УХВАЛА

27 березня 2023 року

м. Київ

cправа № 910/5958/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Селіваненка В.П.,

розглянувши матеріали касаційної скарги головного управління Державної податкової служби України у м. Києві (далі - ГУ ДПС у м. Києві)

на рішення господарського суду міста Києва від 23.02.2021 та

постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2022

за позовом ГУ ДПС у м. Києві

до: акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз";

компанії Ей/О Рігас Кугу Буветава

про визнання недійсним контракту від 02.11.2011 №1219,

ВСТАНОВИВ:

06.03.2023 (згідно з поштовими відмітками на конверті) ГУ ДПС у м. Києві звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 23.02.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2022 у справі №910/5958/20 і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Також скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що, обґрунтовуючи підставу для відкриття касаційного провадження, передбачену пунктом 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), скаржник зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування статті 228 Цивільного кодексу України у подібних правовідносинах.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Касаційний господарський суд дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.

Статтею 290 ГПК України передбачені вимоги до форми і змісту касаційної скарги.

Відповідно до частини третьої статті 290 ГПК України касаційна скарга підписується особою, яка подає скаргу, або її представником. До касаційної скарги, поданої представником, додається довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження.

За змістом частини першої статті 56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Приписами частини третьої статті 56 ГПК України встановлено, що юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Отже, наведені положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи, як в порядку самопредставництва, так і іншими особами, як представниками юридичної особи.

У порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких визначені законодавством чи установчими документами.

Касаційну скаргу від імені ГУ ДПС у м. Києві підписано в порядку самопредставництва Коваль Вікторією, однак до скарги не долучено документів на підтвердження того, що вона має право відповідно до Закону представляти інтереси скаржника в порядку самопредставництва, що підтверджується актом Верховного Суду від 09.03.2023 №29.1-25-112 про відсутність у додатках касаційної скарги витягу із Єдиного державного реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

З огляду на наведене, оскільки до матеріалів касаційної скарги ГУ ДПС у м. Києві не додано доказів на підтвердження того, що представник Коваль Вікторія у цій справі має право відповідно до закону представляти інтереси скаржника у порядку самопредставництва, Суд зазначає, що заявник не довів наявності у Коваль Вікторії повноважень представляти скаржника у Верховному Суді та подавати касаційну скаргу.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції зазначає, що скаржнику необхідно усунути недоліки касаційної скарги та надати Суду документ, що посвідчує повноваження особи, яка підписала касаційну скаргу.

До касаційної скарги як доказ сплати судового збору додано платіжні доручення від 29.12.2022 №5183 про сплату судового збору у розмірі 22 079,83 грн., від 30.12.2022 №5192 про сплату судового збору у розмірі 11 983 грн.

Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що згідно з відомостями, які розміщені в графі "Призначення платежу" доданих до скарги платіжних доручень №№5183, 5193, судовий збір сплачено: "за кас. ск. до АТ "ДАТ "Чорноморнафтогаз" та АО "RIGAS KUGU BUVETAVA", КАС у скл. ВС. Код пл.22030102".

Постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 №163 затверджена Інструкція про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг (далі - Інструкція), якою встановлені загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Нормами Інструкції встановлені вимоги щодо заповнення розрахункових документів.

З пункту 37 Інструкціїї вбачається, що одним із реквізитів платіжного доручення є "Призначення платежу".

Пунктом 41 Інструкції визначено, що платник заповнює реквізит "Призначення платежу" платіжної інструкції так, щоб надавати отримувачу коштів повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється платіжна операція. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України.

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Слід зауважити, що на офіційному веб-сайті Верховного Суду (https://supreme.court.gov.ua/supreme/) в розділі "судовий збір" зазначено приклад заповнення графи "Призначення платежу" в платіжному документі.

Необхідними реквізитами ідентифікації скарги є, зокрема, номер справи, у межах якої подається відповідна скарга, та дата судового акта, що оскаржується.

Проте в поданих платіжних доручення відсутні номер справи та дата судового акта.

Таким чином, скаржнику потрібно надати Суду докази на підтвердження того, що судовий збір, сплачений відповідно до платіжних доручень №№5183, 5193, стосується касаційної скарги ГУ ДПС у м. Києві саме на рішення господарського суду міста Києва від 23.02.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2022 у справі №910/5958/20, зокрема щодо уточнення призначення платежу, з відміткою банку.

Крім того, згідно із статтею 291 ГПК України особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Згідно з положеннями статей 73, 76, 77 ГПК України належним та допустимим доказом надсилання іншому учаснику справи копії касаційної скарги з додатками може вважатися розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) з надіслання адресату листа з описом вкладення, поданий в оригіналі або в належній чином засвідченій копії.

Всупереч зазначеним вимогам до касаційної скарги не додано листа з описом вкладення про направлення касаційної скарги і доданих до неї документів іншим учасникам справи.

Неповідомлення сторони у справі про звернення з касаційною скаргою порушує процесуальні права цієї сторони, принципи рівності та змагальності сторін, закріплені частиною третьою статті 2 ГПК України.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, суд касаційної інстанції зазначає, що ГУ ДПС у м. Києві необхідно: надати Суду документ, що посвідчує повноваження особи, яка підписала касаційну скаргу; надати докази на підтвердження того, що судовий збір, сплачений відповідно до платіжних доручень від 29.12.2022 №5183 на суму 22 079,83 грн., від 30.12.2022 №5192 на суму 11 983 грн., стосується касаційної скарги ГУ ДПС у м. Києві саме на рішення господарського суду міста Києва від 23.02.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2022 у справі №910/5958/20; надати суду оригінали документів, що підтверджують надсилання іншим учасниками справи копії цієї скарги і доданих до неї документів, а саме описів вкладення.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу ГУ ДПС у м. Києві на те, що неусунення названих недоліків протягом установленого строку матиме наслідком повернення касаційної скарги відповідно до частини четвертої статті 174 ГПК України.

Керуючись статтями 174, 234, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу головного управління Державної податкової служби України у м. Києві на рішення господарського суду міста Києва від 23.02.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2022 у справі №910/5958/20 залишити без руху.

2. Надати головному управлінню Державної податкової служби України у м. Києві строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю не більше 10 днів з дня вручення цієї ухвали. Документи про усунення недоліків направляти до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6 або через особистий кабінет в системі "Електронний суд".

3. Роз`яснити головному управлінню Державної податкової служби України у м. Києві, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

4. Повідомити скаржника, що з 05.10.2021 офіційно розпочали функціонування три підсистеми (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: "Електронний кабінет", "Електронний суд", підсистема відеоконференцзв`язку, у зв`язку з чим відповідно до частини шостої статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя В. Селіваненко