-транспортної накладної покупцем та день відвантаження Товару від постачальника до покупця.

Оплата кожної отриманої партії Товару здійснюється покупцем протягом 14 (чотирнадцяти) банківських днів від дня отримання відповідної партії товару. Сторони визначають, що ціни на Товар, вказані у Протоколі погодження ціни, є дійсними на дату укладання договору та погоджені сторонами (п. 5.7,5.8 договору).

Відповідно до п. 5.9 договору днем здійснення платежу вважається день, у який сума, що підлягає сплаті, списується з розрахункового рахунку покупця.

Відповідно до п. 9.1 договору договір набирає чинності з моменту його написання сторонами і діє до 31.12.2022, але в будь-якому випадку до моменту його повного виконання.

На виконання умов договору позивачем поставлено, а відповідачем отримано товар на загальну суму 273461,20 грн, що підтверджено спеціалізованими товарними накладними на перевезення молочної сировини та приймальними квитанціями №52 від 01.05.2022, №99 від 01.07.2022, №73 від 01.06.2022 (а.с. 41-43).

Факт отримання товару за вказаними накладними відповідачем не спростовано.

Відповідачем здійснено часткову оплату поставленого товару у сумі 100000 грн, що підтверджено платіжними дорученнями №157 від 05.05.2022, №908 від 24.05.2022, №941 від 07.06.2022, №1020 від 13.06.2022, №431 від 14.06.2022 (а.с. 44-48).

Решта заборгованості у сумі 173461,20 грн відповідачем сплачена не була.

Заборгованість у сумі 173461,20 грн заявлена позивачем до стягнення з відповідача за даним позовом.

Після відкриття судом провадження у даній справі відповідачем на користь позивача сплачено суму боргу у повному обсязі у розмірі 173461,20 грн, що позивач підтвердив кредитними повідомленнями від 12.01.2023, 10.01.2023, від 04.01.2023 на загальну суму 173461,20 грн.

Згідно п. 7.3 договору у випадку несвоєчасної оплати покупцем вартості поставленого Товару, покупець зобов`язаний сплатити на користь постачальника пеню за порушення строків такої оплати у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від вартості поставленого товару за кожний день прострочення такої оплати починаючи з першого дня прострочення, а за прострочення понад шістдесят календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 10 % від загальної вартості поставленого Товару.

З посиланням на п. 7.3 договору позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню за період прострочення обов`язку з оплати поставленого товару за період з 29.04.2022 до 28.12.2022 на загальну суму 88642,00 грн., що позивач обґрунтовує наявним у матеріалах справи розрахунком (а.с. 67-75).

З посиланням на п. 7.3 договору позивачем заявлено до стягнення з відповідача 10 % штрафу у розмірі 27346,12 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3 % річних за період прострочення платежу з 29.04.2022 до 28.12.2022 на суму 5687,39 грн, а також інфляційні нарахування за період прострочення платежу з 29.04.2022 до 28.12.2022 на суму 29988,15 грн, що позивач обґрунтовує наявним у матеріалах справи розрахунком (а.с. 58-66).

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність часткового задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Спір між сторонами даної справи виник у зв`язку з простроченням виконання відповідачем зобов`язань з оплати одержаного за договором поставки №117 від 31.05.2016 товару.

Договір поставки молочної сировини №18-04/2022 №117 від 18.04.2022, що укладений сторонами у даній справі, за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За правилами статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено факт укладення сторонами у справі договору поставки молочної сировини №18-04/2022 №117 від 18.04.2022, факт поставки позивачем та отримання відповідачем товару на загальну суму 273461,20 грн та факт часткової оплати отриманого відповідачем товару на загальну суму 100000 грн.

Сума заборгованості склала 173461,20 грн.

Факт отримання товару за договором відповідач не спростовує.

Як встановлено судом, після звернення позивача до суду з даним позовом, відповідачем на користь позивача сплачено суму боргу у розмірі 173461,20 грн, що позивач підтвердив кредитними повідомленнями від 12.01.2023, 10.01.2023, від 04.01.2023 на загальну суму 173461,20 грн.

Як встановлено судом, 29.12.2022 позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача у тому числі заборгованісті на суму 173461,20 грн, про що свідчить дата (29.12.2022) на поштовому конверті.

04.01.2023, 10.01.2023, 12.01.2023 відповідачем на користь позивача повністю сплачено суму боргу у розмірі 173461,20 грн.

Сплата суми боргу відповідно до наявних у матеріалах справи кредитних повідомлень відбулася вже після того, як позивач звернувся до суду.

Ухвалою суду від 05.01.2023 відкрите провадження у справі №927/43/23.

Враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п. 2 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у частині вимог про стягнення боргу у сумі 173461,20 грн. за відсутністю предмета спору у цій частині.

Позивачем на підставі п. 7.3 договору позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню за період прострочення обов`язку з оплати поставленого товару за період з 29.04.2022 до 28.12.2022 на суму 88642,00 грн, та 10 % штрафу у розмірі 27346,12 грн.

Як встановлено судом, відповідальність за порушення строків оплати товару у вигляді пені та штрафу було погоджено сторонами у п. 7.3 договору.

Суд зазначає, що одночасне застосування позивачем до відповідача пені та штрафу узгоджується з положеннями діючого законодавства, оскільки відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена у пункті 5.44 постанови Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 18.05.2021 у справі №913/686/19.

За таких обставин нарахування позивачем до сплати відповідачу пені та штрафу є правомірним.

Наданий позивачем розрахунок вказаних вище нарахувань є обґрунтованим, а вимоги про стягнення пені та штрафу такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3 % річних за період прострочення платежу з 29.04.2022 до 28.12.2022 на суму 5687,39 грн, а також інфляційні нарахування за період прострочення платежу з 29.04.2022 до 28.12.2022 на суму 29988,15 грн, що позивач обґрунтовує наявним у матеріалах справи розрахунком (а.с. 58-66).

Наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних нарахувань відповідає фактичним обставинам справи, а тому вимога про стягнення з відповідачів 3% річних у сумі 5687,39 грн, а також інфляційні нарахування у сумі 29988,15 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідач доводів позивача не спростував, контррозрахунок заявлених до стягнення сум не надав. Поданий відзив на позовну заяву судом залишено без розгляду з огляду на те, що адвокатом відповідача вказаний відзив надісланий на адресу відповідача у справі.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню у частині вимог про стягнення пені у сумі 88642,00 грн, штрафу у сумі 27346,12 грн, 3% річних у сумі 5687,39 грн та інфляційних нарахувань у сумі 29988,15 грн

Судовий збір відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Згідно з ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, судовий збір у сумі 4876,87 грн покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 231, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Ічнянський завод сухого молока та масла» (вул. Бунівка, буд. 164, м. Ічня, Чернігівська область, 16703, код 00448031) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ім. Попудренка» (вул. Івана Мазепи, буд. 40А, м. Чернігів, 14000, код 03796710) пеню у сумі 88642 грн 00 коп, штраф у сумі 27346 грн 12 коп, 3 % річних у сумі 5687 грн 39 коп, інфляційні втрати у сумі 29988 грн 15 коп та судовий збір у сумі 4876 грн 87 коп. Видати наказ.

3. Провадження у справі у частині вимог про стягнення боргу у сумі 173461 грн 20 коп закрити.

В судовому засіданні 28.03.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення підписаний 03.04.2023.

Суддя М.О. Демидова