ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

27 березня 2023 року м. ХарківСправа № 143з-23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

розглянувши заяву Приватного підприємства "Транс-Сервіс" (вх. 143 від 23.03.2023) про забезпечення позову до подання

позовної заяви Приватним підприємством "Транс-Сервіс" (вул. Промислова, буд. 21, смт Васищево, Харківський район, Харківська область, 62495; )
до Управління транспорту Харківської обласної військової адміністрації (м-н Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 4 поверх, м.Харків, 61022; )
про визнання дій протиправними, визнання договорів укладеними, визнання договору поновленим,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Транс-Сервіс" 23.03.2023 звернулось до Господарського суду Харківської області із заявою (вх. № 143) про забезпечення до його подання позову до Управління транспорту Харківської обласної військової адміністрації про визнання дій протиправними, визнання договорів укладеними, визнання договору поновленим, шляхом заборони Управлінню транспорту Харківської обласної військової адміністрації вчиняти дії, що перешкоджають Приватному підприємству "Транс-Сервіс" виконувати свої зобов`язання за Договорами № 1391 від 01.08.2014, № 62 від 27.11.2017, № 153 від 09.11.2020 на період розгляду спору, у тому числі, але не виключно, - шляхом укладання договорів про організацію перевезень пасажирів на автобусних маршрутах загального користування № 1198 Харків (ст. метро "Пр. Гагаріна") - Васищеве, № 1167 Харків (АС-3) - Хорошеве, № 1181 Безлюдівка - Харків (АС-3) та № 1622 Харків (АС-3) - Котляри, № 1154 Харків (вул. Малом`ясницька) - Мерефа (Оболонна) з іншими перевізниками, на період розгляду даної справи в Господарському суді Харківської області.

В обґрунтування вказаної заяви Приватне підприємство "Транс-Сервіс" вказує, що 01.08.2014 між позивачем - Приватним підприємством "Транс-Сервіс" (надалі - "Перевізник") та Департаментом інноваційного розвитку промисловості і транспортної інфраструктури Харківської обласної державної адміністрації (надалі - "Замовник") було укладено Договір № 1391 про організацію перевезень пасажирів на автобусних маршрутах загального користування (далі - Договір), за умовами якого Замовник надає Перевізнику право на перевезення пасажирів на приміському автобусному маршруті загального користування № 1198 Харків (ст. метро "Пр. Гагаріна") - Васищеве, а Перевізник зобов`язується здійснювати перевезення пасажирів та багажу за зверненням будь-якої особи на умовах, передбачених Договором та за тарифами, затвердженими у встановленому порядку.

Додатковою угодою № 1 від 10.02.2015 до Договору № 1391 від 01.08.2014 було замінено сторону Договору, а саме Департамент інноваційного розвитку промисловості і транспортної інфраструктури Харківської обласної державної адміністрації замінено на Департамент економіки і міжнародних відносин Харківської обласної державної адміністрації.

Згідно з п. 8.1 Договору, в редакції Додаткової угоди № 3 від 17.04.2019, цей Договір діє з 14.08.2014 по 13.08.2019 включно та подовжується до 13.08.2024 і подовженню не підлягає".

Додатковою угодою № 4 від 21.07.2021 до Договору № 1391 від 01.08.2014 було замінено сторону Договору, а саме Департамент економіки і міжнародних відносин Харківської обласної державної адміністрації замінено на Управління транспорту Харківської обласної державної адміністрації, та серед іншого, було в внесено зміни до п. 6.1. Договору, виклавши його в наступній редакції: "У випадку припинення перевезень без погодження із Замовником або систематичного (трьох або більше разів) порушення Перевізником умов Договору Замовник має право достроково розірвати Договір в односторонньому порядку і призначити для роботи на автобусному маршруті загального користування автомобільного перевізника, який за результатами конкурсу зайняв наступне місце, а в разі його відмови - призначити до проведення конкурсу іншого автомобільного перевізника".

27.11.2017 між позивачем (надалі -"Перевізник") та Департаментом економіки і міжнародних відносин Харківської обласної державної адміністрації (надалі - "Замовник") було укладено Договір № 62 про організацію перевезень пасажирів на автобусних маршрутах загального користування (далі - Договір), за умовами якого Замовник надає Перевізнику право на перевезення пасажирів на приміських автобусних маршрутах загального користування № 1167 Харків (АС-3) - Хорошеве, №1181 Безлюдівка - Харків (АС-3) та № 1622 Харків (АС-3) - Котляри, а Перевізник зобов`язується здійснювати перевезення пасажирів та багажу за зверненням будь-якої особи на умовах, передбачених Договором.

Відповідно до п. 6.1., 6.2. Договору цей Договір діє з 01.01.2018 по 31.12.2022 включно і подовженню не підлягає. Дія Договору припиняється у разі: закінчення терміну, на який його було укладено, терміну дії ліцензії, ліквідації Сторони за Договором, розірвання Договору. Разом з тим, сторони передбачили можливість розірвання Договору в односторонньому порядку.

Додатковою угодою № 2 від 21.07.2021 до Договору № 62 від 27.11.2017 було замінено сторону Договору, а саме Департамент економіки і міжнародних відносин Харківської обласної державної адміністрації замінено на Управління транспорту Харківської обласної державної адміністрації, та серед іншого, було внесено зміни до п. 4.1 Договору, виклавши його в наступній редакції: "У випадку припинення перевезень без погодження із Замовником або систематичного (трьох або більше разів) порушення Перевізником умов Договору Замовник має право достроково розірвати Договір в односторонньому порядку і призначити для роботи на автобусному маршруті загального користування автомобільного перевізника, який за результатами конкурсу зайняв наступне місце, а в разі його відмови - призначити до проведення конкурсу іншого автомобільного перевізника".

09.11.2020 між Позивачем (надалі - "Перевізник") та Департаментом економіки і міжнародних відносин Харківської обласної державної адміністрації (надалі - "Замовник") було укладено Договір № 153 про організацію перевезень пасажирів на автобусних маршрутах загального користування (далі - Договір), за умовами якого Замовник надає Перевізнику право на перевезення пасажирів на приміських автобусних маршрутах загального користування № 1154 Харків (вул. Малом`ясницька) - Мерефа (Оболонна), а Перевізник зобов`язується здійснювати перевезення пасажирів та багажу за зверненням будь-якої особи на умовах, передбачених Договором.

Відповідно до п. 6.1, 6.2 Договору, цей Договір діє з 20.11.2020 по 19.11.2025 включно та може бути подовжений у разі виконання абзацу 9 пункту 53 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня № 1081 (зі змінами). Дія Договору припиняється у разі: закінчення терміну, на який його було укладено, терміну дії ліцензії, ліквідації Сторони за Договором, розірвання Договору. Згідно з п. 6.3 Договору, дія Договору не може бути достроково зупинена в частині відносин щодо обслуговування окремих маршрутів та/або виконання окремих рейсів, а тільки на весь об`єкт конкурсу. Разом з тим, сторони передбачили можливість розірвання Договору в односторонньому порядку.

Додатковою угодою № 1 від 21.07.2021 до Договору № 153 від 09.11.2020 було замінено сторону Договору, а саме Департамент економіки і міжнародних відносин Харківської обласної державної адміністрації замінено на Управління транспорту Харківської обласної державної адміністрації, та серед іншого, було внесено зміни до п. 4.1. Договору, виклавши його в наступній редакції: "У випадку припинення перевезень без погодження із Замовником або систематичного (трьох або більше разів) порушення Перевізником умов Договору Замовник має право достроково розірвати Договір в односторонньому порядку і призначити для роботи на автобусному маршруті загального користування автомобільного перевізника, який за результатами конкурсу зайняв наступне місце, а в разі його відмови - призначити до проведення конкурсу іншого автомобільного перевізника".

Договір про організацію перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міському, приміському та міжміському, які не виходять за межі території області (або дозвіл на перевезення пасажирів на міжобласних маршрутах загального користування), строк дії якого закінчується у період дії воєнного стану в Україні, вважається таким, дію якого продовжено на період дії воєнного стану в Україні і протягом одного року з дня його припинення чи скасування. Продовження строку дії договору про організацію перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міському, приміському та міжміському, які не виходять за межі території області, можливе за згодою сторін та за умови підтвердження автомобільним перевізником спроможності виконувати зобов`язання відповідно до укладеного з ним договору.

З огляду на вищезазначене, позивач вважає, що:

- Договір № 1391 від 01.08.2014 є чинним до 13.08.2024 в силу Додаткової угоди № 3 від 17.04.2019, та, за умови продовження в Україні воєнного стану після 13.08.2024 - на період дії воєнного стану в Україні і протягом одного року з дня його припинення чи скасування;

- Договір № 153 від 09.11.2020 є чинним до 19.11.2025 згідно з п. 6.1 Договору, та, за умови продовження в Україні воєнного стану після 19.11.2025 - на період дії воєнного стану в Україні і протягом одного року з дня його припинення чи скасування;

- враховуючи, що закінчення терміну дії Договору № 62 від 27.11.2017 припав на 31.12.2022, тобто на момент дії воєнного стану, - Договір вважається таким, дію якого продовжено на період дії воєнного стану в Україні і протягом одного року з дня його припинення чи скасування.

Листами від 15.02.2023 № 05-06/275, № 05-06/268, № 05-06/274 Управління транспорту Харківської обласної військової адміністрації повідомило ПП "ТрансСервіс" про розірвання Управлінням в односторонньому порядку Договорів про організацію перевезень пасажирів на автобусних маршрутах загального користування № 1391 від 01.08.2014, № 62 від 27.11.2017; № 153 від 09.11.2020.

Позивач вважає дії Управління транспорту Харківської обласної військової адміністрації з розірвання в односторонньому порядку вищевказаних Договорів протиправними, такими що суперечать ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 188 ГК України, а Договори № 1391 від 01.08.2014 та № 153 від 09.11.2020 є укладеними до 13.08.2024 та до 19.11.2025, відповідно, та, за умови продовження в Україні воєнного стану після 13.08.2024 та 19.11.2025 - на період дії воєнного стану в Україні і протягом одного року з дня його припинення чи скасування, а Договір № 62 від 27.11.2017 є поновленим на період дії воєнного стану в Україні і протягом одного року з дня його припинення чи скасування відповідно до приписів Постанови Кабінету Міністрів України № 512 від 29.04.2022 року, Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 07.02.2023 № 2915-IX. У зв`язку з чим позивач має намір подати відповідний позов до суду

Відповідно до ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, дослідивши надані заявником до заяви докази, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Суд зазначає, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення, в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Такої ж правової позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 14.06.2018 у справі № 916/10/18, від 15.01.2019 у справі № 915/870/18.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову та виходячи з приписів ст. ст. 13, 15, 74 ГПК України (змагальність сторін та пропорційність у господарському судочинстві, обов`язок доказування і подання доказів), господарський суд також має здійснити оцінку обґрунтованості доводів протилежної сторони (відповідача) щодо відсутності підстав та необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням зокрема того, чи порушує вжиття відповідних заходів забезпечення позову (у вигляді заборони третім особам вчиняти певні дії щодо предмета спору тощо) права відповідача або вказаних осіб, а відповідно чи порушується при цьому баланс інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу та яким чином; чи спроможний відповідач фактично (реально) виконати судове рішення в разі задоволення позову, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав та чи спроможний позивач захистити їх в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, якщо захід забезпечення позову не буде вжито судом.

Такої ж правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 15.01.2019 у справі № 915/870/18.

На думку позивача, наявні спроби позбавити його, як перевізника, який у законний спосіб отримав право на укладання відповідного договору, виконував його, права здійснювати господарську діяльність та передати це право іншому перевізнику поза конкурсом, у зв`язку з чим є необхідність і потреба в заходах забезпечення позову.

Обгрунтовуючи свою заяву та викладені обставини, позивач посилається на усні вислови керівника Управління та свої припущення щодо можливого укладання договорів з іншими перевізниками.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд зазначає, що саме лише посилання позивача на наявні спроби та можливість укладання договорів про організацію перевезень пасажирів на автобусних маршрутах загального користування № 1198 Харків (ст. метро "Пр. Гагаріна") - Васищеве, № 1167 Харків (АС-3) - Хорошеве, № 1181 Безлюдівка - Харків (АС-3) та № 1622 Харків (АС-3) - Котляри, № 1154 Харків (вул. Малом`ясницька) - Мерефа (Оболонна) з іншими перевізниками, на думку суду не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Розглянувши матеріали Заяви та докази якими обгрунтовує позивач відповідні обставини , суд зазначає, що з поданих заявником матеріалів, не вбачається того, що Управлінням транспорту Харківської обласної військової адміністрації та Департаментом економіки і міжнародних відносин Харківської обласної військовій адміністрації вчиняються дії щодо укладання договорів про організацію перевезень пасажирів на автобусних маршрутах загального користування № 1198 Харків (ст. метро "Пр. Гагаріна") - Васищеве, № 1167 Харків (АС-3) - Хорошеве, № 1181 Безлюдівка - Харків (АС-3) та № 1622 Харків (АС-3) - Котляри, № 1154 Харків (вул. Малом`ясницька) - Мерефа (Оболонна) з іншими перевізниками.

Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості заяви Приватного підприємства "Транс-Сервіс" щодо необхідності вжиття відповідних заходів до забезпечення позову, ймовірності утруднення виконання або неможливості виконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, адекватності вимог заявника про забезпечення позову, з урахуванням збалансованості інтересів сторін, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, у зв`язку з чим у задоволенні поданої заяви слід відмовити.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Приватного підприємства "Транс-Сервіс" про забезпечення позову до подання позовної заяви (вх.№ 143/23 від 23.03.2023) - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст.ст. 255 - 257 ГПК України, протягом десяти днів з дня її підписання.

Ухвалу підписано 27.03.2023.

Суддя Н.М. Кухар

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.