ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХвала

"28" березня 2023 р. м. Ужгород Справа №907/34/23

Суддя Господарського суду Закарпатської області Пригара Л.І.,

розглянувши клопотання, яке викладене у відзиві на позовну заяву, Товариства з обмеженою відповідальністю Еліткомбуд, смт. Буштино Тячівського району Закарпатської області про поновлення процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву у справі №907/34/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю МЕГО ЛТД, м. Вінниця до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Еліткомбуд, смт. Буштино Тячівського району Закарпатської області про стягнення 325 752,69 грн, в тому числі 97 685 грн заборгованості за поставлений товар, 93 122,52 грн пені, 46 148,70 грн інфляційних нарахувань, 74 958,52 грн 20% річних та 13 837,95 грн штрафу,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 27.01.2023 відкрито провадження у справі №907/34/23 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 22.02.2023. Явку уповноважених представників сторін у підготовче засідання визнано обов`язковою. Встановлено відповідачу строк на подання суду відзиву на позовну заяву в порядку ст. 165 ГПК України із одночасним надісланням копії такого позивачеві, а доказів надіслання суду, протягом 15-ти днів із дня одержання даної ухвали. Встановлено позивачеві строк на надання суду та відповідачу відповіді на відзив у порядку ст. 166 ГПК України, протягом 5-ти днів із дня одержання копії відзиву.

Вищевказана ухвала суду 27.01.2023 була надіслана засобами поштового зв`язку на офіційну юридичну адресу відповідача, зазначену в ЄДРЮОФОПтаГФ, та отримана останнім 20.02.2023, свідченням чого є наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідач на адресу суду надіслав відзив на позовну заяву б/н від 13.03.2023 (вх. №02.3.1-02/1920/23 від 15.03.2023), яким, серед іншого, просить суд поновити процесуальний строк на подання відзиву на позовну заяву, мотивуючи вказане тим, що з моменту отримання ухвали суду про відкриття провадження в даній справі відповідач, в силу відсутності спеціальних знань у сфері юриспруденції, тривалий час здійснював пошук кваліфікованого фахівця (адвоката) для укладення з ним договору про надання правової допомоги з метою представництва інтересів ТОВ Еліткомбуд у господарському суді. Водночас за твердженням відповідача, вищенаведений пошук виявився безрезультатним, у зв`язку з чим останній вимушений був самостійно вивчати матеріали позовної заяви та формувати заперечення із приводу заявлених позивачем вимог, що, у свою чергу, спричинило пропуск процесуального строку на подання суду відзиву на позов у даній справі. Враховуючи вищенаведені обставини та покликаючись на запроваджений в Україні воєнний стан, відповідач просить суд поновити йому процесуальний строк на подання відзиву на позовну заяву на підставі ч. 1 ст. 119 ГПК України.

Позивач на електронну адресу суду надіслав відповідь на відзив б/н від 27.03.2023 (вх. №02.3.1-02/2217/23 від 27.03.2023), у якій, серед іншого, просить суд відмовити відповідачу у поновленні строку для подання відзиву на позов, обґрунтовуючи вказане недоведеністю причин поважності його пропуску відповідачем та неподанням ним доказів існування обставин непереборної сили, які б перешкоджали своєчасно реалізувати означене процесуальне право.

Оцінюючи подане відповідачем клопотання про поновлення процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву у справі №907/34/23, суд зазначає наступне.

В силу ст. 113 ГПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, встановлюються судом.

Згідно з ч. 2 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України, заяви, скарги, документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

На підставі ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Зміст вищенаведених норм ГПК України свідчить про те, що права сторони на вчинення процесуальних дій (в даному випадку подання відзиву на позовну заяву) обумовлені наявністю певних обмежень та умов, визначених Господарським процесуальним кодексом України.

Разом з тим, в аспекті зазначеного суд вважає за доцільне звернутись до практики ЄСПЛ, який у своїх рішеннях вказує на те, що при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (рішення у справі Walchli v. France, заява №35787/03, п. 29, 26.07.2007; ТОВ Фріда проти України, заява №24003/07, п. 33, 08.12.2016). Зважаючи на викладене, вирішуючи питання про поновлення або продовження процесуальних строків, суд має враховувати зміст заяви (клопотання) учасника та вчинених ним дій.

Наведена норма процесуального права пов`язує можливість поновлення процесуального строку з обов`язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку. Якщо поновлення процесуального строку здійснюється за заявою сторони, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності з поданням доказів цього.

Закон встановлює рівні можливості для сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки. Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми процесуальними правами, в тому числі подавати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються.

Пропуск процесуального строку це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причин, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

Суд зауважує, що за змістом процесуального закону, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже в кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

При цьому, відповідно до приписів ГПК України, учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належних їм процесуальних прав, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання відповідних заяв.

Беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини при застосуванні положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує кожному право на звернення до суду, слід наголосити на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992).

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу положень статті 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів, є, зокрема, забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Рівні можливості щодо здійснення своїх процесуальних прав і обов`язків є ключовим елементом змагальності сторін як одного із принципів господарського судочинства.

За таких осбтавин, наведені відповідачем аргументи в обґрунтування причин пропуску строку на подання відзиву на позовну заяву в даній справі є поважними та об`єктивними. Відтак, суд приходить до висновку про необхідність поновлення Товариству з обмеженою відповідальністю Еліткомбуд, смт. Буштино Тячівського району Закарпатської області строку на подання відзиву на позовну заяву у справі №907/34/23.

Керуючись ст. 119, 234 Господарського процесуального кодексу України

СУД ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Еліткомбуд, смт. Буштино Тячівського району Закарпатської області про поновлення процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву у справі №907/34/23 задоволити.

2. Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю Еліткомбуд, смт. Буштино Тячівського району Закарпатської області процесуальний строк на подання відзиву на позовну заяву у справі №907/34/23.

3. На підставі ст. 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення. Апеляційна скарга на ухвалу суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ухвали). Ухвала може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду.

3. Ухвалу надіслати сторонам у справі.

4. Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі, http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Ухвалу складено та підписано 03.04.2023.

Суддя Пригара Л.І.