ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
28 березня 2023 року Справа № 918/118/22
Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Савченко Г.І., суддя Павлюк І.Ю. , суддя Дужич С.П.
секретар судового засідання Соколовська О.В.
за участю представників сторін - прокурора Немкович І.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Фізичної особи - підприємця Сяського Богдана Сергійовича адвоката Матвіїва В.М. про стягнення витрат на правничу допомогу
за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Сяського Богдана Сергійовича на рішення Господарського суду Рівненської області від 25.05.2022 у справі №918/118/22 (повний текст складений 30.05.2022, суддя Ю.Г. Романюк)
за позовом керівника Вараської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Володимирецької селищної ради Рівненської області
до Фізичної особи - підприємця Сяського Богдана Сергійовича
про стягнення збитків у розмірі 125 227 грн 82 коп.
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.02.2023 апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Сяського Богдана Сергійовича на рішення Господарського суду Рівненської області від 25.05.2022 у справі №918/118/22 задоволено. Рішення Господарського суду Рівненської області від 25.05.2022 у справі №918/118/22 скасовано. Прийнято нове рішення, яким в позові відмовлено. Стягнуто з Рівненської обласної прокуратури на користь Фізичної особи - підприємця Сяського Богдана Сергійовича 3721,50 грн судових витрат за подання апеляційної скарги.
09.03.2023 на адресу суду від Фізичної особи - підприємця Сяського Богдана Сергійовича надійшла заява про ухвалення додаткової постанови про стягнення витрат на правову допомогу.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.03.2023 розгляд заяви про стягнення витрат на правничу допомогу призначений на "21" березня 2023 р. об 10:30 год.
21.03.2023 на адресу суду від Керівника Вараської окружної прокуратури надійшло заперечення на клопотання представника відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу.
В судовому засіданні прокурор заперечив доводи заяви про ухвалення додаткової постанови про стягнення витрат на правову допомогу.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.03.2023 оголошено в судовому засіданні перерву до 28.03.2023. Фізичній особі - підприємцю Сяському Б. С. надати суду до 27.03.2023 належним чином засвідчену копію Договору про надання правової допомоги від 22.04.2022.
22.03.2023 на адресу суду від представника Фізичної особи - підприємця Сяського Богдана Сергійовича адвоката Матвіїва В.М. надійшла заява, до якої долучено копію Додаткової угоди про надання правничої допомоги (здійснення захисту та представництва) від 22.04.2021, копія Ордеру №АС №1056451 від 22.03.2023.
Надаючи оцінку подану заяву про стягнення витрат на правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частин 1-3 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з частиною 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування щодо невідповідності заявлених витрат цим критеріям (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №903/390/18, від 21.01.2020 у справі №916/2982/16, від 07.07.2020 у справі №914/1002/19).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У разі недотримання вимог частини 4 статті 126 ГПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 126 ГПК України).
У розумінні положень частини 5 статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (такий правовий висновок викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19).
Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
На підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу заявником додано наступні документи: копія договору про надання правничої допомоги (здійснення захисту та представництва) від 22.04.2021; копія Додаткової угоди від 11.03.2022 до договору про надання правничої допомоги (здійснення захисту та представництва) від 22.04.2021; копія розрахункової квитанції від 04.03.2023; копія акта №1 приймання-передачі наданих послуг від 06.03.2023 довідка-розрахунок кількості часу, затраченого адвокатом на правничу допомогу по справі №918/118/22.
Судом встановлено, що 22.04.2021 між адвокатом Матвіївим Вадимом Миколайовичем та клієнтом Сяським Богданом Сергійовичем, укладено Договір про надання правничої допомога (здійснення захисту та представництва)
Розмір гонорару (винагороди) Адвоката складається з чотирьох частин: 1) разової винагороди у фіксованому розмірі - 14 000,00 грн, яка сплачується протягом двох днів з моменту підписання даного договору;
2) розмір і порядок сплати другої-четвертої частини винагороди сторони визначають додатково, виходячи з обсягу та виду правничої допомога (підпункти 1.1.1 і 1.1.2 пункту 1 даного договору). Оплата, може здійснюватися за погодинним принципом і а/або винагороди за конкретну справу та/або обсяг виконаних робіт, наданих послуг (сума такої винагороди буде визначатися, виходячи з кількості затраченого адвокатом часу в інтересах клієнта. При цьому, до розрахунку буде братися вартість роботи адвоката (надання правничої допомоги і здійснення представництва) в розмірі 1000,00 грн за одну годину. Витрати адвокатом часу на дорогу (для прибуття в місце вказане клієнтом) оцінюються як час, затрачений на надання правничої допомоги.
Додатковою угодою від 11.03.2022 до Договору про надання правничої допомоги (здійснення захисту та представництва) від 22.04.2021:
- доповнено перший розділ основного договору наступними умовами/підпунктом 1.1.3:
1.1.3: Надавати правничу допомогу та здійснювати представництво у справі №918/118/22, яка розглядається в порядку господарського судочинства
- доповнено п. 5.2 п`ятого розділу основного договору наступними умовами:
Оплата за надання правничої допомоги у господарському суді першої інстанції є погодинною та визначається, виходячи з вартості однієї години роботи Адвоката - 1000,00 грн.
Оплата за надання правничої допомоги у господарському суді апеляційної інстанції визначається в твердій формі та становить 6 000,00 грн.
Сторони погодили, що умови основного договору від 22.04.2021 та даної угоди поширюються на Клієнта в його статусі фізичної особи-підприємця
Всі інші умови основного договору від 22.04.2021 залишаються без змін.
Згідно Акту приймання-передачі наданих послуг (правничої допомоги і представництва) від 04.03.2021 адвокат надав клієнтові професійну правничу допомогу в Північно-західному апеляційному господарському суді по господарській справі №918/118/22.
Клієнт визнає та приймає, що адвокатом надано наступні послуги:
- складання проекту апеляційної скарги на рішення Господарського суду Рівненської області від 25.05.2022 по справі №918/118/22;
- складання проекту заяви про поновлення апеляційного провадження від 09.02.2023;
- представництво інтересів Клієнта в судових засіданнях, які відбулися 26.09.2022 і 28.02.2023.
Відповідно до пункту II Додаткової угоди від 11.03.2022 до Договору про надання правничої допомоги (здійснення захисту та представництва) від 22.04.2021 сторонами погоджено фіксований розмір винагороди Адвоката за надання правничої допомоги в суді апеляційної інстанції в сумі 6 000 грн.
Оскільки, Сторонами договору про надання правничої допомоги погоджено винагороду Адвоката у твердій (фіксованій) сумі, то вона не може змінюватися в залежності від обсягу послуг та витраченого Адвокатом часу.
У Клієнта немає будь-яких претензій з приводу повноти, якості, достовірності та своєчасності наданих Адвокатом послуг
Згідно розрахункової квитанції від 04.03.2023 здійснено виплату адвокату Матвіїву В.М. винагороди за Додатковою угодою від 11.03.2022 до Договору про надання правничої допомоги (здійснення захисту та представництва) від 22.04.2021 в розмірі 6000,00 грн.
Також представником відповідача на вимогу суду долучено копію Додаткової угоди від 23.12.2021 до Договору до Договору про надання правничої допомоги (здійснення захисту та представництва) від 22.04.2021, якою продовжено дію основного договору та викладено п. 7.4 Договору у наступній редакції: "п.7.4. Договір до 31.12.2023".
Отже, ФОП Сяським Б.С. згідно з вимогами статей 74, 126 ГПК України доведено обставини надання професійної правничої допомоги адвокатом Матвіївим В.М. під час розгляду справи №918/118/22 у суді апеляційної інстанції у заявленому розмірі.
При цьому суд враховує, що обов`язок доведення неспівмірності витрат в силу приписів частини 5 статті 126 ГПК України покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Тобто у розумінні цих норм процесуального права зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Такий висновок Верховного Суду викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.
Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.
Отже не співмірність витрат має бути доведена стороною, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, а у судовому рішенні має бути наведена оцінка тим доказам та аргументам, про які було зазначено позивачем як на підставу для зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.
Крім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").
Керівник Вараської окружної прокуратури скористався своїм правом відповідно до статті 126 ГПК України та подав до суду заперечення на клопотання витрат на оплату правничої допомоги адвоката, в якому зазначає, що в Договорі про надання правничої допомоги від 22.04.2021 визначений строк його дії, а саме до 31.12.2021 додатковою угодою від 11.03.2022 зміни до договору в вказаній частині не вносились, Договір регулює відносини, права та обов`язки сторін лише в межах строку його дії та не розповсюджується на правовідносини, що виникають між сторонами після завершення вказаного строку. Таким чином, вказаний договір, додаткова угода до нього, а також інші додані представником відповідача документи складені на підтвердження виконання сторонами його умов не є належними доказами на обґрунтування обставин викладених представником відповідача в клопотанні про стягнення витрат на правничу допомогу та не можуть братись судом до розгляду на підтвердження зазначених в клопотанні обставин.
Однак, як зазначалося вище представником відповідача на вимогу суду долучено копію Додаткової угоди від 23.12.2021 до Договору до Договору про надання правничої допомоги (здійснення захисту та представництва) від 22.04.2021, якою продовжено дію основного договору та викладено п. 7.4 Договору у наступній редакції: "п.7.4. Договір до 31.12.2023". Отже, доводи прокуратури спростовуються доказами, які долучені представником відповідача.
В судовому засіданні прокурор зазначив про сумніви щодо укладення Додаткової угоди до Договору про надання правничої допомоги (здійснення захисту та представництва) від 22.04.2021 саме 23.12.2021. Однак, прокурором не надано доказів на підтвердження таких доводів, тобто є лише припущенням.
Колегія суддів критично оцінює доводи прокурора щодо не участі представника відповідача в судових засіданнях в режимі відеоконференції та зазначення у витратах часу на доїзд, оскільки безпосередня участь в судовому засіданні є правом учасника справи. Також суд бере до уваги, що представнику відповідача необхідний був час для того, щоб доїхати до Північно-західного апеляційного господарського суду. Відповідно до наданих доказів час, витрачений адвокатом на дорогу, становить приблизно 1 год в одну сторону. При цьому, прокуратурою не надало обґрунтувань про те, що такий час є завищеним для відстані з м. Луцьк до м. Рівне.
Згідно з усталеною судовою практикою Верховного Суду, доказів витрат саме такого часу суду надавати не потрібно. Так, згідно ч. 3 ст. 126 ГПК не передбачає надання інших доказів, крім детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та витраченого ним часу (при погодинній оплаті) на підтвердження того, що такі роботи були виконані (послуги надані).
Інших обґрунтувань заперечення на клопотання витрат на оплату правничої допомоги адвоката не містять.
Отже, надані представником ФОП Сяського Богдана Сергійовича адвоката Матвіїва В.М. докази підтверджують наявність підстав для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в сумі 6000,00 грн, оскільки цей розмір судових витрат відповідно до ст. 74 ГПК України доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат. Зазначена сума витрат на професійну правничу допомогу є співмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи зважаючи на складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг з урахуванням часу їх здійснення. Підстави для зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката відсутні.
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що в судовому засіданні 28.02.2023 у справі №918/118/22 представником відповідача заявлено усно, що орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу буде становити 6000,00 грн.
Таким чином, з Вараської окружної прокуратури на користь ФОП Сяського Богдана Сергійовича підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 6000,00 грн.
Керуючись ст. ст. 126, 244, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Заяву представника Фізичної особи - підприємця Сяського Богдана Сергійовича адвоката Матвіїва В.М. про стягнення витрат на правничу допомогу задоволити.
3. Доручити Господарському суду Рівненської області видати наказ.
4. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
5. Справу №918/118/22 повернути Господарському суду Рівненської області.
Повний текст постанови складений "29" березня 2023 р.
Головуючий суддя Савченко Г.І.
Суддя Павлюк І.Ю.
Суддя Дужич С.П.