УХВАЛА

про залишення заяви без розгляду

м. Київ

27.03.2023Справа № 910/10944/22

Суддя Господарського суду міста Києва Котков О.В., розглянувши заяву № УФ-53300 від 15.03.2023 року «Про розподіл судових витрат» представника Товариства з обмеженою відповідальністю "УЛФ-Фінанс"

у справі № 910/10944/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Граніт-Безпека"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "УЛФ-Фінанс"

про визнання недійсним пункту Загальних умов до договору та стягнення грошових коштів

та

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УЛФ-Фінанс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Граніт-Безпека"

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні 02.03.2023 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення Господарського суду міста Києва у справі № 910/10944/22 та повідомлено представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом), що повне рішення буде складено 28.03.2023 року.

У судовому засіданні 02.03.2023 року до закінчення судових дебатів представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) зробив усну заяву, що докази, які підтверджують розмір судових витрат у зв`язку з розглядом справи будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, що підтверджується протоколом судового засідання № 1307301 від 02.03.2023 року.

15.03.2023 року через відділ діловодства суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "УЛФ-Фінанс" надійшла заява № УФ-53300 від 15.03.2023 року «Про розподіл судових витрат», в якій заявник просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Граніт-Безпека" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УЛФ-Фінанс" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 34 220,00 грн. Крім того, у поданій заяві заявник просить відновити процесуальний строк для подачі заяви, який пропущеним ним у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю керівника клієнта.

Суд, розглянувши подану заяву, вважає за доцільне зазначити таке.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вже зазначалося судом вище, в судовому засіданні 02.03.2023 за участю представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) господарським судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення Господарського суду міста Києва у справі № 910/10944/22.

З протоколу судового засідання № 1307301 від 02.03.2023 року вбачається, що до закінчення судових дебатів представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) зробив усну заяву, що докази, які підтверджують розмір судових витрат у зв`язку з розглядом справи будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Частиною 1 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Приймаючи до уваги, що 02.03.2023 року є днем ухвалення рішення суду, з наступного дня розпочався відлік п`ятиденного строку, встановленого для подання суду доказів про понесені витрати на професійну правничу допомогу.

З урахуванням встановленого строку, відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) мав подати такі докази до 07.03.2023 року включно.

Докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) подано до суду 15.03.2023 року, тобто з порушенням строку встановленого законом.

Відповідно до ст. 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 119 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Отже, в клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким він користується, виходячи із поважності причин пропуску строку.

При цьому Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду визнати поважною причину пропуску процесуального строку з вичерпним колом обставин, що його спричинили. Отже, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює докази, що наведені в обґрунтування заяви (клопотання) про його поновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Проте, суд зазначає, що до заяви не надано доказів на підтвердження викладених у ній обставин, а саме тимчасової непрацездатності керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "УЛФ-Фінанс", відтак підстави для відновлення процесуального строку для подачі заяви не є поважними.

Суд констатує, що у даному випадку відсутні обставини, які б об`єктивно перешкоджали заявнику реалізувати своє право на подання доказів на підтвердження розміру судових витрат та заяви про розподіл судових витрат протягом законодавчо встановленого строку.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання про поновлення процесуального строку, як наслідок, залишення без розгляду заяви № УФ-53300 від 15.03.2023 року «Про розподіл судових витрат» представника Товариства з обмеженою відповідальністю "УЛФ-Фінанс".

Керуючись ст. 118, 129, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Заяву № УФ-53300 від 15.03.2023 року «Про розподіл судових витрат» представника Товариства з обмеженою відповідальністю "УЛФ-Фінанс" у справі № 910/10944/22 - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Дата підписання: 27 березня 2023 року.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому ст. 255 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Котков