ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"02" березня 2023 р. м. Київ Справа № 911/1333/22

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Янюк О.С. за участю секретаря судового засідання Харченко О.М. розглянувши у судовому засіданні справу

про неплатоспроможність ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

У судове засідання учасники справи не з`явились

УСТАНОВИВ:

1. Ухвалою Господарського суду Київської області (далі - суд) від 26.09.2022, зокрема: відкрито провадження у справі №911/1333/22 про неплатоспроможність ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , боржник); введено процедуру реструктуризації боргів; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів відповідно до ст. 121 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - Кодекс); призначено керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича (свідоцтво №1732 від 11.11.2015); постановлено оприлюднити на офіційному веб-сайті Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника; призначено попереднє засідання на 21.11.2022 та вирішено інші процесуальні питання у справі.

13.10.2022 (після офіційного оголошення, у межах строку встановленого ч. 1 ст. 45 Кодексу) засобами поштового зв`язку до суду звернулось Акціонерне товариство «Альфа-банк» (далі - АТ «Альфа-банк») із заявою б/н від 13.10.2022 (вх. №14591/22 від 18.10.2022) про визнання грошових вимог до боржника, з урахуванням абз. 4 ч. 2 ст. 45 Кодексу, у розмірі 22 030 360,82рн.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законами України.

На підставі ст. 216 ГПК України попереднє засідання відкладалось до 12.12.2022, про що суд постановив відповідну протокольну ухвалу від 21.11.2022.

За результатами попереднього засідання ухвалою суду від 12.12.2022 відхилено заявлені грошові вимоги АТ «Альфа-Банк» у повному обсязі та призначено судове засідання для вирішення питання щодо переходу до наступної судової процедури щодо боржника або закриття провадження у справі на 02.02.2023.

20.01.2023 через канцелярію суду керуючим реструктуризацією подано клопотання №02-104/34 від 20.01.2023 (вх. №1190/23), в якому просить суд: закрити провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 ; вважати вимоги конкурсних кредиторів , у тому числі Акціонерного товариства «Родовід банк» (далі - АТ «Родовід банк») або його правонаступника, які не були заявлені до боржника в установлений Кодексом строк та вимоги АТ «Альфа-банк», які відхилені судом, погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнати такими, що не підлягають виконанню.

Водночас, 30.01.2023 (після закінчення, встановленого ч. 1 ст. 45 Кодексу, строку) засобами поштового зв`язку до суду звернулось Акціонерне товариство «Сенс банк» (далі - АТ «Сенс банк») із заявою б/н від 30.01.2023 (вх. №1951/23 від 31.01.2023) про визнання грошових вимог до боржника, з урахуванням абз. 4 ч. 2 ст. 45 Кодексу, у розмірі 22 765 984,52 грн, яка (після усунення недоліків) ухвалою суду від 08.02.2023 призначена до розгляду у судове засідання на 27.02.2023.

У зв`язку із необхідністю розгляду вищевказаної заяви, протокольною ухвалою суду від 02.02.2023 на підставі ст. 216 ГПК України у судовому засіданні з розгляду питання щодо переходу до наступної судової процедури щодо боржника оголошено перерву до 02.03.2023.

Ухвалою суду від 27.02.2023 відповідну заяву АТ «Сенс банк» залишено без задоволення, а заявлені АТ «Сенс банк» грошові вимоги відхилено у повному обсязі.

02.03.2023 у судове засідання представник боржника та керуючий реструктуризацією не з`явились, проте, подали до суду клопотання (вх. №3994/23 від 01.03.2023; №4041/23 від 02.03.2023) про проведення засідання без їх участі, які суд на підставі ст. 42 ГПК України визнав за можливе задовольнити.

2. Розглянувши відповідне клопотання керуючого реструктуризацією про закриття провадження у справі, дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, із змісту п.2 ч.4 ст.122 Кодексу вбачається, що наступним етапом після попереднього засідання є вирішення питання щодо розгляду погодженого кредиторами плану реструктуризації боргів або прийняття рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі. Відповідне рішення за результатами проведеної арбітражним керуючим процедури реструктуризації боргів приймається кредиторами, у визначених законом випадках - судом.

2.1. У свою чергу, кредитор - це юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство (абз. 11 ч. 1 ст. 1 Кодексу).

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 120 Кодексу з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника пред`явлення кредиторами вимог до боржника та задоволення таких вимог може відбуватися лише в межах провадження у справі про неплатоспроможність та у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Так, порядок набуття кредитором статусу учасника провадження у справі про банкрутство юридичних осіб визначено в ст. 45 Кодекс, згідно з частиною першою якої конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Із матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду із відповідною заявою ОСОБА_1 на виконання п. 3 ч. 2 ст. 116 Кодексу надав конкретизований список кредиторів, а саме: АТ «Альфа-Банк» із грошовими вимогами у розмірі 603 322,03дол США (за курсом НБУ станом на 01.08.2022 - 22 062 641,99грн) за договором №380/349/07-Пі від 13.04.2007 про надання відновлювальної кредитної лінії; ПАТ «Родовід Банк» із грошовими вимогами у розмірі 396 283,20дол США (за курсом НБУ станом на 01.08.2022 - 14 491 521,83грн), та у розмірі 295 000дол США (сума неустойки; за курсом НБУ станом на 01.08.2022 - 10 787 737,00) за кредитним договором №77.2/СЗ-024.08.2 від 11.02.2008.

На виконання вимог ч. 7 ст. 119 Кодексу судом направлено ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника особам, які мають право взяти участь у такій справі, а саме:

АТ «Родовід банк», який зі свого боку листом №056-60-111/22 від 21.12.2022 повідомив суд про те, що право вимоги за кредитним договором №77.2/СЗ-024.08.2 від 11.02.2008 відступлено на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ю-бейс» (ідентифікаційний код 42901825) у складі лоту GL2N420624. Ураховуючи зазначене, судом шляхом направлення ухвали суду від 26.09.2022 до ТОВ «Фінансова компанія «Ю-бейс» на електронну пошту, яка розміщена на веб-сайті вказаної особи (), повідомлено останнього про наявність справи №911/1333/22. Разом із цим, керуючим реструктуризацією, із урахуванням правової позиції вкладеної у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.10.2022 у справі №921/39/21, надіслано вказаному товариству на адресу його місцезнаходження (м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 55) повідомлення №02-104/33 від 12.12.2022 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 , в якому зазначено про наявність у вказаної особи обов`язку звернутись до суду у порядку ст. 45 Кодексу, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 12.12.2022 та поштовою накладною АТ «Укрпошта» від 12.12.2022. Проте, відповідної заяви ані суду, ані керуючому реалізацією від зазначеної особи заявлено не було;

АТ «Альфа банк» (з 30.11.2022 АТ «Сенс банк»), який скористався своїм правом, та у жовтні 2022 року і у січні 2023 року звернувся до суду із заявами про визнання грошових вимог, які розглянуті судом у встановленому Кодексом порядку та повністю відхилені.

Інших заяв від осіб, які мають будь-які вимоги до боржника у порядку ст.45 Кодексу ані суду, ані керуючому реструктуризації заявлено не було.

Отже, станом на 02.03.2023 у даній справі жодна особа не набула статусу кредитора у встановленому Кодексом порядку.

У свою чергу, суд зазначає, що одним із наслідків відсутності кредиторів боржника є неможливість організації і проведення зборів кредиторів, до основних завдань яких у процедурі реструктуризації боргів боржника віднесено розгляд проекту плану реструктуризації боргів боржника та прийняття рішення про його схвалення.

За змістом ч. 11 ст. 126 Кодексу у разі, якщо протягом трьох місяців з дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність і введення процедури реструктуризації боргів боржника до господарського суду не поданий погоджений боржником і схвалений кредиторами план реструктуризації боргів боржника, господарський суд має право прийняти рішення про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника відповідно до цього Кодексу або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Тобто, за умови відсутності кредиторів, а відтак і можливості розгляду та схвалення зборами кредиторів плану реструктуризації боргів боржника, метою якого є відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань перед кредиторами, законодавець передбачив право суду ухвалити рішення, яким визнати боржника банкрутом та перейти до процедури погашення боргів або закрити провадження у справі. Відповідне право реалізується судом з урахуванням конкретних обставин справи (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.12.2021 у справі №921/173/21).

Згідно з ч. 1 ст. 130 Кодексу господарський суд ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника у разі, якщо протягом 120-ти днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зборами кредиторів не прийнято рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів боржника.

З наведеного слідує, що ухваленню постанови про визнання боржника банкрутом передують такі умови, як не прийняття у встановлений законом строк рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника зборами кредиторів (що в свою чергу передбачає наявність кредиторів у справі про банкрутство) або ухвалення судом рішення про перехід до процедури погашення боргів боржника.

Отже, зважаючи на відсутність вимог кредиторів до боржника та неможливість здійснити розгляд плану реструктуризації боргів боржника, то процесуальна можливість здійснення подальшого провадження у справі (перехід до процедури погашення боргів боржника) та підстави для визнання боржника банкрутом відсутні.

Водночас, ураховуючи те, що ухвалою суду від 26.09.2022 було відкрито провадження у справі, то беручи до уваги положення ч. 11 ст. 126 Кодексу та дату проведення судового засідання (02.03.2023) у суду наявне право прийняти рішення про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Відповідно до ч. 7 ст. 123 Кодексу суд приймає рішення про закриття провадження у справі за клопотанням зборів кредиторів, сторони у справі або з власної ініціативи, якщо:

1) боржником у декларації про майновий стан зазначена неповна та/або недостовірна інформація про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї, якщо боржник упродовж семи днів після отримання звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки такої декларації не надав суду виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї;

2) майно членів сім`ї боржника було придбано за кошти боржника та/або зареєстровано на іншого члена сім`ї з метою ухилення боржника від погашення боргу перед кредиторами;

3) судовим рішенням, що набрало законної сили та не було скасоване, боржник був притягнутий до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю.

Проаналізувавши наявні матеріалів справи, суд дійшов висновку про відсутність спеціальних підстав для закриття провадження визначених ч. 7 ст. 127 Кодексу.

Водночас, ст. 113 Кодексу встановлено, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

За такого правового регулювання у справі про неплатоспроможність фізичної особи застосовні загальні підстави закриття провадження у справі про банкрутство, передбачені ч. 1 ст. 90 Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених спеціальними нормами цього Кодексу, отже, тією мірою, якою ці підстави можуть стосуватися боржника - фізичної особи.

Системне тлумачення положень ч. 1 ст. 90 Кодексу у взаємозв`язку зі ст. 113 Кодексу свідчить, що наведена норма та визначені нею підстави закриття провадження у справі про банкрутство (за винятком, визначених п.п. 1, 2, 5, які стосуються виключно юридичних осіб) є загальними приписами стосовно підстав закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи за Книгою четвертою цього Кодексу, адже застосовуються як до банкрутства юридичних осіб, так і фізичних осіб, фізичних осіб - підприємців.

Тож, за змістом ч. 1 ст. 90 Кодексу термін «справа про банкрутство» слід тлумачити широко, як універсальне поняття, адже банкрутство боржника є одним з етапів провадження про неплатоспроможність фізичної особи, а підстави закриття провадження, які стосуються лише юридичних осіб, законодавець виділив у цій нормі відповідним уточненням щодо особи боржника або властивих лише банкрутству юридичних осіб судових процедур (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.10.2022 у справі №910/15985/20).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 90 Кодексу господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство, якщо до боржника після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про його банкрутство не висунуто вимог.

Як зазначалось вище, положеннями Кодексу встановлено саме обов`язок конкурсних кредиторів подати до господарського суду відповідні письмові заяви з вимогами до боржника у визначений законом строк. Разом з тим, хоч аналіз положень ч. 4 ст. 45 Кодексу свідчить про право кредитора заявити відповідні вимоги і після закінчення строку, встановленого для їх подання (що не впливатиме на характер та черговість таких вимог та матиме значення лише щодо права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів), однак, таке право не може звільнити кредитора від правових наслідків недотримання ним вказаного обов`язку щодо подання письмової заяви з вимогами до боржника у відповідний строк.

Такими правовими наслідками є закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи на підставі п. 6 ч. 1 ст. 90 Кодексу та визначена ч. 4 цієї статті можливість визнання погашеними вимог конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, а виконавчих документів за відповідними вимогами такими, що не підлягають виконанню.

Так, ухвалами суду від 11.11.2022 (за результатами попереднього засідання) та від 27.02.2023 (за результатами судового засідання) відхилено вимоги АТ «Сенс банк» (попередня назва АТ «Альфа-банк), а ТОВ «Фінансова компанія «Ю-бейс» взагалі не звернулось до суду із заявою про визнання грошових вимог до боржника.

Отже, станом на дату проведення судового засідання до боржника фактично не висунуто грошових вимог.

Ураховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 90 Кодексу.

2.2. Водночас, ч. 4 ст. 90 Кодексу встановлено, що у випадках, передбачених п.п. 4-6 ч. 1 цієї статті, господарський суд в ухвалі про закриття провадження у справі зазначає, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

У свою чергу, судом береться до уваги те, що право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник.

Так, відповідно до ст. 1 Кодексу, зокрема, боржник - фізична особа неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав.

Частиною 2 ст. 6 Кодексу встановлено, що відповідно до цього Кодексу щодо боржника - фізичної особи застосовуються такі судові процедури: реструктуризація боргів боржника та погашення боргів боржника.

Згідно з ч. 5 ст. 119 Кодексу в ухвалі про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника господарський суд серед іншого зазначає про введення процедури реструктуризації боргів боржника.

Реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника (ст. 1 Кодексу).

Отже, ця судова процедура є першим, обов`язковим та пріоритетним етапом справи про неплатоспроможність фізичної особи, в якій боржник може реалізувати право на зміну способу та порядку сплати боргів з урахуванням його об`єктивних можливостей і прагнення до розрахунку з кредиторами, маючи гарантії залишення частини доходу на задоволення побутових потреб та може отримати прощення (списання) кредиторських вимог чи їх частини.

Водночас, з огляду на мету та цілі Кодексу інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.

За такого підходу у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи скористатися правом на реабілітацію, зокрема у спосіб, що певною мірою утискає інтереси кредиторів, заслуговує лише чесний і сумлінний боржник, інше б суперечило принципу добросовісності, який ґрунтується на приписах ст.ст. 3, 13 Цивільного кодексу України.

Тому до боржника - фізичної особи Кодекс установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.

Отже, Кодексом закріплено принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.

Саме такий боржник реалізує право ініціювати провадження у справі про власну неплатоспроможність не на шкоду кредиторам, а для досягнення легітимної мети цього провадження - соціальної реабілітації добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та/або звільнення від боргів задля відновлення його платоспроможності. Аналогічна правова позиція щодо принципу добросовісності боржника викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.05.2022 у справі №903/806/20.

Із матеріалів справи вбачається, що з моменту постановлення судом ухвали від 26.09.2022 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник належним чином виконував покладені на нього обов`язки, які додатково виникли, у зв`язку із перебуванням останнього у спеціальному правовому режимі, зокрема але не виключно: надав безперешкодний доступ керуючому реструктуризацією для огляду майна боржника за адресою його фактичного проживання, що підтверджується відео- та фотозйомкою житла ОСОБА_1 ; не перешкоджав керуючому реструктуризацією у з`ясуванні інформації щодо майнового стану, про що свідчать відповідні матеріали інвентаризації (акти; довідки; описи; відомості), кредитні договори, державні акти про право власності на земельну ділянку, інформація з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; усунув недоліки декларацій у встановлений п. 1 ч. 7 ст. 123 Кодексу строк; здійснив розгляд заявлених грошових вимог АТ «Альфа-банк» та АТ «Сенс банк»; брав участь у відповідних засіданнях суду.

Доказів, які б вказували на протилежне учасниками справи суду надано не було. Також суд, оцінюючи загальну поведінку боржника під час проведення щодо нього процедури реструктуризації, не виявив з його боку зловживання та/або приховування тих чи інших обставин, які впливають на прийняття відповідного рішення.

Підсумовуючи викладене, керуючись ст.ст. 234-235 ГПК України, ст. 45, 90, 113, 122-123 Кодексу, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання керуючого реструктуризацією Демчана Олександра Івановича №02-104/34 від 20.01.2023 (вх. №1190/23 від 20.01.2023) про закриття провадження - задовольнити.

2. Закрити провадження у справі №911/1333/22.

3. Припинити дію мораторію, введеного ухвалою Господарського суду Київської області від 26.09.2022.

4. Припинити повноваження керуючого реструктуризацією богів Плахова Олександра Івановича арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича (свідоцтво №1732 від 11.11.2015).

5. Вимоги конкурсних кредиторів, а саме: Акціонерного товариства «Сенс банк» (попередня назва Акціонерне товариство «Альфа банк»), які виникли на підставі кредитного договору №380/349/07-Пі від 13.04.2007 про надання відновлювальної кредитної лінії, та Акціонерного товариства «Родовід банк» та/або Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ю-бейс», які виникли на підставі кредитного договору №77.2/СЗ-024.08.2 від 11.02.2008, вважаються погашеними, а виконавчі документи (у разі наявності) за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

6. Копію ухвали направити учасникам справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України ухвала набрала законної сили 29.03.2023 та згідно ст. 255 ГПК України може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів у порядку, передбаченому ст.ст. 256-257 ГПК України.

Суддя О.С. Янюк

Ухвалу підписано 29.03.2023.