РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.03.2023Справа № 910/5890/22
Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., за участю секретаря судового засідання Степанець Є.Ю., розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохім Снаб" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аматекс-Україна" про стягнення 572 400,00 грн,

за участю представників:

позивача: не з`явився;

відповідача: Кулачка Т.М.;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У липні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрохім Снаб" (далі - Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з вказаним позовом, посилаючись на те, що згідно умов укладеного 4 лютого 2022 року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аматекс-Україна" (далі - Підприємство) договору поставки № 2022/АМ/AN-06 позивач платіжним дорученням від 14 січня 2022 року № 5177 перерахував відповідачу 572 400,00 грн 100 % передоплати за товар. Оскільки відповідач взяте на себе за вказаною угодою зобов`язання щодо поставки цієї продукції не виконав, останній, посилаючись на статті 525, 526, 530, 610, 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), просив суд стягнути з Підприємства вищезазначену суму коштів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18 липня 2022 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення її недоліків.

2 серпня 2022 року через загальний відділ канцелярії суду позивачем на виконання вимог вказаної ухвали суду подано документи для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 8 серпня 2022 року було відкрито провадження у справі № 910/5890/22 та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

Крім того, наведеною ухвалою відповідачу встановлено строк для подання клопотання про розгляд справи у порядку загального позовного провадження - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

5 вересня 2022 року на адресу суду від відповідача надійшли: відзив на позовну заяву від 31 серпня 2022 року, заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін від вказаної дати та клопотання про витребування у позивача оригіналу доказу. У своєму відзиві Підприємство визнало факт укладення вказаної угоди, але заперечило проти задоволення позову, посилаючись на те, що відповідач виконав належним чином свої зобов`язання по поставці товару у визначене договором місце його доставки, про що позивача було належним чином повідомлено. Оскільки Товариство у визначений договором строк не призначило перевізника вказаної продукції, за умовами договору та специфікації саме позивач, як новий власник, несе всі ризики втрати чи пошкодження зазначеного товару. У зв`язку з цим, на думку відповідача, даний позов є необґрунтованим.

6 вересня 2022 року на електронну адресу суду позивач подав письмове підтвердження, що ціна позову не змінилась, повного або часткового погашення спірної заборгованості відповідач не здійснив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13 вересня 2022 року на підставі відповідного клопотання відповідача від 31 серпня 2022 року вирішено здійснювати розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 6 жовтня 2022 року.

14 вересня 2022 року через загальний відділ діловодства суду від Товариства надійшли: письмове підтвердження, що ціна позову не змінилася, а також клопотання про долучення доказів на підтвердження понесених судових витрат.

19 вересня 2022 року через загальний відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив та заперечення проти розгляду справи за правилами загального позовного провадження. У відповіді на відзив від 12 вересня 2022 року позивач навів свої аргументи на спростування позиції відповідача.

28 вересня 2022 року на електронну адресу суду від Товариства надійшло клопотання про участь його представника в засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 4 жовтня 2022 року вказане клопотання повернуто позивачу без розгляду.

5 жовтня 2022 року на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання та проведення наступного засідання в режимі відеоконференції.

6 жовтня 2022 року суд без виходу до нарадчої кімнати постановив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 20 жовтня 2022 року.

14 жовтня 2022 року на електронну адресу суду та 18 жовтня 2022 року через загальний відділ канцелярії суду від Товариства надійшло клопотання про участь його представника в засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів. Ухвалою суду від 17 жовтня 2022 року задоволено вказане клопотання позивача.

20 жовтня 2022 року суд без виходу до нарадчої кімнати постановив протокольні ухвали про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та про оголошення перерви до 17 листопада 2022 року.

9 листопада 2022 року на адресу суду від позивача надійшли відповіді на питання у порядку статті 90 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

11 листопада 2022 року на електронну адресу суду Товариство подало: пояснення від 11 листопада 2022 року щодо неможливості надання оригіналу письмового доказу та клопотання про участь його представника в засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15 листопада 2022 року задоволено вказане клопотання позивача.

15 листопада 2022 року через загальний відділ діловодства суду від позивача надійшли письмові пояснення від 11 листопада 2022 року щодо неможливості надання оригіналу письмового доказу.

17 листопада 2022 року суд без виходу до нарадчої кімнати постановив протокольні ухвали про залишення без розгляду клопотання відповідача про витребування доказів та про відкладення підготовчого засідання на 8 грудня 2022 року.

7 грудня 2022 року на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання про проведення підготовчого засідання без участі його представника.

8 грудня 2022 року в підготовчому засіданні відповідач заявив усне клопотання про зобов`язання позивача надати відповіді на питання у формі, визначеній статтею 90 ГПК України.

У вказаному підготовчому засіданні суд без виходу до нарадчої кімнати відмовив у задоволенні вищезазначеного клопотання Підприємства.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 8 грудня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/5890/22 до судового розгляду по суті на 12 січня 2023 року.

11 січня 2023 року на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.

12 січня 2023 року суд без виходу до нарадчої кімнати постановив протокольну ухвалу про відкладення розгляду справи на 9 лютого 2023 року. Однак призначене судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Павленка Є.В. у період з 8 лютого 2023 року по 14 лютого 2023 року на лікарняному.

7 лютого 2023 року на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 17 лютого 2023 року сторін повідомлено про те, що судове засідання відбудеться 15 березня 2023 року.

У судове засідання 15 березня 2023 року представник Товариства не з`явився, проте 13 березня 2023 року на електронну адресу суду подав клопотання про розгляд справи без участі його представника. Також у вказаному клопотанні Товариство вказало, що підтримує вимоги, викладені у його позовній заяві, та наполягає на їх задоволенні.

У цьому судовому засіданні представник Підприємства заперечив проти задоволення вимог позивача з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

4 лютого 2022 року між Товариством та Підприємством укладено договір № 2022/АМ/AN-06, за умовами якого останнє взяло на себе обов`язок поставити відповідачу товар (аміачну селітру 34,4 %, код згідно з УКТ ЗЕД № ), а Товариство - прийняти й оплатити таку продукцію в кількості, по ціні та в строки, передбачені цим договором та специфікацією, яка є невід`ємною його частиною (пункти 1.1., 1.2. зазначеного правочину).

Даний договір підписаний уповноваженим представником відповідача, а також скріплений його печаткою. Однак у своїх заявах по суті спору і позивач, і відповідач визнали факт його укладання.

Ціна товару зазначається в специфікації та включає в себе вартість упаковки та маркування. Загальна сума договору складає загальну суму всіх специфікацій (пункти 2.1., 2.3. договору).

Згідно з пунктами 3.1.-3.3. вказаної угоди Товариство зобов`язалося здійснити авансований платіж за партію товару згідно рахунку Підприємства. Датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Підприємства. Оплата проводиться у національній валюті Україні - гривні.

За змістом пунктів 4.1., 4.2. договору поставка товару здійснюється узгодженими партіями в залізничних напіввагонах власності Укрзалізниці (філії "ЦТЛ") та/або автотранспортом Товариства у терміни та в кількості, що визначені в специфікації до договору. Поставка продукції здійснюється на умовах, що зазначені в специфікації згідно з міжнародними правилами "Інкотермс-2010".

Відповідно до пункту 5.2. договору право власності на товар від Підприємства до Товариства переходить в момент поставки товару в місце призначення, визначене згідно з умовам цього договору, та супроводжується передачею позивачу накладної та, за необхідності, інших товарно-транспортних документів. Перехід ризиків на товар відбувається у момент переходу права власності на продукції.

Товариство зобов`язане прийняти товар у місці призначення в строки та терміни, що визначені у специфікаціях до даного договору (пункт 4.6. зазначеної угоди).

За умовами пункту 5.3. цього правочину приймання товару по кількості та якості здійснюється за участі уповноваженого представника позивача в момент переходу права власності на товар в місце призначення (відповідно до умов поставки, вказаних у специфікації)

Згідно з пунктом 5.5. договору товар вважається прийнятим по кількості та якості з моменту підписання видаткової накладної уповноваженим представником Товариства.

За умовами пунктів 8.1., 8.2. договору він набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2022 рок, а в частині взаєморозрахунків - до повного їх виконання. Закінчення терміну дії договору не звільняє сторін від відповідальності за його порушення, що відбулося під час дії цього правочину. Після підписання договору всі умови попередніх переговорів і листування втрачають силу.

Зміни і доповнення до цього договору дійсні лише у випадку, якщо вони зроблені письмово й підписані уповноваженими представниками обох сторін (пункт 8.3. зазначеного правочину).

У матеріалах справи наявна копія специфікації від 4 лютого 2022 року № 1 до договору, яка підписана та скріплена печаткою лише зі сторони Підприємства. Однак у своїх заявах по суті спору і позивач, і відповідач визнали факт узгодження її умов.

У цій специфікації сторони погодили поставку 21,6 т аміачної селітри 34,4 %, код згідно з УКТ ЗЕД № на загальну суму 572 400,00 грн.

Відповідно до пункту 3 специфікації ціна товару вказана на умовах: FCA смт Дніпряни, місто Нова Каховка, Херсонська область (по узгодженню сторін) згідно з міжнародними правилами "Інкотермс-2010".

Поставка продукції здійснюється автотранспортом позивача, обсяг партій товару і графік відвантаження узгоджується сторонами додатково (пункт 5 специфікації).

Товар має бути готовий до відвантаження з порту Дніпряни до 15 лютого 2022 року, про таку готовність відповідач повідомляє позивача письмово на його електронну адресу. Сторони також погодили, що у зв`язку з негативними умовами, які перешкоджають відвантаженню/навантаженню товару з/на порт, терміни відвантаження продовжуються пропорційно терміну таких негативних погодні умов (пункт 6 специфікації).

Відповідно до пункту 7 специфікації оплата продукції здійснюється на умовах 100 % передоплати за партію товару згідно з рахунком Підприємства.

Листом від 4 травня 2022 року № 16 позивач звернувся до відповідача та просив повернути кошти за вказаний товар в сумі 578 919,98 грн.

Однак у своїй відповіді від 5 травня 2022 року № 2022/008 Підприємство відмовилося повернути сплачені кошти в зв`язку з тим, що відповідач виконав свій обов`язок по поставці товару, хоч із запізненням - 19 лютого 2022 року. Оскільки Товариство не прийняло продукцію у місці призначення, відбувся перехід ризиків втрати чи пошкодження товару від відповідача до позивача.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, предметом яких є поставка товару.

Статтею 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

У частині 2 статті 712 ЦК України зазначено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 663 ЦК України передбачає, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

У разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу (частина 1 статті 665 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (частина 2 статті 693 ЦК України).

Обгрунтовуючи свій позов про стягнення з відповідача 572 400,00 грн попередньої оплати, сплаченої останньому за договором від 4 лютого 2022 року № 2022/АМ/AN-06 та специфікацією від цієї ж дати № 1 до вказаної угоди, Товариство надало суду копію платіжного доручення від 14 січня 2022 року № 5177.

Судом встановлено, що відповідно до вказаного платіжного доручення Товариство перерахувало Підприємству не 572 400,00 грн, а 577 200,00 грн з призначенням платежу: оплата за міндобриво згідно з рахунком від 13 січня 2022 року № 11302, у тому числі ПДВ 20 % - 96 200,00 грн.

Однак у матеріалах справи відсутній вказаний рахунок на оплату та будь-який інший рахунок на підставі якого було здійснено оплату в розмірі 572 400,00 грн.

Також у підтвердження своїх вимог Товариство надало власний акт звірки взаємних розрахунків між сторонами за період із січня 2022 року по квітень 2022 року.

У даному акті відображена оплата товару, проведена 14 січня 2022 року на суму 577 200,00 грн. Однак у цьому ж акті сам позивач вказує на те, що товар на вищезазначену суму був поставлений йому відповідачем 18 січня 2022 року.

Крім того, з цього акта звірки вбачається, що попередня оплата в розмірі 572 400,00 грн була перерахована Підприємству лише 4 лютого 2022 року. Проте первинні документи, які б підтверджували факт перерахування зазначеної суми коштів, у матеріалах справи відсутні та не були надані позивачем. У судовому засіданні представник відповідача вказав, що у нього також відсутні первинні документи, які б підтверджували факт отримання цієї суми від позивача.

Суд звертає увагу на те, що кошти в розмірі 577 200,00 грн були перераховані відповідачу до укладення сторонами договору та специфікації, на які посилається Товариство у своєму позові. Разом із тим, вказані документи не містять положень про те, що вони поширюються на правовідносини, які виникли між сторонами до їх укладення.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про те, що позов Товариства є необґрунтованим, а відтак, не підлягає задоволенню.

Інші доводи, на які посилалися сторони під час розгляду даної справи, зокрема, щодо переходу ризиків випадкового пошкодження чи знищення майна, не прийняті судом до уваги, як такі, що не спростовують висновків суду про відмову в задоволенні позову в зв`язку з відсутністю належних доказів, які б підтверджували факт перерахування позивачем спірної суми попередньої оплати за вказаним договором.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин у задоволенні позову Товариства слід відмовити в зв`язку з його необґрунтованістю.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати залишаються за позивачем та відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 27 березня 2023 року

СуддяЄ.В. Павленко