РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.03.2023Справа № 910/12671/22
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус"

до 1) товариства з обмеженою відповідальністю "Сіланд"

2) ОСОБА_1

про стягнення 121 476,18 грн.

Представники сторін: не викликались.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла заява акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" до товариства з обмеженою відповідальністю "Сіланд", ОСОБА_1 про стягнення 121 476,18 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що внаслідок неналежного виконання товариством з обмеженою відповідальністю "Сіланд" умов кредитного договору "Авто в кредит" №264/ЮК-10МСБ від 16.12.2019, у останнього виникла заборгованість у розмірі 121 476,18 грн., яка складається з: строкової заборгованості основного боргу (кредиту) у розмірі 21 653,79 грн., простроченої заборгованості основного боргу (кредиту) у розмірі 86 434,96 грн., строкової заборгованості за процентами у розмірі 1 514,69 грн., простроченої заборгованості за процентами у розмірі 11 868,62 грн., пені за несвоєчасне повернення процентів у розмірі 4,12 грн., яку позивач просить солідарно стягнути з відповідача 1 та ОСОБА_1 , яка є поручителем відповідача 1 за договором поруки №264/ЮПОР-19МСБ від 16.12.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.11.2022 зобов`язано Талалаївську селищну раду Прилуцького району надати інформацію про місце проживання (перебування) фізичної особи: - ОСОБА_1 (реєстраційний номер НОМЕР_1 ).

26.01.2023 року надійшла відповідь на запит.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 31.01.2023 р. прийнято позовну заяву до розгляду, та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Надано відповідачам строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву.

Так, з метою повідомлення відповідачів про розгляд справи судом та про їх право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення за №014 на адресу місцезнаходження відповідача 1, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 31.01.2023 року, а саме: 01004, м. Київ, вулиця Крутий Узвіз, будинок 6/2, та за №016 на адресу реєстрації відповідача 2 - 17210, Чернігівська область, Талалаївський район, с. Красний Колядин, вул.. Робітнича, буд 53.

Вищезазначена ухвала господарського суду м. Києва від 31.01.2023 р., яка направлена на адресу відповідача -1 повернута до суду у зв`язку з: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Вищезазначена ухвала господарського суду м. Києва від 31.01.2023 р., яка направлена на адресу відповідача -2 повернута до суду у зв`язку з: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського суду міста Києва, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання, крім ухвал про арешт майна та тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальних провадженнях, які підлягають оприлюдненню не раніше дня їх звернення до виконання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень (далі - Реєстр) - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідачі не були позбавлені права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі № 910/12671/22 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідачі не скористалися наданим їм законом правом подати письмові заперечення проти позову.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Водночас, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 та інші).

З огляду на зазначені вище обставини, для визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, а також виконання завдання розгляду справи по суті, розгляд справи здійснено за межами строків, встановлених Господарським процесуальним кодексом України, проте в розумні строки.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

16.12.2019 року між акціонерним товариством "Комерційний банк "Глобус" (банк) та товариством з обмеженою відповідальністю "Сіланд" (постачальник) укладено кредитний договір №264/ЮК-19МСБ «Авто в кредит».

Відповідно до п.1.1 договору банк надає позичальнику кредит на наступних умовах: сума кредиту: 389 767,37 грн., що погашається у відповідності до графіка погашення кредиту, наведеного у додатку № 1 до цього договору. Строк кредитування - 36 місяців; кінцева дата повернення кредиту - 15.12.2022 включно, мета використання кредиту: придбання нового автомобіля, процентна ставка - 16,59 %.

Строк користування кредитом починається з моменту перерахування коштів з кредитного рахунку (п. 2.3 договору).

Повернення кредиту позичальником здійснюється шляхом перерахування коштів зі свого поточного рахунку на рахунок № НОМЕР_2 IBAN НОМЕР_3 в АТ «КБ «Глобус», код ЄДРПОУ банку 35591059, код банку в системі електронних платежів (МФО) 380526. Заборгованість за кредитом повертається позичальником у відповідності до графіка повернення заборгованості (додаток № 1 до договору). У випадку порушення позичальником встановлених цим пунктом договору строків повернення кредиту, сума несплаченої в строк заборгованості за кредитом вважається простроченою та переноситься банком на рахунки для обліку простроченої заборгованості позичальника за кредитом (п. 4.1 кредитного договору).

Відповідно до п.4.2 договору проценти за користування кредитом нараховуються за період з надання кредиту по день повного виконання (сплати) боргових зобов`язань на суму фактичної заборгованості за кредитом, при цьому день надання кредиту включається до розрахунку. При розрахунку процентів у місяці приймається фактична кількість календарних днів у місяці та році. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту щомісячно та у день остаточного повернення кредиту.

Згідно з п.4.3 договору нарахування процентів банком за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту щомісячно за період з 01 (першого) числа місяця по останнє число місяця (включно) та у день остаточного повернення кредиту.

День повернення кредитних коштів в часовий інтервал при розрахунку процентів та комісій не включається.

Пунктом 4.4 договору сплата позичальником процентів здійснюється щомісячно в строк по 10 (десяте) число (включно) кожного місяця, наступного за місяцем їх нарахування на рахунок зазначений п.4.1 цього договору.

Якщо 10 (десяте) число місяця припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, сплата переноситься на наступний робочий день.

У випадку порушення позичальником встановлених цим пунктом договору строків сплати процентів, сума несплачених в строк процентів вважається простроченою та переноситься банком для обліку прострочених нарахованих доходів.

У разі несвоєчасного повернення заборгованості по кредиту у строки, передбачені п.1.1 та п.4.1 цього договору, позичальник сплачує проценти з розрахунку процентної ставки 45 (сорок п`ять) процентів річних, що нараховуються на суму простроченої заборгованості з дати її виникнення до дати її повного погашення. Зміна процентної ставки здійснюється банком без додаткового узгодження з позичальником (п. 4.6 договору).

Відповідно до п. 6.1.2 договору позичальник зобов`язаний своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом та комісії в порядку, передбаченому цим договором.

Позичальник зобов`язаний: достроково повернути всю заборгованість за цим договором, а саме: повернути всю суму кредиту, сплатити усі нараховані проценти, комісії, штрафні санкції (за наявності), а також сплатити всі інші платежі, передбачені цим договором, у випадках, строки та в порядку, передбачених п.п. 9.1 9.2 цього договору. Невиконання позичальником зобов`язань, передбачених цим пунктом, є підставою для здійснення банком договірного списання суми заборгованості позичальника за цим договором та/або примусового стягнення (в тому числі шляхом звернення стягнення на заставлене майно) сума заборгованості за цим договором (п.6.1.3 договору).

Пунктом 6.1.4 договору грошові кошти на виконання зобов`язань, передбачених цим договором, спрямовувати в наступній черговості:

1) на сплату штрафу за кожне допущене прострочення платежу;

2) на сплату прострочених процентів за користування кредитом;

3) на сплату прострочених комісій;

4) на сплату простроченої заборгованості по кредиту;

5) на сплату нарахованих процентів за користування кредитом;

6) на сплату нарахованих комісій;

7) на сплату строкової заборгованості по кредиту;

8) на сплату штрафних санкцій (пені);

9) на сплату інших платежів за цим договором.

Відповідно до п.9.2 договору банк має право зупинити подальше кредитування позичальника та/або вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів, комісій та штрафних санкцій, що передбачені цим договором, а також відшкодування збитків завданих банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником та/або іншими особами, що є поручителями позичальника (в т.ч. майновими поручителями, заставодавцями та ін.), умов цього договору та/або угод (договорів), укладених у забезпечення виконання позичальником зобов`язань (договорів забезпечення) за цим договором, а позичальник зобов`язаний протягом 10 (десяти) календарних днів, у випадку, якщо зобов`язання позичальника за цим договором забезпечується заставою майнових правна грошові кошти, розміщені на депозитному рахунку в АТ «КБ «Глобус» - не пізніше наступного дня, з дати надіслання банком відповідної вимоги, повернути суму заборгованості по кредиту, що залишилась, сплатити проценти, комісії, інші платежі за цим договором та штрафні санкції, а також відшкодувати збитки завдані банку, у разі настання будь-якого з наступних випадків: 9.2.1 порушення позичальником строків (термінів) платежів, що встановлені цим договором.

Пунктом 10.1 договору передбачено, що цей договір набуває чинності з моменту підписання його уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками сторін (у разі наявності) та діє до повного виконання позичальником зобов`язань за цим договором.

Крім того, відповідно до положень п. 3.1 договору, виконання позичальником за цим договором (повернення кредиту, сплата процентів за користування ним, комісій, штрафних санкцій, інших платежів, передбачених договором) забезпечується, зокрема, але не виключено:

3.1.1 заставою рухомого майна - автомобіль марки KIA, модель SPORTAGE, рік випуску 2019, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , колір білий, реєстраційний номер НОМЕР_5 , що належить на праві власності позичальнику.

3.1.2 іншим забезпеченням, а саме порукою - громадянки України ( ОСОБА_1 НОМЕР_1 ).

На виконання умов кредитного договору 16.12.2019 між акціонерним товариством "Комерційний банк "Глобус" (банк/кредитор) та ОСОБА_1 (поручитель) укладено договір поруки №264/ЮПОР-19МСБ.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до п. 2.2 кредитного договору 16.12.2019 банком було здійснено безготівкове перерахування кредитних коштів у сумі 389 767,37 грн. на рахунок філії «Автоцентр на Столичному» з призначенням платежу: «надання кредит.коштів зг.дог. №264/ЮК-19МСБ від 16.12.19 ТОВ «СІЛАНД» виконання умов дог п/п №218188-Y6898 від 28.10.2019р. за а/м SPORTAGE к. 764645».

Проте, як зазначено позивачем позичальником порушено умови кредитного договору, у зв`язку з чим у позичальника виникла заборгованість за кредитним договором.

Відповідно до п. 10.4 кредитного договору та п.6.5 договору поруки всі повідомлення за цим договором будуть вважатися зробленими належним чином у разі, якщо вони здійснені у письмовій формі за підписом у уповноваженого представника сторони, що відправила повідомлення, засвідченої її (цієї сторони) печаткою (у разі наявності) та надіслані рекомендованим листом, кур`єром, телеграфом, електронною поштою на адресу, зазначену у договорі. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділення зв`язку відправника (дата поштового штемпеля відділення зв`язку одержувача про вручення, відсутність адресату за вказаною адресою тощо.

У зв`язку із виникненням кредитної заборгованості, 23.09.2022 позивачем за місцезнаходженням відповідача-1 та 22.09.2022р. за місцезнаходженням відповідача-2 направлено вимоги за вих. №1-1304 від 13.09.2022 та за вих. №1-1308 від 13.09.2022 дострокового повернення кредиту, сплати процентів, комісій та штрафних санкцій, що передбачені договором № 264/ЮК-19МСБ від 16.12.2019. Відповідачі вказані вимоги залишили без відповіді та задоволення.

Таким чином, оскільки загальна сума заборгованості товариства з обмеженою відповідальністю «Сіланд» та поручителя ОСОБА_1 за кредитним договором № 264/ЮК-19МСБ «Авто в кредит» від 16.12.2019 станом на 01.11.2022 склала 121 476,18 грн., яка складається з: строкової заборгованості основного боргу (кредиту) у розмірі - 21 653,79 грн.; простроченої заборгованості основного боргу (кредиту) у розмірі - 86 434,96 грн.; строкової заборгованості за процентами - 1 514,69 грн.; простроченої заборгованості по процентам - 11 868,62 грн., пені за несвоєчасне повернення процентів у розмірі 4,12 грн., позивач звернувся з даним позовом до суду.

Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 статті 1054 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, позикодавець наділений можливістю реалізувати своє право в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України на дострокове повернення йому частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України, як шляхом пред`явлення досудової вимоги, так і звернення до суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №906/310/19.

Як свідчать матеріали справи, відповідач-1 порушив взяті на себе за кредитним договором зобов`язання в частині повного та своєчасного внесення платежів на погашення суми кредиту та процентів за його користування, у зв`язку з чим банк скористався правом, визначеним п.9.2 кредитного договору щодо зупинення подальшого кредитування позичальника, та надіслав вимогу про дострокове повернення усієї суми кредиту, сплати процентів, комісій та штрафних санкцій.

Таким чином, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та змісту п. 9.2 кредитного договору, строк виконання відповідачем грошового зобов`язання з повернення кредитних коштів, отриманих за кредитним договором №264/ЮК- 19МСБ «Авто в кредит» від 16.12.2019 на момент розгляду справи є таким, що настав.

Втім, як встановлено судом, відповідач-1, погашення заборгованості за договором не здійснив.

Враховуючи вищезазначене, станом на 01.11.2022 р, заборгованість по кредиту, а саме: строкової заборгованості основного боргу (кредиту) у розмірі 21 653,79 грн.; простроченої заборгованості основного боргу (кредиту) у розмірі 86 434,96 грн.; строкової заборгованості за процентами 1 514,69 грн.; простроченої заборгованості по процентам 11 868,62 грн. позичальника перед банком належним чином доведена, документально підтверджена та відповідачами не спростована.

У зв`язку з неналежним виконанням грошових зобов`язань за договором позивач нарахував відповідачу пеню за несвоєчасне повернення процентів в розмірі 4,12 грн.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно зі ст.ст. 546, 547 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, в тому числі неустойкою. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Сторони можуть домовитись про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків передбачених законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом зокрема сплата неустойки.

Згідно з п.8.1 договору у випадку порушення строків (термінів) повернення кредиту та/або сплати нарахованих процентів за користування ним та/або комісій, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період прострочення, від невчасно сплаченого платежу за кожен день прострочення.

Суд погоджується з розрахунком пені в розмірі 4,12 грн. наданим позивачем і вважає його обґрунтованим, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно ч. 2 ст. 553 ЦК України порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Так, в забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором між акціонерним товариством "Комерційний банк "Глобус" (банк/кредитор) та ОСОБА_1 (поручитель) укладено договір поруки №264/ЮПОР-19МСБ від 16.12.2019

Відповідно до п. 1.1 договору поруки, в порядку та на умовах, визначених цим договором, поручитель поручається перед кредитором за виконання товариством з обмеженою відповідальністю «Сіланд», (боржник) зобов`язань за кредитним договором № 264/ЮК-19МСБ (авто в кредит) від 16.12.2019 року, що укладений між кредитором та боржником, згідно з яким боржник зобов`язаний у строк до 16 грудня 2022 р. повернути кредиторові кредит у сумі 389 767,37 гривень, сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 16,5% процентів річних, а також сплатити штрафні санкції та інші платежі у розмірі та випадках, передбачених кредитним договором.

Згідно з п.1.3 договору поруки поручитель підтверджує, що йому відомі всі умови кредитного договору. У випадку внесення боржником та кредитором змін та доповнень до кредитного договору, поручитель дає свою згоду на збільшення розміру забезпеченого порукою за цим договором зобов`язання боржника (збільшення розміру кредиту, збільшення розміру процентів за його користування, продовження строку користування кредитними коштами, комісії, тощо), що може виникнути в майбутньому, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

У разі порушення боржником зобов`язань, передбачених кредитним договором, поручитель та боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники (п.1.4 договору поруки).

Відповідно до статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Враховуючи вищезазначене, факт наявності у товариства з обмеженою відповідальністю «Сіланд» заборгованості за кредитним договором № 264/ЮК-19МСБ «Авто в кредит» від 16.012.2019 р. строкової заборгованості основного боргу (кредиту) у розмірі 21 653,79 грн.; простроченої заборгованості основного боргу (кредиту) у розмірі 86 434,96 грн.; строкової заборгованості за процентами 1 514,69 грн.; простроченої заборгованості по процентам 11 868,62 грн., пені за несвоєчасне повернення процентів в розмірі 4,12 грн., належним чином доведений, документально підтверджений, позичальником та поручителем не спростований та враховуючи, що в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між акціонерним товариством "Комерційний банк "Глобус" та ОСОБА_1 укладено договір поруки №264/ЮПОР-19МСБ від 16.12.2019р., позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, у зв`язку з невиконанням відповідачем-1 умов кредитного договору, суд вважає обґрунтованим стягнення із відповідачів солідарно заявленої до стягнення заборгованості.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 статті 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ст. 129, ч. 9 ст. 165, ст.ст. 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю «Сіланд» (01004, м. Київ, вулиця Крутий Узвіз, будинок 6/2, ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" (04073, м. Київ, Куренівський провулок, 19/5, ) строкову заборгованість основного боргу (кредиту) у розмірі 21 653 (двадцять одна тисяча шістсот п`ятдесят три) грн. 79 коп., прострочену заборгованість основного боргу (кредиту) у розмірі 86 434 (вісімдесят шість тисяч чотириста тридцять чотири) грн. 96 коп., строкову заборгованість за процентами у розмірі 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн.69 коп., прострочену заборгованість за процентами у розмірі 11 868 (одинадцять тисяч вісімсот шістдесят вісім) грн.. 62 коп., пеню за несвоєчасне повернення процентів у розмірі 4 (чотири) грн.. 12 коп. та судовий збір в розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. М. Мудрий