РІШЕННЯ

Іменем України

29 березня 2023 року м. Чернігівсправа № 927/1080/22

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Моцьора В.В., за участю секретаря судового засідання Гринчук О.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження господарську справу

за позовом: Управління капітального будівництва Чернігівської обласної

державної адміністрації,

вул. Єлецька, 11, м. Чернігів, 14000

E-mail: ,

до: Товариства з обмеженою відповідальністю ДБК СПЕЦ БУД,

Польський узвіз, буд. 11, м. Одеса, 65026

Предмет спору: про стягнення 229 590,21 грн

Представники учасників справи:

від позивача: не прибув

від відповідача: не прибув

Управлінням капітального будівництва Чернігівської обласної державної адміністрації подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю ДБК СПЕЦ БУД про стягнення 229 590,21 грн, з яких 229 015 грн штрафу, 575,21 грн пені.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов договору підряду №7-Б про закупівлю робіт за державні кошти Амбулаторія загальної практики сімейної медицини (на 1-2 лікаря) по вул. Амосова в с.Хоробичі Городнянського району Чернігівської області будівництво (ДК 021:2015-45200000-9 Роботи, пов`язані з об`єктами завершеного чи незавершеного будівництва та об`єктів цивільного будівництва від 28.07.2020.

Ухвалою суду від 07.12.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 29.12.2022; встановлено учасникам справи строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечень.

Позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце підготовочго засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №119.

Ухвала про відкриття провадження у справі від 29.12.2022, яка була направлена судом на адресу відповідача, вказану в позовній заяві (вул. Пирогова, 2, кв. 59, м. Чернігів, 14005) повернута на адресу суду 19.12.2022 відділенням зв`язку з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою з відміткою поштового штемпеля 14.12.2022.

Підготовче засідання, призначене на 29.12.2022, не відбулось у зв?язку з оголошенням масштабної повітряної тривоги на території України, у тому числі в м.Чернігові, про що судом було складено акт №70-22 від 29.12.2022.

Ухвалою суду від 29.12.2022 повідомлено сторін про відкладення підготовчого засідання на 26.01.2023.

У зв?язку з відсутністю знаків поштової оплати ухвала суду від 29.12.2022 сторонам поштовим зв?язком не направлялась.

Підготовче засідання, призначене на 26.01.2023, не відбулось у зв?язку з оголошенням масштабної повітряної тривоги на території України, у тому числі в м.Чернігові, про що судом було складено акт №11-23 від 26.01.2023.

Ухвалою суду від 26.01.2023 повідомлено сторін про відкладення підготовчого засідання на 07.02.2023.

Ухвала від 26.01.2023, яка була направлена судом на адресу відповідача, вказану в позовній заяві (вул. Пирогова, 2, кв. 59, м. Чернігів, 14005) повернута на адресу суду 06.02.2023 відділенням зв`язку з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою з відміткою поштового штемпеля 02.02.2023.

Судом зроблено витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Товариства з обмеженою відповідальністю ДБК СПЕЦ БУД станом на 06.02.2023, згідно якого його місцезнаходження: 65026, м. Одеса, Польський узвіз, буд. 11; державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу (зміна місцезнаходження юридичної особи) 26.01.2023.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, ч. 7 ст. 120 ГПК України зобов`язує відповідача повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження під час розгляду справи. Відповідач змінив своє місцезнаходження 26.01.2023 (довідка з ЄДРПОУ станом на 06.02.2023) і з цієї дати зареєстрованим його місцезнаходженням є м. Одеса, Польський узвіз,11. Про зміну місцезнаходження відповідач суд не повідомив.

У підготовчому засіданні 07.02.2023 суд постановив протокольно ухвалу про продовження підготовчого провадження на 30 днів та відкладення підготовчого засідання на 01.03.2023.

У підготовчому засіданні 01.03.2023 суд постановив протокольно ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 29.03.2023.

Позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

29.03.2023 від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі його представника. Суд заяву заяву задовольнив.

Ухвали від 07.02.2023 та від 01.03.2023, які були направлені судом на адресу відповідача, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (65026, м. Одеса, Польський узвіз, буд. 11) повернуті на адресу суду відділенням зв`язку з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою з відміткою поштового штемпеля 15.02.2023 та 10.03.2023 відповідно.

Частиною 5 ст. 242 ГПК України визначено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Оскільки ухвали суду від 07.02.2022 та від 01.03.2023 направлялись відповідачу на адресу, вказану в ЄДР, повернулись на адресу суду з відміткою відділення поштового зв`язку адресат відсутній за вказаною адресою, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи в суді, місце дату та час судових засідань.

За приписами ч.1 ст.9 ГПК України, ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України Про доступ до судових рішень, усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України Про доступ до судових рішень).

Таким чином, судом було вжито всіх заходів щодо належного повідомлення відповідача про справи в суді та відповідач не був позбавлений права та можливості також ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Однак, відповідач своїм процесуальним правом участі в судових засіданнях не скористався, у судові засідання не прибув; відзиву на позов, заяв і клопотань від відповідача не надходило.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Оскільки відповідач не подав відзив у встановлений судом строк, справа вирішується за наявними у ній матеріалами.

Враховуючи, що на дату відкриття провадження у справі відповідач був зареєстрований у м. Чернігові і змінив місцезнаходження у процесі розгляду справи на м. Одеса, справа розглядається Господарським судом Чернігівської області відповідно до ч.2 ст.31 ГПК України.

У судовому засіданні 29.03.2023 на підставі ч. 6 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України суд підписав вступну та резолютивну частини рішення.

Фактичні обставини справи.

28.07.2020 між Управлінням капітального будівництва Чернігівської обласної державної адміністрації (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю ДБК СПЕЦ БУД (далі - виконавець) укладено договір підряду № 7-Б про закупівлю робіт за державні кошти Амбулаторія загальної практики сімейної медицини (на 1-2 лікаря) по вул. Амосова в с.Хоробичі Городнянського району Чернігівської області - будівництво (ДК 021:2015 - 45200000-9 Роботи, пов`язані з об`єктами завершеного чи незавершеного будівництва та об`єктів цивільного будівництва) (далі Договір, а.с. 6-10).

Згідно з п.1.1-1.2 Договору замовник доручає, а виконавець виконує на свій ризик, своїми силами і засобами роботи по об`єкту: Амбулаторія загальної практики сімейної медицини (на 1-2 лікаря) по вул. Амосова в с.Хоробичі Городнянського району Чернігівської області - будівництво (ДК 021:2015 - 45200000-9 Роботи, пов`язані з об`єктами завершеного чи незавершеного будівництва та об`єктів цивільного будівництва), (далі Об`єкт), і здає їх замовнику.

Виконавець виконує роботи та спільно з замовником здає об`єкт в експлуатацію у відповідності до затвердженої проектної документації, діючих ДСТУ та інших нормативних актів чинних на території України. Виконавець надає замовнику всю виконавчу документацію по об`єкту.

Відповідно до п. 3.1 Договору вартість будівництва визначається з урахуванням ДСТУ Б Д.1.1 -1:2013, проектної документації, тендерної документації, пропозиції виконавця та вимог чинного законодавства.

Згідно з п. 3.3 Договору оплата за Договором здійснюється за рахунок коштів субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення заходів, спрямованих на розвиток системи охорони здоров`я у сільській місцевості в сумі 2061,13500 тис. грн та коштів співфінансування з місцевого бюджету в сумі 229,01500 тис. грн.

У п. 6.1.4. Договору сторони визначили, що замовник зобов`язаний щомісячно приймати якісно виконані роботи, шляхом підписання актів приймання виконаних будівельних робіт за ф. № КБ-2в та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за ф. № КБ-3 разом з підтверджуючими документами відповідно до умов даного Договору.

Відповідно до п. 6.3.2 Договору виконавець зобов`язаний забезпечити якісне виконання робіт у встановлений цим Договором строк, відповідно до календарного графіку робіт.

Згідно п. 6.3.10 Договору виконавець зобов`язаний виконувати всі роботи відповідно до вимог будівельних норм та календарного графіку виконання робіт (Додаток 2 до Договору).

Пунктом 6.2.1 Договору передбачено, що замовник має право достроково розірвати цей Договір у разі невиконання зобов`язань виконавцем, повідомивши про це його у строк 5 календарних днів до дати розірвання Договору.

Замовник має право відмовитися від Договору, якщо виконавець своєчасно не розпочав роботи або виконує їх настільки повільно, що закінчення їх у строк, визначений Договором, стає неможливим (п. 6.2.7 Договору).

Згідно п. 11.15 Договору замовник може розірвати цей Договір в односторонньому порядку у випадку не закінчення робіт по даному Договору в повному обсязі у строк, обумовлений цим Договором. У такому разі замовник не відшкодовує учаснику будь-які збитки, понесені останнім у зв`язку із розірванням Договору. Одностороння відмова від Договору не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язань. У разі односторонньої відмови замовника, він повинен повідомити про це виконавця. Даний Договір припиняється на 10-й день з дня направлення рекомендованим листом за адресою вказаною в Договорі повідомлення про це Виконавцю.

Згідно п. 7.1-7.2 Договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором сторони несуть відповідальність, передбачену діючим законодавством України та цим Договором.

У разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань при виконанні робіт за бюджетні кошти замовник може виставити виконавцю штрафні санкції передбачені діючим законодавством та цим Договором.

До Договору сторонами вносились зміни додатковими угодами: № 1 від 28.07.2020, № 2 від 03.08.2020, № 3 від 11.09.2020, № 4 від 21.09.2020, № 5 від 28.10.2020, № 6 від 27.11.2020, № 7 від 15.12.2020, №8 від 18.12.2020, №9 від 25.02.2021, №10 від 31.05.2021, № 11 від 30.06.2021, № 12 від 13.08.2021, №13 від 19.08.2021, № 14 від 30.09.2021, копії яких містяться в матеріалах справи.

Додатковою угодою № 13 від 19.08.2021 внесені зміни до п.п. 3,2 п. 3.2 Договору, згідно якої вказаний підпункт викладено у такій редакції:

« 3.2. Ціна цього Договору визначається виходячи із загальної вартості будівельних робіт, устаткування та інших витрат, що виконуються виконавцем за даним Договором та становить 2290,15000 тис. грн, без ПДВ, в т.ч.:

- вартість будівельних робіт та інших витрат - 2024,22054 тис. грн, без ПДВ;

- вартість устаткування, що підлягає встановленню - 265,92946 тис. грн, без ПДВ.

У 2020 році вартість будівельних робіт, устаткування та інших витрат становить 1157,38730 тис. грн, без ПДВ в т.ч.:

- вартість будівельних робіт та інших витрат - 1125,16993 тис. грн, без ПДВ;

- вартість устаткування, що підлягає встановленню - 32,21737 тис. грн, без ПДВ.

У 2021 році вартість будівельних робіт, устаткування та інших витрат становить 1132,76270 тис. грн, без ПДВ в т.ч.:

- вартість будівельних робіт та інших витрат - 899,05061 тис. грн, без ПДВ;

- вартість устаткування, що підлягає встановленню 233,71209 тис. грн, без ПДВ».

Підпункт 10.1 пункту 10 Договору, викладений у новій редакції згідно п. 3 Додаткової угоди № 13 від 19.08.2021, а саме: « 10.1. Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2021 року, а у разі невиконання сторонами зобов`язань, передбачених Договором - діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Припинення дії цього Договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення своїх зобов`язань, вчинених під час дії цього Договору».

Пунктом 1 Додаткової угоди № 14 від 30.09.2021 внесені зміни до п. 12 Договору, виклавши «Додаток № 2 - календарний графік виконання робіт» у новій редакції. Даним календарним графіком визначені обсяги робіт з будівництва Об`єкта на 2020 рік на суму 1157,38730 тис. грн (1 157 387,30 грн) та на 2021 рік на суму 1132,76270 тис. грн (1 132 762,70 грн).

Таким чином, ціна Договору становить 2290,15000 тис. грн (2 290 150,00 грн.), а строк його дії продовжено до 31 грудня 2021 року.

Календарний графік виконання робіт, в остаточній редакції згідно додаткової угоди № 14 від 30.09.2021, передбачає помісячне виконання робіт на Об`єкті.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем подавались такі акти приймання виконаних будівельних робіт за ф. № КБ-2в: довідка про вартість виконаних робіт та витрати № 1 за вересень 2020 року - акт № 1 за вересень 2020 року на суму 160 919,06 грн; довідка № 2 за вересень 2020 року - акт № 2 за вересень 2020 року на суму 99 844,86 грн; довідка № 3 за жовтень 2020 року - акт № 3 за жовтень 2020 року на суму 211 883,99 грн; акт № 4 за жовтень 2020 року на суму 39 589,84 грн, акт № 5 вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт на суму 29 099,56 грн; довідка № 4 за грудень 2020 року - акт № 6 за грудень 2020 року на суму 470 381,82 грн, акт № 7 за грудень 2020 року на суму 3 215,02 грн, акт № 8 за грудень 2020 року на суму 139 335,34 грн, акт № 9 вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт на суму 3 117,81 грн; довідка №5 за липень 2021 року - акт № 10 за липень

2021 року на суму 157 855,00 грн - всього на загальну суму 1 315 242,30 грн (а.с. 50-106).

Як зазначає позивач у позовній заяві, згідно календарного графіку виконання робіт, в остаточній редакції згідно додаткової угоди № 14 від 30.09.2021, у 2021 році мали бути виконані роботи на суму 1 132 762,70 грн (фактична сума невиконаних робіт у 2021 році становить 974 907,70 грн - різниця становить 157 855,00 грн) та розподілена таким чином - за серпень на суму 649 140,26 грн (фактичний залишок становить 491 285,26 грн (649 140,26 грн - 157 855,00 грн)), за вересень на суму 71 096,50 грн та за жовтень 412 525,94 грн. Таким чином, відповідачем виконані роботи на Об`єкті згідно умов Договору лише на суму 1 315 242,30 грн. Роботи на суму 974 907,70 грн виконані не були.

У зв`язку з порушенням відповідачем строків виконання робіт згідно календарного графіку, 16.11.2021 на його адресу позивачем направлено лист від 15.11.2021 № 01-11/2369 про розірвання в односторонньому порядку договору підряду від 28.07.2020 № 7-Б у термін 10 днів з дня направлення цього повідомлення рекомендованим листом, що підтверджується копіями опису вкладення в цінний лист, фіскального чеку та накладної № 852 від 16.11.2021 (а.с. 108). У вказаному листі позивач, зокрема, зазначив про те, що у порушення умов Договору відповідачем не надано акти виконаних робіт за серпень, вересень, жовтень 2021 року.

Даний лист був отриманий ТОВ «ДБК СПЕЦ БУД» 18.11.2021, про що свідчить відмітка уповноваженої відповідачем особи на рекомендованому повідомленні про вручення поштвого відправлення № 852.

Таким чином, на думку позивача Договір розірваний з 26.11.2021.

У зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо строків виконання робіт за Договором, позивач на підставі умов Договору просить стягнути з відповідача 229 015 грн штрафу та 575,21 грн пені.

Оцінка аргументів та нормативно-правове обґрунтування.

Відповідно до частини першої статті 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 174 Господарського кодексу України визначено, що підставою виникнення господарських зобов`язань зокрема є господарські договори та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачених законом, але такі, які йому не суперечать.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено обов`язок суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до вимог частини першої статті 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Так, згідно з ст.875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.1 ст.849 ЦК України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника.

Відповідно до ч.4 ст.879 ЦК України оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Передання і прийняття робіт за договором будівельного підряду врегульовано ст.882 ЦК України.

Замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття.

Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів справи, пунктом 1 Додаткової угоди № 14 від 30.09.2021 внесені зміни до п. 12 Договору, виклавши «Додаток № 2 - календарний графік виконання робіт» у новій редакції. Даним календарним графіком визначені обсяги робіт з будівництва Об`єкта на 2020 рік на суму 1157,38730 тис. грн (1 157 387,30 грн) та на 2021 рік на суму 1132,76270 тис. грн (1 132 762,70 грн), всього - на 2 290 150,00 грн.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем подавались акти приймання виконаних будівельних робіт за ф. № КБ-2в та довідки про вартість виконаних робіт, всього на загальну суму 1 315 242,30 грн.

Судом встановлено, що фактична сума невиконаних робіт становить 974 907,70 грн (2 290 150,00 грн (ціна договору) - 1 315 242,30 грн (сума, на яку виконані роботи)), а саме: за серпень 2021 року на суму 491 285,26 грн, за вересень 2021 року на суму 71 096,50 грн, за жовтень 2021 року на суму 412 525,94 грн.

Доказів виконання робіт на суму 974 907,70 грн відповідачем станом на день розгляду справи суду не надано.

Отже, відповідачем не виконано роботи по Договору в повному обсязі у строк, обумовлений цим Договором на суму 974 907,70 грн.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки п.1, 3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 615 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

Відповідно до частин 1 та 3 ст.651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків (ч.2 ст.849 Цивільного кодексу України).

Можливість розірвання договору підряду замовником в односторонньому порядку погоджена сторонами у п.6.2.1, 6.2.7, 11.15. Договору.

У зв`язку з невиконанням робіт відповідачем у серпні-жовтні 2021 року на суму 974 907,70 грн позивач повідомив відповідача листом від 15.11.2021 №01-11/2369 про розірвання договору в односторонньому порядку та припинення дії договору на 10-й день з дня направлення повідомлення рекомендованим листом відповідно до абзацу 2 п.11.15 Договору.

Отже, позивачем доведено правомірність розірвання Договору на підставі п. 11.15 Договору в односторонньому порядку з 26.11.2021.

Відповідно до ст.216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Штрафними санкціями у розумінні ст.230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно зі статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

В силу положень ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Аналогічну правову позицію викладено в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.02.2018 у справі № 911/2813/17, від 22.03.2018 у справі № 911/1351/17, від 17.05.2018 у справі № 910/6046/16, від 25.05.2018 у справі № 922/1720/17, від 09.07.2018 у справі № 903/647/17 та від 08.08.2018 у справі № 908/1843/17).

Законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається. У разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких, зокрема, розмірах: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості (ч.1 та 2 ст. 231 ГК України).

Відповідно до п. 7.3.3 Договору у разі затримки виконання робіт або виконання не в повному обсязі з вини виконавця, з порушенням встановлених термінів, заявлених замовником, замовник може виставити виконавцю штраф в розмірі 10% від суми Договору.

Оскільки договором встановлено відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 10% від суми договору за порушення строків виконання робіт та їх виконання не в повному обсязі, вказані положення не суперечать приписам ч.1 та 2 ст.231 ГК України щодо розміру штрафу.

Позивач на підставі п.7.3.3 Договору, беручи до уваги, що Договір було розірвано ним в односторонньому порядку через порушення встановлених термінів виконання робіт та їх виконання не в повному обсязі, нарахував та заявив до стягнення 229 015,00 грн штрафу (в розмірі 10% від суми Договору).

Здійснивши перевірку розрахунку штрафу, заявленого позивачем, судом встановлено, що зазначена сума останнім нарахована правомірно, у відповідності до умов Договору та вимог законодавства.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 575,21 грн за період з 01.09.2021 по 26.11.2021 за порушення виконання зобов`язань у порядку абз. 3 ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України.

Судом встановлено, що оплата позивачем виконаних робіт здійснювалась за рахунок коштів субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам (п.3.3 Договору), що дає підстави для стягнення пені, встановленої абз. 3 ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України.

Здійснивши перевірку нарахованого розміру пені, судом встановлено правильність періоду її нарахування, наявність підстав для її стягнення в заявленому розмірі з урахуванням диспозитивності господарського судочинства встановленого ст.14 ГПК України.

Висновки суду.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", Серявін та інші проти України обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Судом було вжито усіх заходів для забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав та з`ясуванні усіх питань, винесених на його розгляд.

За наведених у їх сукупності обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному розмірі.

Розподіл судових витрат.

Статтею 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3443,85 грн покладається на відповідача.

Керуючись ст. 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ДБК СПЕЦ БУД, (Польський узвіз,11, м. Одеса, 65026, ) на користь Управління капітального будівництва Чернігівської обласної державної адміністрації, (вул. Єлецька, 11, м. Чернігів, 14000, ) 229 590,21 грн штрафу, 575,21 грн пені та 3443,85 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 30.03.2023.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В.В. Моцьор