ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року

м. Київ

cправа № 910/3761/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Білоуса В.В. - головуючого, Жукова С.В., Погребняка В.Я.

за участю секретаря судового засідання - Кондратюк Л.М.;

за участю представників сторін:

скаржника (ТОВ "Ріо Фін") - адвокат Єлисеєв Є.В., адвокат Грекова Л.В. (в судових засіданнях 21.02.2023 та 21.03.2023)

скаржника (ПАТ "Акціонерний банк "Укргазбанк") - Приходько Т.П. (в судових засіданнях 21.02.2023 та 21.03.2023)

позивача (ТОВ "Інвестгарант") - Поліщук Р.М. (в судовому засіданні 21.03.2023)

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріо Фін" та Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укргазбанк"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду

від 30.11.2022

та на рішення Господарського суду Дніпропетровської області

від 20.09.2021

у справі № 910/3761/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестгарант"

до відповідачів: Приватного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Укртранс", Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укргазбанк", Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріо Фін", Товариства з обмеженою відповідальністю "Вестпальм", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Реверс Інвест",

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Голубничої Ольги Василівни, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Осипенка Дмитра Олеговича, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тверської Іннеси Володимирівни, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Морозової Світлани Володимирівни, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Козаєвої Наталії Михайлівни,

про визнання правочинів недійсними,-

ВСТАНОВИВ:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестгарант" звернулось в Господарський суд міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Укртранс", Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укргазбанк", Товариства з обмеженою відповідальністю "РІО ФІН", Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТПАЛЬМ" про визнання правочинів недійсними.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.09.2021 у справі № 910/3761/21 позовні вимоги задоволено повністю.

3. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.06.2022 апеляційні скарги ПАТ "Акціонерний банк "Укргазбанк" та ТОВ "Ріо Фін" залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2021 у справі № 910/3761/21 залишено без змін.

4. Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.09.2022 касаційні скарги ПАТ "Акціонерний банк "Укргазбанк" та ТОВ "Ріо Фін" - задоволено частково, постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.06.2022 у справі № 910/3761/21 скасовано, справу у скасованій частині направлено на новий апеляційний розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

5. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2022 апеляційні скарги ПАТ "Акціонерний банк "Укргазбанк" та ТОВ "Ріо Фін" залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2021 у справі № 910/3761/21 залишено без змін.

Рух касаційної скарги

6. Ухвалою Верховного Суду від 30.01.2023 у складі колегії суддів Білоуса В.В.- головуючого, судді - Васьковського О.В., судді - Погребняка В.Я., зокрема, відкрито касаційне провадження у справі № 910/3761/21 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріо Фін" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2022 та рішення Господарського суду м. Києва від 20.09.2021 у справі № 910/3761/21, та призначено до розгляду на 21 лютого 2023 року о 10:00. Ухвалою Верховного Суду від 01.02.2023 у складі колегії суддів Білоуса В.В.- головуючого, судді - Васьковського О.В., судді - Погребняка В.Я. відкрито касаційне провадження у справі № 910/3761/21 за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укргазбанк" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2022 та рішення господарського суду м. Києва від 20.09.2021. Об`єднано в одне касаційне провадження касаційні провадження за вказаними касаційними скаргами. Призначено розгляд касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укргазбанк" на 21 лютого 2023 року о 10:00 у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6 в залі судових засідань № 330.

7. Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 20.02.2023 № 29.3-02/396 у зв`язку із відпусткою судді Васьковського О.В. відповідно до приписів Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 № 30 (зі змінами та доповненнями), призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/3761/21.

8. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 20.02.2023, справу № 910/3761/21 за вказаними касаційними скаргами розподілено колегії суддів Касаційного господарського суду у складі: Білоуса В.В. - головуючого, Погребняка В.Я., Жукова С.В.

9. Ухвалою Верховного Суду від 20.02.2023, зокрема, прийнято касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріо Фін" та Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укргазбанк" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2022 та на рішення Господарського суду м. Києва від 20.09.2021 у справі № 910/3761/21, колегією суддів Касаційного господарського суду у складі: Білоуса В.В. - головуючого, Жукова С.В., Погребняка В.Я. до свого провадження.

10. Ухвалою Верховного Суду від 21.02.2023 оголошено перерву в судовому засіданні у справі № 910/3761/21 за касаційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріо Фін" та Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укргазбанк" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2022 та на рішення Господарського суду м. Києва від 20.09.2021 до 10:00 год. 21 березня 2023 року

Короткий зміст вимог касаційних скарг з узагальненими аргументами осіб, які подали касаційні скарги.

11. Не погоджуючись з ухваленою постановою, ТОВ "Ріо Фін" подано касаційну скаргу в якій останнє просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення яким відмовити у задоволенні позову або направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

12. Не погоджуючись з ухваленою постановою, ПАТ "Акціонерний банк "Укргазбанк" подано касаційну скаргу в якій останнє просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення яким відмовити у задоволенні позову.

13. Касаційні скарги мотивовано наступним.

13.1 Суди попередніх інстанцій не дослідили зібрані докази у справі та встановили обставини що мають значення для справи на підставі недопустимих доказів.

13.2 Оскаржувані судові рішення суперечать висновкам про застосування норм права, які викладені у постановах Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 520/10060/16-ц, від 29.05.2019 у справі № 501/1703/16-ц, від 01.04.2021 у справі № 910/5206/20, від 17.06.2021 у справі № 761/12692/17, від 30.06.2021 у справі № 925/889/20, від 28.07.2021 у справі № 661/2313/18, від 06.04.2021 у справі № 910/10011/19, від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18, від 19.05.2020 у справі № 916/1608/18, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 01.10.2019 у справі № 910/3907/18, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 18.12.2019 у справі № 522/1029/18, від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16, від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16, від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19, від 22.06.2021 у справі № 200/606/18, від 13.03.2019 у справі № 331/6927/16-ц, від 02.02.2021 у справі № 925/642/19, від 17.06.2021 у справі № 761/12692/17, від 27.01.2020 у справі № 761/26815/17, від 03.11.2021 у справі № 910/12822/20, від 29.09.2022 у справі № 569/6078/19, від 05.05.2020 у справі № 161/6253/15-ц, від 31.05.2022 у справі № 922/1374/20, від 05.05.2020 у справі № 826/14426/16.

13.3 Судом апеляційної інстанції помилково відмовлено в задоволенні заяви ПАТ "Акціонерний банк "Укргазбанк" про застосування строку позовної давності. При цьому, судом апеляційної інстанції не враховано правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 372/1036/15-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц.

14. ТОВ "Ріо Фін" подано додаткові пояснення.

15. Представники ТОВ "Ріо Фін" та ПАТ "Акціонерний банк "Укргазбанк" в судових засіданнях 21.02.2023 та 21.03.2023 підтримали касаційні скарги з підстав викладених у них.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

16. Учасники справи не скористалися своїм правом на подання відзиву на касаційні скарги.

17. Представник ТОВ "Інвестгарант" в судовому засіданні 21.03.2023 заперечив проти касаційних скарг.

Позиція Верховного Суду

18. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційних скарг, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права дійшла висновку про задоволення касаційної скарги ТОВ "Ріо Фін" та про часткове задоволення касаційної скарги ПАТ "Акціонерний банк "Укргазбанк".

19. Відповідно статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

20. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

21. Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

21.1 12.09.2003 між Печерською районною у м. Києві державною адміністрацією, Комунальним підприємством "Печерськ-інвест" (сторона-1) та Відкритим акціонерним товариством "Автомобільна компанія "Укртранс" (сторона-2) укладено Договір участі в будівництві житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями та підземним гаражем (місцями для паркування машин) на розі вулиць Димитрова та А. Барбюса у Печерському районі м. Києва № 315, предметом якого є співробітництво сторін по будівництву житлового будинку з вбудовано - прибудованими приміщеннями та підземним гаражем (місцями для паркування машин) на розі вулиць Димитрова та Анрі Барбюса у Печерському районі м. Києва.

21.2 У п. 2.2. цього Договору визначено, що в рамках Договору сторона-1 є замовником, функції якого сторона-1 покладає на Комунальне підприємство "Печерськ-інвест", сторона-2 є генеральним інвестором та генеральним підрядником.

21.3 19.11.2003 між Відкритим акціонерним товариством "Автомобільна компанія "Укртранс" (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Регіон-Інвест" (інвестор) укладено Договір про інвестування будівництва житла № 7.

21.4 Згідно з 1.2. Договору № 7 в редакції додаткової угоди від 10.10.2012 №4 об`єктом інвестування за цим договором є квартири згідно з переліком загальною площею 1 331,50 кв. м. за адресою: м. Київ, вул. Димитрова, 2 Б.

21.5 Пунктом 1.6. Договору в редакції додаткової угоди від 16.10.2006 № 2 визначено, за рахунок внесених інвестицій за даним договором інвестор отримує у власність квартири, які є об`єктом інвестування за даним договором. Оформлення права власності на об`єкт інвестування та реєстрація права власності здійснюється в порядку, визначеному в розділі 2 даного договору. Право власності на об`єкт інвестування може бути оформлено як на інвестора, так і на фізичних та юридичних осіб, вказаних інвестором.

21.6 У відповідності до п. 2.3. Договору в редакції додаткової угоди від 16.10.2006 № 2 з моменту підписання даного договору виконавець передає, а інвестор набуває майнові права на об`єкт інвестування і інвестор має право розпоряджатися майновими правами на об`єкт інвестування на свій розсуд.

21.7 Після введення об`єкту в експлуатацію виконавець проводить за свій рахунок технічну інвентаризацію об`єкта та оформлює право власності на об`єкти інвестування на інвестора та/або на фізичних, юридичних осіб, вказаних інвестором, з наданням свідоцтв про право власності. Інвестор у свою чергу зобов`язується протягом 5-ти робочих днів з моменту введення об`єкту в експлуатацію надати виконавцю пакет документів, необхідний для оформлення права власності (п. 2.5. Договору в редакції додаткової угоди від 16.10.2006 №2).

21.8 За змістом п. 2.6. Договору в редакції додаткової угоди від 16.10.2006 № 2 на підставі отриманих від виконавця свідоцтв про право власності на об`єкт інвестування, інвестор самостійно проводить державну реєстрацію права власності.

21.9 Пунктом 3.4.2 Договору в редакції додаткової угоди від 16.10.2006 № 2 визначено, що ТОВ "Регіон-Інвест" (інвестор) має право здійснювати передачу своїх майнових прав і зобов`язань за договором третім особам відповідно до чинного законодавства України.

21.10 На виконання умов Договору від 19.11.2003 № 7 відповідно до акту від 19.11.2007 Відкрите акціонерне товариство "Автомобільна компанія "Укртранс" передано ТОВ "Регіон-Інвест" майнові права на об`єкт інвестування - на квартири згідно з переліком загальною площею 1 306,20 кв.м., а згідно з актом від 15.04.2013 - квартири згідно з переліком загальною площею 1 331,50 кв.м. (у тому числі на спірну квартиру № 121).

21.11 26.12.2005 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Регіон-Інвест" (Товариство) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестгарант" (Інвестор) укладено Інвестиційний договір № 5, предметом якого є участь Інвестора у фінансуванні будівництва квартир у житловому будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями та підземним паркінгом (місцями для паркування машин) на земельній ділянці, що розташована на розі вулиць Димитрова та А.Барбюса у Печерському р-ні м. Києва (об`єкт інвестування) за рахунок власних та залучених коштів шляхом внесення їх на поточний рахунок Товариства.

21.12 Згідно з п. 1.2. Інвестиційного договору від 26.12.2005 № 5 в редакції додаткової угоди від 20.11.2007 № 2 Інвестор здійснює фінансування капітальних вкладень (інвестує) у житло, загальною площею 639,90 кв. м, що буде збудовано в майбутньому за фіксованою на момент інвестування вартості вимірної одиниці площі (1 кв. м).

21.13 У відповідності до п. 1.3. Інвестиційного договору в редакції додаткової угоди від 10.10.2012 № 3 характеристика об`єкта інвестування (квартир): № 75 (1 секція) - 16-17 поверх; 5 кімнат; загальна площа - 186,80 кв. м; № 93 (1 секція) - 21 поверх; 1 кімната; загальна площа - 101,30 кв. м; № 113 (3 секція) - 3 поверх; 4 кімнати; загальна площа - 182,60 кв. м; № 121 (3 секція) - 5 поверх; 4 кімнати; загальна площа - 182,60 кв. м.

21.14 Відповідно до п. 1.4 Інвестиційного договору від 26.12.2005 № 5 внесення інвестицій на будівництво об`єкту інвестування Інвестором надає йому право на отримання у власність площ квартир на умовах, визначених п.1.2 та п.1.3 цього Договору.

21.15 Пунктом 2 Інвестиційного договору в редакції додаткової угоди від 10.10.2012 № 3 передбачена загальна вартість об`єкта інвестування, яка складає 3 232 373,88 грн з ПДВ.

21.16 27.04.2006 між Комунальним підприємством "Печерськ-інвест" (замовник за договором, сторона-1), Відкритим акціонерним товариством "Автомобільна компанія "Укртранс" (генеральний інвестор за договором, сторона-2) та Державним будівельним комбінатом Управління справами Верховної ради України (генеральний підрядник за договором, сторона-3) укладено Договір підряду № 20р на будівництво житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями та підземним гаражем (місцями для паркування машин) на розі вулиць Димитрова та А. Барбюса у Печерському районі м. Києва, предметом якого є співробітництво сторін по будівництву об`єкта.

21.17 14.06.2007 між Акціонерним комерційним банком "Київ" (кредитодавець) та Відкритим акціонерним товариством "Автомобільна компанія "Укртранс" (позичальник) укладено Договір про надання кредиту у вигляді невідновлювальної відкличної кредитної лінії № 45/07 (далі - Кредитний договір).

21.18 Згідно з п. 3.1. Кредитного договору в редакції додаткової угоди від 29.07.2011 № 25 виконання позичальником зобов`язань за цим договором забезпечується іпотекою майнових прав на квартири у кількості 15 шт у будинку, що будується на земельній ділянці, розташованій на розі (на перетині) вулиць Димитрова та Анрі Барбюса у Печерському районі м. Києва (надалі - об`єкт інвестування), а саме квартири: № № 2, 6, 8, 9, 12, 15, 26, 27, 75, 76, 81, 86, 91, 117, 121, загальною площею 2 377,80 кв.м заставною вартістю 49 263 812, 44 грн.

21.19 З метою забезпечення належного виконання позичальником вимог банку за Кредитним договором, усіх змін та доповнень до нього, у тому числі додаткових угод до Кредитного договору, за яким іпотекодержатель надав іпотекодавцю кредит у вигляді невідновлювальної відкличної кредитної лінії, 27.06.2008 між Акціонерним комерційним банком "Київ" (іпотекодержатель) та Відкритим акціонерним товариством "Автомобільна компанія "Укртранс" (іпотекодавець) укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1980 (далі-Іпотечний договір).

21.20 Відповідно до п. 1.3. Іпотечного договору предметом іпотеки є майнові права на квартири, зокрема, на спірну квартиру № 121, загальною площею 182,4 кв.м, жилою пл. 106,3 кв.м, п`ятий поверх, секція 3, у будинку, що будується на земельній ділянці, розташованій на розі вулиць Димитрова та Анрі Барбюса у Печерському районі м. Києва.

21.21 Згідно з п. 1.4. Іпотечного договору майнові права, які передаються в іпотеку за цим договором, належать Відкритому акціонерному товариству "Автомобільна компанія "Укртранс" (іпотекодавцю) на підставі Договору № 315 участі в будівництві житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями та підземним гаражем на розі вулиць Димитрова та Анрі Барбюса у Печерському районі м. Києва від 12.09.2003, укладеного між Печерською районною у м. Києві державною адміністрацією та Комунальним підприємством "Печерськ-інвест", додатку від 29.11.2007 № 2 до договору від 12.09.2003 № 315, Договору підряду № 20р на будівництво житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями та підземним гаражем на розі вулиць Димитрова та Анрі Барбюса у Печерському районі м. Києва, укладеного 27.04.2006 між Комунальним підприємством "Печерськ-інвест", Відкритим акціонерним товариством "Автомобільна компанія "Укртранс", Державним будівельним комбінатом Управління справами Верховної ради України.

21.22 На підставі постанови правління Національного банку України від 24.02.2015 №128 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24.02.2015 №39, яким з 25.02.2015 в ПАТ АКБ "Київ" запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації.

21.23 Відповідно до інформації, розміщеної на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 61 "Деякі питання участі держави у виведенні з ринку ПАТ АКБ "Київ", 19.06.2015 було здійснено передачу активів та зобов`язань ПАТ АКБ "Київ" на користь ПАТ АБ "Укргазбанк".

21.24 У зв`язку із чим, 19.06.2015 між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний банк "Київ" (неплатоспроможний банк) та Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Укргазбанк" (приймаючий банк) укладено Договір про передачу приймаючому банку активів і зобов`язань неплатоспроможного банку (далі - Договір про передачу активів).

21.25 Згідно з п. 1.2 вказаного Договору про передачу активів приймаючий банк отримав право вимоги від боржників неплатоспроможного банку за договорами про здійснення активних операцій, права вимоги за яким переходять відповідно до цього Договору приймаючому банку, належного та повного виконання всіх зобов`язань за основними договорами, включаючи сплату заборгованості за основними договорами, процентів, можливих комісій, штрафних санкцій (п. 1.2.1 Договору), право звернення стягнення на предмет застави, право звернення до поручителя за договором поруки (п. 1.2.2 Договору).

21.26 Відповідно до п. 4.1 Договору про передачу активів, з дня його укладання та акта приймання-передачі активів і зобов`язань приймаючий банк набуває усіх прав та обов`язків кредитора щодо боржників, разом із правами за договорами забезпечення таких вимог.

21.27 На виконання умов зазначеного Договору про передачу активів між сторонами було складено та підписано акт приймання-передачі активів та зобов`язань від 19.06.2015.

21.28 Крім цього, на виконання вказаних положень Договору про передачу активів, 19.06.2015 між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний банк "Київ" (неплатоспроможний банк) та Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Укргазбанк" (приймаючий банк) укладено Договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки та застави, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. за реєстровим № 5060 (далі-Договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та застави від 19.06.2015), відповідно до якого неплатоспроможний банк відступив, а приймаючий банк набув право вимоги за договорами іпотеки та застави, зокрема, і за вищевказаним Іпотечним договором (додаток 4 "Реєстр договорів іпотеки юридичних осіб").

21.29 У подальшому, 20.02.2019 між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний банк "Укргазбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Реверс Інвест" укладено Договір факторингу (відступлення права грошової вимоги), а також Договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 20.02.2019, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Осипенко Д.О. та зареєстрований в реєстрі за № 873 (далі - Договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 20.02.2019), відповідно до умов якого Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк" (первісний іпотекодержатель) відступає у повному обсязі, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Реверс Інвест" (новий іпотекодержатель) приймає всі права та обов`язки іпотекодержателя, що існують станом на дату укладення цього договору, за Іпотечним договором від 27.06.2008, укладеним між Акціонерним комерційним банком "Київ" та Відкритим акціонерним товариством "Автомобільна компанія "Укртранс".

21.30 У свою чергу, 30.04.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Реверс Інвест" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріо Фін" було укладено Договір факторингу (відступлення права грошової вимог) № 30/04, а також Договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 30.04.2019, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Козаєвою Н.М. та зареєстрований в реєстрі за № 2098 (далі- Договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 30.04.2019), відповідно до умов якого, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Реверс Інвест" (первісний іпотекодержатель) відступає у повному обсязі, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Ріо Фін" (новий іпотекодержатель) приймає всі права та обов`язки іпотекодержателя, що існують станом на дату укладення цього договору, за Іпотечним договором від 27.06.2008, укладеним між Акціонерним комерційним банком "Київ" та Відкритим акціонерним товариством "Автомобільна компанія "Укртранс".

21.31 29.09.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріо Фін" (продавець), який є іпотекодержателем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вестпальм" (покупець) укладено Договір купівлі-продажу квартири, а саме: квартири № 121 в будинку № 2 Б по вулиці Діловій у місті Києві, загальною площею 182,6 кв.м, житловою площею 106,5 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000 (далі - Договір купівлі-продажу квартири від 29.09.2020).

21.32 У п. 2 Договору купівлі-продажу зазначено, що право власності на предмет іпотеки належить ТОВ "Інвестгарант" (іпотекодавець) на праві приватної власності на підставі: інвестиційного договору від 26.12.2005 № 5, додаткової угоди до інвестиційного договору від 17.10.2006 № 1; додаткової угоди до інвестиційного договору від 20.11.2007 № 2; додаткової угоди до інвестиційного договору від 10.10.2012 № 3; довідки ТОВ "Регіон-Інвест" про виконання умов інвестиційного договору від 15.04.2013 № 5; витягу ТОВ "Центрінвестбуд-2000" з переліку інвесторів від 15.04.2015 № 5; акту прийому-передачі від 15.04.2013.

21.33 Відповідно до п. 3 Договору купівлі-продажу право власності на зазначену квартиру зареєстровано за ТОВ "Інвестгарант" у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15.03.2019, номер запису про право власності: 30777791, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

21.34 За змістом п. 4 Договору купівлі-продажу право на продаж предмета іпотеки будь-якій особі належить ТОВ "Ріо Фін", як іпотекодержателю, на підставі: Іпотечного договору, посвідченого 27.06.2008 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою О.В. та зареєстрованого у реєстрі за № 1980; дублікату договору про внесення змін до іпотечного договору, посвідченого 22.09.2008 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою О.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 3021; договору про внесення змін до іпотечного договору, посвідченого 25.09.2008 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою О.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 3054; договору про внесення змін до іпотечного договору, посвідченого 28.11.2008 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою О.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 3620; договору про внесення змін до іпотечного договору, посвідченого 16.06.2011 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою О.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1496; договору про внесення змін до іпотечного договору, посвідченого 29.07.2012 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою О.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 2661; Договору про внесення змін до іпотечного договору, посвідченого 23.08.2012 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою О.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1943; рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2015; Договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідченого 20.02.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенко Д.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 873.

22. Ухвалюючи оскаржувані судові рішення суди попередніх інстанцій виходили, зокрема, з наступного.

22.1 На час укладення оспорюваного Іпотечного договору ВАТ "Автомобільна компанія "Укртранс" вже передано відповідні майнові права ТОВ "Регіон-Інвест", останній за умовами вказаного договору (п.2.3) набуло майнові права на об`єкти інвестування, в тому числі на спірну квартиру № 121 - з 19.11.2003 - з моменту підписання вищезазначеного Договору від 19.11.2003 та набув прав розпоряджатись цими майновими правами на свій розсуд.

22.2 ТОВ "Інвестгарант" набуло майнові права на спірну квартиру № 121 на підставі укладеного з ТОВ "Регіон-Інвест" Інвестиційного договору від 26.12.2005 № 5.

22.3 ТОВ "Інвестгарант" стало власником вказаних майнових прав за вищезазначеним Інвестиційним договором на будівництво квартир від 26.12.2005 № 5, повністю сплативши вартість об`єкта інвестування (у тому числі вартість спірної квартири № 121) - згідно з умовами вказаного договору та додаткових угод до нього за платіжним дорученням від 27.12.2005 № 113 у сумі 3 232 373,88 грн з ПДВ, а в подальшому оформило у встановленому законодавством порядку право власності на спірну квартиру. Отже, саме з 27.12.2005 - ТОВ "Інвестгарант" стало власником майнових прав на спірну квартиру № 121. Матеріалами справи підтверджено, що з 15.03.2019 право власності на зазначену квартиру № 121 ТОВ "Інвестгарант" було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що не заперечується скаржниками.

22.4 Оскільки право власності на об`єкт інвестування за умовами вказаного договору ТОВ "Інвестгарант" (Інвестор) мав оформити після введення об`єкту будівництва в експлуатацію, виходячи з суті п. 1.4 Інвестиційного договору та норм чинного на той час інвестиційного законодавства, Інвестор після внесення інвестицій на будівництво об`єкту інвестування, набуває права на набуття ним у власність відповідного нерухомого майна у майбутньому, тобто набуває майнові права на об`єкт інвестування. В даному випадку з 27.12.2005 ТОВ "Інвестгарант" набув такі права, як вже зазначено вище. Тобто ВАТ "Автомобільна компанія "Укртранс" неправомірно передало відповідні майнові права на спірну квартиру № 121 в іпотеку ПАТ АКБ "Київ" за оспорюваним Іпотечним договором в порушення статті 583 Цивільного кодексу України без згоди власника вказаних майнових прав.

22.5 На час укладення оспорюваного Іпотечного договору від 27.06.2008 редакція Закону України "Про іпотеку" не визначала майнові права як предмет іпотеки.

23. Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважає передчасними вказані висновки судів попередніх інстанцій з огляду на таке.

23.1 Як зазначили суди попередніх інстанцій Позивач (ТОВ "Інвестгарант") обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що він є власником квартири № 121 у будинку по вул. Діловій, 2Б у м. Києві та набув право власності на квартиру на підставі Інвестиційного договору від 26.12.2005 № 5. Оскаржувані договору порушують його право власності.

23.2 Відповідно до приписів частини першої статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

23.3 Згідно положень частин першої - третьої, п`ятої, шостої статті 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

23.4 За змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

23.5 Статтею 4 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

23.6 Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

23.7 Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки від порушення його прав.

23.8 Установивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

23.9 Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам необхідно виходити із його ефективності, а це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечувати поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 11.02.2020 у справі № 923/364/19 та від 16.06.2020 у справі № 904/1221/19.

23.10 Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Такі правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18).

23.11 Відтак, застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії), постанова Великої Палати Верховного Суду від 06.04.2021 у справі № 910/10011/19.

23.12 Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово, аналізуючи національні системи правового захисту на предмет дотримання статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), вказував, що для того, аби бути ефективним, національний засіб юридичного захисту має бути спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваного порушення чи надати належне відшкодування за будь-яке порушення, яке вже мало місце (рішення від 26.10.2000 у справі "Кудла проти Польщі" ("Kudla v. Poland", заява № 30210/96, § 158), 16.08.2013 у справі "Гарнага проти України" ("Garnaga v. Ukraine", заява № 20390/07, § 29).

23.13 Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. ЄСПЛ у рішенні від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" ("Chahal v. the United Kingdom", заява № 22414/93, § 145) зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

23.14 Засіб захисту, що вимагається законом або договором, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (рішення ЄСПЛ від 05.04.2005 у справі "Афанасьєв проти України" (заява № 38722/02, § 75)).

23.15 Отже, у кінцевому результаті ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

23.16 У рішенні ЄСПЛ від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" зазначено, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

23.17 У рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" ЄСПЛ зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом.

23.18 При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) ЄСПЛ вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

23.19 Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

23.20 На це вказується, зокрема, і в пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

23.21 Конституційний Суд України в пункті 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

23.22 Звідси ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права та забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.

23.23 Як було зазначено раніше, позовні вимоги у справі № 910/3761/21 складаються з того, що Позивач просить визнати недійсним:

- іпотечний договір;

- договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки та застави;

- договори про відступлення права вимоги за договором іпотеки;

- договори купівлі-продажу квартири.

23.24 Суди попередніх інстанцій задовольняючи позов ТОВ "Інвестгарант" з наведеними позовними вимогами не вказали, яким чином визнання недійсними іпотечного договору, договорів про відступлення права вимоги за договором іпотеки та застави та договорів купівлі-продажу квартири без вимог щодо витребування майна з чужого володіння призведе до поновлення прав Позивача, який вважає себе власником квартири, і у своєму наслідку не буде приводити до необхідності відновлення порушеного права такого Позивача через повторне звернення з відповідним позовом до суду.

23.25 Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові (див., зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020 у справі № 378/596/16-ц, від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (пункт 6.21), від 02.02.2021 у справі № 925/642/19 (пункт 54), від 06.04.2021 у справі № 910/10011/19 (пункт 99), від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 (пункт 76), від 02.11.2021 у справі № 925/1351/19 (пункт 6.56), від 25.01.2022 у справі № 143/591/20 (пункт 8.46), від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (пункт 155)), від 06.07.2022 у справі № 914/2618/16 (Провадження № 12-25гс21).

23.26 Встановлення обставини обрання ТОВ "Інвестгарант" належного чи неналежного способу захисту, має значення для повного, всебічного та об`єктивного розгляду позову у справі № 910/3761/21.

23.27 Разом з тим суди попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях встановили, що:

- Актом від 19.11.2007 підтверджується передача Відкритим акціонерним товариством Автомобільна компанія "Укртранс" ТОВ "Регіон-Інвест" майнових прав на квартири згідно з переліком загальною площею 1 306,20 кв.м.;

- Актом від 15.04.2013 підтверджується передача Публічним акціонерним товариством Автомобільна компанія "Укртранс" ТОВ "Регіон-Інвест" квартир згідно з переліком загальною площею 1 331,50 кв.м.

- Довідкою від 15.04.2013 № 7/1 Публічного акціонерного товариства Автомобільна компанія "Укртранс" підтверджується факт виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Регіон-Інвест" умов договору від 19.11.2003 № 7, в результаті чого набуло право на отримання у власність об`єкта інвестування після введення будинку в експлуатацію.

23.28 Інших доказів, окрім довідки від 15.04.2013 № 7/1 Публічного акціонерного товариства Автомобільна компанія "Укртранс", на підтвердження обставин виконання ТОВ "Регіон-Інвест" умов договору від 19.11.2003 № 7 щодо оплати, судами попередніх інстанцій, відповідно до змісту оскаржуваних судових рішень, не досліджувалося.

23.29 В оскаржуваних судових рішеннях відсутня встановлена обставина порядку розрахунків за умовами Договору від 19.11.2003 № 7, що у свою чергу не дозволяє погодитись чи спростувати висновок судів попередніх інстанцій про те, що довідкою від 15.04.2013 № 7/1 Публічного акціонерного товариства Автомобільна компанія "Укртранс" підтверджується факт виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Регіон-Інвест" умов договору від 19.11.2003 № 7, в результаті виконання яких останнє мало набути право на отримання у власність об`єкта інвестування після введення будинку в експлуатацію.

23.30 Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18.01.2023 у справі № 910/1065/21 та від 22.02.2023 у справі № 910/2116/21 (910/17951/21).

24. Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

25. Суд акцентує, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

26. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

27. Відповідно до діючого законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

28. Оскаржувані постанова суду апеляційної інстанції та рішення суду першої інстанції таким вимогам закону не відповідають.

29. Рішення суду має прийматися у цілковитій відповідності з нормами матеріального та процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних та допустимих доказів у конкретній справі.

30. Вказані вимоги судами першої та апеляційної інстанцій при ухваленні оскаржуваних рішення та постанови не були дотримані.

31. З огляду на викладене, аргументи касаційних скарг знайшли своє підтвердження під час касаційного провадження.

32. У своїй касаційній скарзі ТОВ "Ріо Фін" просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення яким відмовити у задоволенні позову або направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

33. У своїй касаційній скарзі ПАТ "Акціонерний банк "Укргазбанк" просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення яким відмовити у задоволенні позову.

34. Разом з тим, з огляду на вищенаведене, враховуючи те, що Суд дійшов висновку про необхідність дослідження та встановлення фактичних обставин справи, що в силу вимог статті 300 Господарського процесуального кодексу України виходить за межі повноважень Верховного Суду, колегія суддів дійшла висновку про задоволення касаційної скарги ТОВ "Ріо Фін" і про часткове задоволення касаційної скарги ПАТ "Акціонерний банк "Укргазбанк" та про направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

35. Згідно пункту 2 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

36. З огляду на зазначене, Касаційний господарський суд дійшов висновку про те, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи порушено норми процесуального закону - статті 86 Господарського процесуального кодексу України, невірно застосовано норми матеріального права - статей 15, 16, 203, 215 Цивільного кодексу України, а тому рішення суду першої інстанції від 20.09.2021 та постанову суду апеляційної інстанції від 30.11.2022 слід скасувати, а справу № 910/3761/21 слід направити на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

37. При новому розгляді суду необхідно належним чином надати оцінку обставинам того, яким чином визнання недійсними іпотечного договору, договорів про відступлення права вимоги за договором іпотеки та застави та договорів купівлі-продажу квартири без вимог щодо витребування майна з чужого володіння призведе до поновлення прав Позивача, який вважає себе власником квартири, встановити обставини порядку розрахунків за умовами Договору від 19.11.2003 № 7, повно та всебічно дослідити дійсні обставини справи, надати належну оцінку зібраним у справі доказам, їх належності та допустимості, доводам та запереченням сторін і в залежності від встановленого та вимог закону, з урахуванням зауважень викладених в цій постанові, постановити законне та обґрунтоване рішення.

32. Оскільки Касаційний господарський суд дійшов висновку, що судові рішення у справі № 910/3761/21 підлягають скасуванню, а справа направленню на новий розгляд до суду першої інстанції, то розподіл судових витрат, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судом не здійснюється.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 304, 308, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 15.01.2020 № 460-IX, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріо Фін" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2022 та на рішення Господарського суду м. Києва від 20.09.2021 у справі № 910/3761/21 задовольнити.

2. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укргазбанк" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2022 та на рішення Господарського суду м. Києва від 20.09.2021 у справі № 910/3761/21 задовольнити частково.

3. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2022 та рішення Господарського суду м. Києва від 20.09.2021 у справі № 910/3761/21 скасувати.

4. Справу № 910/3761/21 направити на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

5. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. В. Білоус

Судді С. В. Жуков

В. Я. Погребняк