ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"31" березня 2023 р. Справа № 918/67/23
Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Політики Н.А., за участі секретаря судового засідання Костюкович Ю.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "Авантаж" від 18 березня 2023 року № 01-1803/2023 про стягнення витрат на правову допомогу у справі № 918/67/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "Авантаж"
до Приватного підприємства "Агро-Експрес-Сервіс"
про стягнення заборгованості в сумі 731 274 грн 51 коп.,
у судове засідання учасники справи не з`явилися.
Рішенням Господарського суду Рівненської області від 13 березня 2023 року позов задоволено частково. Стягнуто з Приватного підприємства "Агро-Експрес-Сервіс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "Авантаж" 11 173 грн 91 коп. - 3% річних, 13 594 грн 90 коп. - пені, 47 568 грн 81 коп. - інфляційних втрат та 1 085 грн 06 коп. - витрат по оплаті судового збору. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "Авантаж" про стягнення з Приватного підприємства "Агро-Експрес-Сервіс" трьох відсотків річних в сумі 249 грн 59 коп., пені в сумі 177 241 грн 98 коп. та інфляційних втрат в сумі 30 225 грн 12 коп. відмовлено.

21 березня 2023 року від представника позивача на адресу суду надійшла заява від 18.03.2023 року № 01-1803/2023 про стягнення витрат на правову допомогу, в якій просить:

- ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про судові витрати на професійну правничу допомогу, понесені позивачем під час розгляду справи № 918/67/23 Господарським судом Рівненської області;

- стягнути з Приватного підприємства "Агро-Експрес-Сервіс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "Авантаж" понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 53 560 грн 10 коп.

Ухвалою суду від 21 березня 2023 року заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "Авантаж" від 18 березня 2023 року № 01-1803/2023 про стягнення витрат на правову допомогу у справі № 918/67/23 прийнято до розгляду та призначено у судове засідання на 27 березня 2023 року.

27 березня 2023 року від відповідача на електронну адресу надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, в якій просить зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами до суми 6 750 грн 00 коп., яка у відсотковому значенні дорівнює розміру задоволених позовних вимог позивача, тобто 9% від ціни позову. Відповідач звертає увагу на те, що спір про стягнення заборгованості за договором оренди техніки, за наявності письмового підписаного сторонами договору, підписаних сторонами актів наданих послуг, не вимагає дослідження наукової доктрини, не містить жодних фундаментальних наукових висновків. Також відповідач наголошує на тому, що адвокатом Браніцьким О. М. не було належним чином досліджено матеріали справи, жодним чином не опрацьовано умови договору, що відобразилося в ігноруванні умов договору при розрахунку неустойки. Як зазначає відповідач, надані представником позивача розрахунки по позову здійснені з помилками, що було встановлено судом та вказано у рішенні. Відповідач вважає, що не можуть бути задоволені вимоги про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі, зазначеному у заяві, так як з огляду на велику кількість помилок та не врахування умов договору між позивачем і відповідачем, сума в розмірі 53 000 грн 00 коп. є надмірною і невиправданою. На думку відповідача, час проведений адвокатом в дорозі не є правовою допомогою, крім того, як зазначає відповідач, нічого не зупиняло адвоката Браніцького О. М. звернутися з клопотанням про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, як вчинялося ним раніше. Отже, відповідач вважає, що час витрачений адвокатом Браніцьким О, М. для доїзду до Господарського суду Рівненської області з м. Києва, де зареєстровано робоче місце адвоката, не відповідає критеріям розумності та об`єктивної необхідності. Крім того відповідач звертає увагу на те, що заборгованість в розмірі 500 000 грн 33 коп., як одна зі складових позовних вимог була сплачена добровільно ПП "Агро-Експрес-Сервіс"; суму пені, яку просив позивач стягнути з відповідача, відкинувши помилки допущені адвокатом Браніцьким О. М., було зменшено на 93%; суму процентів річних, відкинувши помилки допущені адвокатом Браніцьким О.М., було зменшено на 3%; суму інфляційних втрат, відкинувши помилки допущені адвокатом Браніцьким О. М., було зменшено на 39%. Витрати по оплаті судового збору, які стягнуто з відповідача, зменшено на 91%. Таким чином, як зазначає відповідач, сума задоволених позовних вимог, менша від ціни позову на 91%. Відтак, відповідач вважає необґрунтованими і надмірними витрати, які представник позивача просить в заяві стягнути з ПП "Агро-Експрес-Сервіс".

У судове засідання 27 березня 2023 року позивач не з`явився, однак в заяві від 18 березня 2023 року № 01-1803/2023 про стягнення витрат на правову допомогу просив розгляд вказаної заяви проводити без участі представників.

Крім того відповідач у судове засідання 27 березня 2023 року також не з`явився, однак 27.03.2023 року від останнього на електронну адресу суду надійшло клопотання від 27.03.2023 року №2703 про розгляд справи без участі відповідача. В даному клопотанні відповідач просить провести судове засідання про стягнення витрат на правову допомогу, призначене на 13:20 год. 27.03.2023 року, без участі представника відповідача.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи визначений законом строк і порядок ухвалення додаткового рішення, а також заяву позивача та клопотання відповідача, суд вважає за можливе розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "Авантаж" від 18 березня 2023 року № 01-1803/2023 про стягнення витрат на правову допомогу у справі № 918/67/23 за відсутності за відсутності учасників справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 вказаної статті).

У судовому засіданні 27 березня 2023 року судом було прийнято додаткове рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, за приписами ст. 244 ГПК України слідує, що додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Так, Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "Авантаж" в позовній заяві було наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи, та які складаються з судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви, в розмірі 10 969 грн 12 коп. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 73 000 грн 00 коп.

13 березня від представника позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшла заява про стягнення витрат на правову допомогу, в якій повідомлено, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду стороною позивача будуть надані належні та допустимі докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу.

В заяві від 18 березня 2023 року № 01-1803/2023 про стягнення витрат на правову допомогу представник Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "Авантаж" просив стягнути з Приватного підприємства "Агро-Експрес-Сервіс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "Авантаж" понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 53 560 грн 10 коп.

Частина 1 ст. 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Згідно з приписами ч. 2 ст. 16 ГПК України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частини 1 та 2 ст. 126 ГПК України встановлює, що:

- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави;

- за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Частина 4 ст. 126 ГПК України встановлює, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

При цьому, відповідно до приписів ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною восьмою статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

На підтвердження понесених витрат в сумі 53 560 грн 10 коп. представник позивача надав договір про надання професійної правничої допомоги від 24 жовтня 2022 року № 01-2410/2022, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "Авантаж" (далі - Клієнт) та Адвокатським бюро "Олександра Браніцького" (далі - Бюро), Додаткову угоду від 3 січня 2023 року № 2 та Акт надання професійної правничої допомоги від 14 березня 2023 року.

Відповідно до п. 1.1. Договору про надання професійної правничої допомоги від 24 жовтня 2022 року № 01-2410/2022, Бюро зобов`язується здійснювати захист прав та інтересів Клієнта (в тому числі, але не обмежуючись у кримінальних провадженнях), а також представництво в усіх судах України, передбачених Законом України "Про судоустрій і статус суддів", у будь-яких органах державної влади, місцевого самоврядування, органах та територіальних підрозділах Міністерства внутрішніх справ, Національної поліції України, прокуратури України, Служби Безпеки України, Бюро економічної безпеки, Державної митної служби України, Державної податкової служби України, будь-яких територіальних органах та підрозділах, перед структурними підрозділами НАБУ, у відносинах з підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності та підпорядкування, в тому числі перед підприємствами поштового зв`язку, перед фізичними особами та надавати інші види правової допомоги на умовах і в порядку, що визначені договором, а Клієнт зобов`язується сприяти наданню правової допомоги та оплатити фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

На підтвердження факту надання Бюро Клієнту правової допомоги відповідно до умов Договору складається Акт про надання правової допомоги шляхом його двостороннього підписання протягом трьох календарних днів з моменту надання (часткового надання) правової допомоги (пункт 1.3. Договору про надання професійної правничої допомоги від 24 жовтня 2022 року № 01-2410/2022).

Надання правової допомоги починається з моменту підписання сторонами договору (пункт 2.1. Договору про надання професійної правничої допомоги від 24 жовтня 2022 року № 01-2410/2022).

Дія договору припиняється його належним виконанням (пункт 2.2. Договору про надання професійної правничої допомоги від 24 жовтня 2022 року № 01-2410/2022).

Відповідно до пункту 5.1. Договору про надання професійної правничої допомоги від 24 жовтня 2022 року № 01-2410/2022, за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомога Клієнт сплачує Бюро гонорар.

Розмір гонорару та порядок його сплати узгоджується між Сторонами за надання конкретної правової допомоги в окремих Додаткових угодах до договору, які стають його невід`ємною частиною. При встановленні розміру гонорару враховуватимуться складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан Клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (пункт 5.2. Договору про надання професійної правничої допомоги від 24 жовтня 2022 року № 01-2410/2022).

Судом встановлено, що Договір про надання професійної правничої допомоги від 24 жовтня 2022 року № 01-2410/2022 підписаний його сторонами, а підписи скріплені печатками юридичних осіб.

3 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "Авантаж" (далі - Клієнт) та Адвокатським бюро "Олександра Браніцького" (далі - Бюро) укладено Додаткову угоду № 2 до Договору про надання професійної правничої допомоги від 24 жовтня 2022 року № 01-2410/2022, відповідно до пункту 1.1. якої сторони погодили, що Бюро надає Клієнту правову допомогу у спорі з Приватним підприємством "Агро-Експрес-Сервіс" (ідентифікаційний код 30132761) щодо невиконання останнім умов Договору оренди техніки з екіпажем № 16-22 від 10 травня 2022 року та стягнення з боржника суми орендних платежів, 3% річних, інфляційних втрат та пені згідно договору.

Згідно пункту 1.2. Додаткової угоди від 3 січня 2023 року № 2 правова допомога надаватиметься в суді першої інстанції згідно з визначеною підсудністю, що включає зокрема, але не виключно: аналіз наданих Клієнтом документів, збір доказів, підготовку і подання до суду позовної заяви, підготовку необхідних процесуальних документів, ознайомлення з матеріалами справи, участь в судових засіданнях у суді першої інстанції, вчинення інших дій необхідних для надання Клієнту правової допомоги, в межах повноважень, визначених пунктом 3.1. основного договору.

Пунктом 1.3 Додаткової угоди від 3 січня 2023 року № 2 сторони погодили, що розмір винагороди Бюро за надання правової допомоги, обсяг якої визначено в пункті 1.2. Додаткової угоди до основного договору, становить грошову суму в національній валюті України (гривні), визначену згідно порядку обчислення гонорару у формі фіксованої оплати та складає 73 000 грн 00 коп.

У відповідності до пункту 1.4. Додаткової угоди від 3 січня 2023 року № 2 сторони при встановленні розміру гонорару враховували складність справи, кваліфікацію і досвід адвоката/адвокатів, фінансовий стан Клієнта та інші істотні обставини.

Клієнт сплачує винагороду Бюро, передбачену в пункті 1.3. Додаткової угоди протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту отримання рахунку Бюро (пункт 1.5 Додаткової угоди від 3 січня 2023 року № 2).

Додаткова угода вступає в силу з моменту її підписання уповноваженими представниками та скріплення печатками сторін і діє до дати закінчення строку дії договору, а в частині оплати Клієнтом винагороди за надану правову допомогу - до повного виконання зобов`язань (розрахунку) (пункт 1.9 Додаткової угоди від 3 січня 2023 року № 2).

Судом встановлено, що Додаткова угода від 3 січня 2023 року № 2 підписана її сторонами, а підписи скріплені печатками юридичних осіб.

Правову допомогу за вказаним договором надавав Клієнту адвокат Браніцький О.М.

Доказом того, що Браніцький О.М. є адвокатом свідчить свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 20.03.2008 року № 3604/10.

Також до матеріалів справи долучено ордер на надання правничої (правової) допомоги серія АІ № 1297242 від 25 жовтня 2022 року адвоката Браніцького Олександра Миколайовича, виданий Адвокатським бюро "Олександра Браніцького" на підставі договору про надання правової допомоги від 24 жовтня 2022 року № 01-2410/2022.

14 березня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "Авантаж" та Адвокатським бюро "Олександра Браніцького" підписано Акт надання професійної правничої допомоги № 1, згідно з яким Бюро надано професійну правничу допомогу Клієнту такого характеру:

- вивчення Договору оренди техніки з екіпажем № 16-22 від 10.05.2022 з додатками, інших доказів, прийнятих (укладених) сторонами на виконання вказаного договору - кількість витраченого часу 3 год.;

- напрацювання правової позиції та плану дій щодо захисту прав та законних інтересів Клієнта - кількість витраченого часу 2 год.;

- зустріч з Клієнтом, узгодження запропонованої правової позиції та роз`яснення правових наслідків - кількість витраченого часу 1 год.;

- підготовка позовної заяви, виконання вимог процесуального закону щодо її подання до господарського суду Рівненської області - кількість витраченого часу 3 год.;

- аналіз ухвали Господарського суду Рівненської області від 21.01.2023 року у справі № 918/67/23 про відкриття провадження та роз`яснення правового змісту Клієнту - кількість витраченого часу 0,25 год.;

- підготовка та подання клопотання про проведення судового засідання призначеного на 13.02/2023 в режимі відеоконференції у справі № 918/67/23 - кількість витраченого часу 1 год.;

- підготовка та подання клопотання про проведення судового засідання призначеного на 27.02.2023 в режимі відеоконференції у справі № 918/67/23 - кількість витраченого часу 0,5 год.;

- підготовка та подання заяви про зменшення позовних вимог від 21.02.2023 - кількість витраченого часу 1 год.;

- участь у підготовчому засідання - кількість витраченого часу 0,5 год.;

- аналіз ухвали Господарського суду Рівненської області від 27.02.2023 року у справі № 918/67/23 про закриття підготовчого провадження та роз`яснення правового змісту Клієнту - кількість витраченого часу 0,25 год.;

- участь у судовому засіданні 13.03.2023 (розгляд спору по суті), у тому числі час в дорозі очікування судового засідання - кількість витраченого часу 0,25 год.;

- аналіз рішення Господарського суду Рівненської області від 13.03.2023 року у справі № 918/67/23 про часткове задоволення позову та роз`яснення правового змісту Клієнту - кількість витраченого часу 0,5 год.

В пункті 1.3. Акту надання професійної правничої допомоги від 14.03.2023 року № 1 сторонами погоджено, що обсяг професійної правничої допомоги наданий Бюро у Господарському суді Рівненської області у необхідному обсязі, отриманий Клієнтом, визначений Сторонами у фіксованому розмірі (п. 1.3. Додаткової угоди № 2 від 03.01.2023) та у грошовому виразі становить 73 000 грн 00 коп.

В заяві від 18 березня 2023 року № 01-1803/2023 про стягнення витрат на правову допомогу представник Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "Авантаж" просив стягнути з Приватного підприємства "Агро-Експрес-Сервіс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "Авантаж" понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 53 560 грн 10 коп.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З урахуванням наведеного, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу, окрім документального обґрунтування та доведеності, мають відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим у частині п`ятій статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, також визначені положеннями частин шостої, сьомої та дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

За змістом частини третьої статті 237 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) однією з підстав виникнення представництва є договір.

Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 року у справі № 910/12876/19).

Велика Палата Верховного Суду у справі № 922/1964/21 зауважує, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України.

Частинами другою та третьою статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру; погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Велика Палата Верховного Суду зауважує у справі № 922/1964/21, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18.

Так, з огляду на вищезазначене, суд не вважає фактичними, неминучими та обґрунтованими витрати на правову допомогу, зазначені в п. 5 (аналіз ухвали Господарського суду Рівненської області від 21.01.2023 року у справі № 918/67/23 про відкриття провадження та роз`яснення правового змісту Клієнту - кількість витраченого часу 0,25 год.), в п. 10 (аналіз ухвали Господарського суду Рівненської області від 27.02.2023 року у справі № 918/67/23 про закриття підготовчого провадження та роз`яснення правового змісту Клієнту - кількість витраченого часу 0,25 год.) та в п. 12 (аналіз рішення Господарського суду Рівненської області від 13.03.2023 року у справі № 918/67/23 про часткове задоволення позову та роз`яснення правового змісту Клієнту - кількість витраченого часу 0,5 год.) Акту надання професійної правничої допомоги від 14 березня 2023 року № 1.

Щодо правової допомоги, визначеної в п. 6 (підготовка та подання клопотання про проведення судового засідання призначеного на 13.02/2023 в режимі відеоконференції у справі № 918/67/23 - кількість витраченого часу 1 год.) та в п. 7 (підготовка та подання клопотання про проведення судового засідання призначеного на 27.02.2023 в режимі відеоконференції у справі № 918/67/23 - кількість витраченого часу 0,5 год.) суд зазначає, що подані позивачем заяви є абсолютно аналогічними за змістом, тому розмір визначеного в акті часу є неспівмірним із фактичним часом та обсягом таких послуг.

Суд, враховуючи принцип співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи, обсягом та змістом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також відповідність суми понесених витрат критеріям реальності і розумності, дійшов висновку про те, що справедливими, розумними та співмірними є витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000 грн 00 коп.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дану позицію підтримує Верховний Суд відповідно до постанови Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду у складі Верховного суду у справі № 922/445/19 від 03.10.2019 року.

Відповідно до частини п`ятої статті 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи, що відповідачем заявлено клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за необхідне зменшити заявлену до стягнення суму витрат на професійну правничу допомогу до 25 000 грн 00 коп.

Згідно ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

З урахуванням наведеного, оскільки позовні вимоги у даній справі задоволені частково, та враховуючи, що судом при ухваленні рішення від 13.03.2023 року не вирішено питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, надану позивачу при розгляді справи № 918/67/23, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "Авантаж" від 18 березня 2023 року № 01-1803/2023 та в порядку ст. 244 ГПК України ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача витрати позивача на оплату правничої допомоги пропорційно розміру задоволених вимог, а саме в сумі 6 457 грн 46 коп.

Керуючись ст. ст. 123, 124, 126, 129, 202, 240-242, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "Авантаж" від 18 березня 2023 року № 01-1803/2023 про стягнення витрат на правову допомогу у справі № 918/67/23 - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "Агро-Експрес-Сервіс" (35112, Рівненська обл., с. Ярославичі, вул. Шкільна, 50, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "Авантаж" (30602, Хмельницька обл., смт. Теофіполь, вул. Шевченка, буд. 67, ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 457 (шість тисяч чотириста п`ятдесят сім) грн 46 коп.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

У решті вимог щодо витрат на правову допомогу - відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини 5 статті 240 ГПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 31 березня 2023 року.

Суддя Політика Н.А.