УХВАЛА

27 березня 2023 року

м. Київ

cправа № 922/2738/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Білоуса В.В. - головуючого, Васьковського О.В., Погребняка В.Я.

розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління Державної податкової служби у Харківській області

на постанову Східного апеляційного господарського суду

від 27.09.2022

та на ухвалу Господарського суду Харківської області

від 03.02.2022

у справі № 922/2738/21

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Актив-В"

у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерний центр "Енергомаш"

ВСТАНОВИВ:

30.01.2023 Головне управління Державної податкової служби у Харківській області звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою від 30.01.2023 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.09.2022 та на ухвалу Господарського суду Харківської області від 03.02.2022 у справі № 922/2738/21.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги Головного управління Державної податкової служби у Харківській області у справі № 922/2738/21 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Погребняка В. Я., судді - Васьковського О.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.01.2023.

Ухвалою Верховного Суду від 23.02.2023 підстави наведені у клопотанні Головного управління Державної податкової служби у Харківській області про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Східного апеляційного господарського суду від 27.09.2022 та на ухвали Господарського суду Харківської області від 03.02.2022 у справі № 922/2738/21- визнано неповажними. Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Харківській області на постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.09.2022 та на ухвалу Господарського суду Харківської області від 03.02.2022 у справі № 922/2738/21 залишено без руху. Повідомлено Головному управлінню Державної податкової служби у Харківській області про право звернутись до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку навівши інші підстави для поновлення строку.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерний центр "Енергомаш" надійшли заперечення на поновлення строку на касаційне оскарження та відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, мотивовані порушенням строку на касаційне оскарження, що є підставою для відмови у поновлені строку на касаційне оскарження.

07.03.2023 Головним управління Державної податкової служби у Харківській області подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження на постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.09.2022 та на ухвалу Господарського суду Харківської області від 03.02.2022 у справі № 922/2738/21.

В якості інших підстав для поновлення пропущеного строку на подання касаційної скарги, поданій на виконання вимог ухвали суду від 23.02.2023, які, на думку скаржника, у сукупності перешкодили підготуванню та поданню касаційної скарги у встановлений законом строк, через масовані ракетні атаки російської федерації та часті перебої світла, що унеможливлювали роботу скаржника, а також наявність кадрового дефіциту та значне навантаження.

Вирішуючи питання щодо поновлення строку на касаційне оскарження, Суд виходить із такого.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Відповідно до частини 3 статті 288 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд Суду.

Повний текст оскаржуваної постанови Східного апеляційного господарського суду у справі № 922/2738/21 складено та підписано 03.10.2022. Враховуючи зазначене, останній день строку встановленого для оскарження постанови Центрального апеляційного господарського суду від 27.09.2022 в касаційному порядку припадав на 24.10.2022, оскільки 23.10.2022 - неробочий день.

Скаржник звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою від 30.01.2023 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.09.2022 у справі № 922/2738/21 - 30.01.2023, тобто поза межами процесуального строку на касаційне оскарження.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження скаржник посилається на ті ж самі підстави, які вже визнано судом неповажними в ухвалі Верховного Суду від 23.02.2023, а саме наявність кадрового дефіциту, надмірне навантаження з урахуванням значної кількості процесуальних документів, що надходять до контролюючого органу від судів різних інстанцій та юрисдикцій та постійні перебої в роботі електронних систем документообігу, а також запровадження воєнного стану на території України, що єна думку скаржника поважною причиною для поновлення процесуальних строків.

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів для прискорення процедури розгляду. Скаржник, подавши касаційну скаргу, з метою добросовісного користування процесуальними правами учасника судового процесу згідно з вимогами ст. 43 ГПК України повинен був виявляти інтерес до відомого йому провадження, зокрема, щодо руху поданої ним скарги та результату розгляду її судом, а саме щодо усунення можливих недоліків касаційної скарги на стадії відкриття провадження у справі чи вчинення інших процесуальних дій.

Верховний Суд бере до уваги, що саме скаржник був ініціатором апеляційного провадження, а тому, звернувшись з касаційною скаргою у справі він є безпосередньо зацікавленим вчиняти дії з метою одержання інформації про хід та стан справи.

Таким чином, на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись з подіями процесу (рішення ЄСПЛ "Богонос проти Росії" від 05.02.2004).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом ( ч. 3 ст. 13 ГПК України).

Частиною 4 ст. 13 ГПК України унормовано, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Відносини щодо забезпечення доступу до судових рішень (рішень, судових наказів, постанов, вироків, ухвал), ухвалених судами загальної юрисдикції, та ведення Єдиного державного реєстру судових рішень регулюються Законом України "Про доступ до судових рішень" (який набрав чинності з 01.06.2006), ст. ст. 2, 4 якого встановлено, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим Законом. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. При чому, згідно зі ст. 11 цього Закону, не пізніше 01.06.2006 року забезпечено постійне внесення до Єдиного державного реєстру судових рішень електронних копій судових рішень Верховного Суду України, вищих спеціалізованих судів, апеляційних та місцевих адміністративних судів, апеляційних та місцевих господарських судів, апеляційних загальних судів, а внесення судових рішень місцевих загальних судів - не пізніше 1 січня 2007 року.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу (за змістом рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

З відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що повний текст постанови Східного апеляційного господарського суду від 27.09.2022 у справі № 922/2738/21 складено 03.10.2022 та оприлюднено 04.10.2022.

Враховуючи зазначене, скаржник не був позбавлений можливості ознайомитись із прийнятою Східним апеляційним господарським судом постановою від 27.09.2022 в Єдиному державному реєстрі судових рішень, текст якої, оприлюднено 04.10.2022, та раніше звернутись до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.09.2022, в межах строків, визначених ст. 288 ГПК України, а звернувся тільки 30.01.2023.

При цьому суд касаційної інстанції враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні у справі Пономарьов проти України, no. 3236/03, від 03.04.2008, згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, учасники справи повинні вчасно, сумлінно, в належний спосіб використовувати всі наявні в них засоби та можливості, передбачені законодавством, з метою запобігання невиправданим зволіканням під час виконання своїх процесуальних обов`язків.

Відповідно до статей 2, 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Для доступу до судових рішень Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, що є автоматизованою системою збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Відповідно до частин першої та другої статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Загальний доступ до судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України забезпечується з дотриманням вимог статті 7 цього Закону.

Суд наголошує, що доводи скаржника щодо неможливості відстеження стану справи не приймаються судом, оскільки інформація про стан судових справ є відкритою і кожна заінтересована особа може дізнатися про прийняті судом рішення за допомогою не тільки Єдиного державного реєстра судових рішень (доступ до якого у період з 24.02.2022 по 27.06.2022 був частково обмежений), а й за допомогою контакт-центру, робота якого не зупинялася.

Доводи скаржника щодо організації трудового процесу з боку відповідальних осіб, суд касаційної інстанції оцінює їх критично, оскільки вони не є беззаперечними та абсолютними свідченнями поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення, внаслідок того, що відносяться до організаційних питань внутрішньої діяльності товариства, мають суб`єктивний характер і не свідчать про існування об`єктивно непереборних причин неподання належним чином оформленої касаційної скарги у встановлений законом строк.

Колегія суддів наголошує, що відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Згідно зі ст.1 Закону України від 12.05.2015 року № 389-VIII "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Частинами 1 та 4 ст. 26 наведеного закону встановлено, що правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

У період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, судів, органів прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, розвідувальних органів та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність (частина перша статті 10 Закону №389-VIII).

Введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку. Така позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2022 у справі №990/115/22.

Ураховуючи те, що останній день перебігу процесуального строку на звернення до суду з позовом у цій справі припав на період повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, ця обставина могла унеможливити дотримання такого строку скаржника за умови надання ним до суду належних доказів того, як саме введення воєнного стану обумовило пропуск строку на звернення до суду з позовом, та могла б бути визнаною поважною причиною для поновлення процесуального строку.

Тобто, особа, яка заявляє клопотання про поновлення встановленого законом процесуального строку, повинна надати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.

В свою чергу, скаржником при зверненні до суду з касаційною скаргою, окрім посилання на неможливість вчасного подання скарги зумовлене воєнними діями проти України, ракетними обстрілами та кадровим дефіцитом, жодним чином не наведено обґрунтувань поважності причин пропуску встановленого законом строку на подання касаційної скарги, а також не доведено суду обставин, яким саме чином введення воєнного стану обумовило пропуск відповідного процесуального строку, як і не надано будь-яких доказів на підтвердження відсутності у скаржника можливості підготувати та подати скаргу в межах передбачених Господарського процесуального кодексу України строків, з огляду на місцезнаходження скаржника.

У вищевказаному клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження скаржником не зазначено жодних інших поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження, які судом могло б бути розцінено як поважні підстави для поновлення строку. Отже, заявником не наведено достатнього обґрунтування поважності причин пропуску встановленого законом строку на касаційне оскарження.

Згідно з ч. 3 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Частиною третьою статті 292 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Згідно пункту 4 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Оскільки, наведені в якості інших, підстави для поновлення встановленого законом строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку, що клопотання Головного управління Державної податкової служби у Харківській області про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Східного апеляційного господарського суду від 27.09.2022 та на ухвали Господарського суду Харківської області від 03.02.2022 у справі № 922/2738/21 не підлягає задоволенню, а відтак у відкритті касаційного провадження у справі № 922/2738/21 за касаційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Харківській області на постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.09.2022 та на ухвалу Господарського суду Харківської області від 03.02.2022 у справі № 922/2738/21 слід відмовити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 293 Господарського процесуального кодексу України, а відтак підлягають задоволенню заперечення Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерний центр "Енергомаш" проти відкриття касаційного провадження у справі № 922/2738/21 за вищезазначеною касаційної скаргою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 234, 235, пунктом 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 922/2738/21 за касаційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Харківській області на постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.09.2022 та на ухвали Господарського суду Харківської області від 03.02.2022 у справі № 922/2738/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.В. Білоус

Судді О.В. Васьковський

В.Я. Погребняк