ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________
"23" березня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/908/22
Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.
при секретарі судового засідання Гутниковій О.С.
розглянувши заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „Суворовський-54В від 03.03.2023р. вх. № ГСОО2-276/23 про ухвалення додаткового рішення у справі №916/908/22
Про стягнення 483146,00 грн.
від позивача - Ашихмін І.М., адвокат за довіреністю
від відповідача Фірсов В.Д., адвокат за ордером
Встановив: Рішенням господарського суду Одеської області від 27.02.2023р. по справі №916/908/22 у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю „Одеська обласна енергопостачальна компанія відмовлено повністю.
03.03.2023р. до суду відповідачем було надано заяву про ухвалення додаткового рішення, в порядку ст.ст. 129, 221 ГПК України.
Ухвалою господарського суду Одеської області від 06.03.2023р. заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „Суворовський-54В від 03.03.2023р. вх. № ГСОО 2-276/23 у справі №916/908/22 призначено до розгляду у судовому засіданні на "16" березня 2023 р. о 13:45, із повідомленням учасників справи про судове засідання (явка учасників справи у судове засідання є не обов`язковою).
16.03.2023р. у судовому засіданні було оголошено перерву по розгляду заяви на 23.03.2023р. о 12:30.
Ухвалою господарського суду Одеської області від 16.03.2023р. повідомлено позивача по справі №916/908/22 Товариство з обмеженою відповідальністю „Одеська обласна енергопостачальна компанія про судове засідання, яке відбудеться "23" березня 2023 р. о 12:30.
20.03.2023р. до суду позивачем було надано клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
Відповідно до надано клопотання позивач просить суд витрати відповідача на оплату професійної правничої допомоги зменшити до 4744,00 грн. Позивачем було зазначено суду, що опис витрат, наданий відповідачем, містить перелік послуг, які не відносяться до професійної правничої допомоги адвоката. Зазначалось, що відповідачем до розрахунку витрат було безпідставно включено витрати на проведення заходів, які не були необхідними, та такі витрати, за посиланням позивача, не підлягають компенсації.
Позивач зазначав, що відповідно до Додатку №1 від 24.06.2022р. визначено погодинну ставку у розмірі 70 доларів США, проте. вказаний розмір погодинної ставки, за посиланням позивача, не є зрозумілим та не є співмірним з урахуванням того, що дана справа є справою незначної складності.
Позивачем було зазначено суду, що з акту прийому-передачі від 03.08.2022р. вбачається, що вартість послуг в гривні була визначена за курсом долара США на дату складання такого акту 03.08.2022р., а не на дату оплати, яка відбулась 10.08.2022р., що суперечить положенням п. 2 Додатку №1 до Договору. Та за посиланням позивача, на момент оплати вартості послуг по вказаному акту курс долара США становив 39,050 грн. Також зазначалось, що не підлягають відшкодуванню за рахунок позивача адміністративні витрати адвоката в розмірі 200,00 грн., з яки[ витрати на транспорт 30 грн. та витрати на поштові відправлення 170 грн.
Позивачем було зазначено суду, що з акту прийому-передачі від 30.09.2022р. вбачається, що вартість послуг в гривні була визначена за курсом долара США на дату складання такого акту 30.09.2022р., а не на дату оплати, яка відбулась 10.10.2022р., що суперечить положенням п. 2 Додатку №1 до Договору. Та за посиланням позивача, на момент оплати вартості послуг по вказаному акту курс долара США становив 40,50 грн. Також зазначалось, що не підлягають відшкодуванню за рахунок позивача адміністративні витрати адвоката в розмірі 200,00 грн., оскільки в матеріалах справи відсутні докази понесення адвокатом вказаних адміністративних витрат.
Також позивачем було зазначено суду, що з акту прийому-передачі від 27.02.2023р. вбачається, що вартість послуг в гривні була визначена за курсом долара США на дату складання такого акту 27.02.2023р., а не на дату оплати, яка взагалі здійснена не була. Також зазначалось, що не підлягають відшкодуванню за рахунок позивача адміністративні витрати адвоката в розмірі 600,00 грн., оскільки в матеріалах справи відсутні докази понесення адвокатом вказаних адміністративних витрат.
Додаткового позивачем було зазначено суду, що стягнення з позивача заявленої відповідачем суми витрат становить надмірний тягар.
Також додаткового позивачем було зазначено суду, що як вбачається зі змісту відзиву на позов, відповідач не вказав взагалі орієнтовну суму витрат на професійну правничу допомогу, що в свою чергу також є підставою для зменшення заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
23.03.2023р. до суду відповідачем було надано заперечення на клопотання позивача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу.
Надаючи заперечення. відповідачем було зазначено суду, що питання визначення вартості погодинної ставки не може бути предметом спору під час вирішення питання про компенсацію витрат на правничу допомогу. Також було надано платіжне доручення про сплату послуг адвоката за актом приймання-передачі від 27.02.2023р. Відповідачем було зазначено суду, перелік послуг, які відносяться до правничої допомоги не є вичерпним.
У судовому засіданні 23.03.2023 року судом було оголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення та повідомлено, що повне додаткове рішення буде складено 27.03.2023р.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, які в силу вимог ч.4 ст.129 ГПК України у разі задоволення позову покладаються на відповідача, у разі відмови в позові на позивача та у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч.ч. 1-6 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У ч. 5 ст. 129 ГПК України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Як з`ясовано судом, 17.06.2022р. між Адвокатським об`єднанням «АС Лігал» та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку „Суворовський-54В було укладено Договір №67-1 про надання правової допомоги.
Відповідно до п. 1.3. Договору, форма та об`єм надання правової допомоги, а також порядок формування гонорару, передбачено Додатком №1 до даного Договору. Порядок формування гонорару, порядок та обсяг надання правової допомоги, погодинна ставка за надання правової допомоги, визначені сторонами на договірній основі і викладені в Додатку №1, який є невід`ємною частиною цього Договору. (п. 5.1. Договору).
Згідно до п. 5.2. Договору, гонорар розраховується на підставі витрачених годин для надання правової допомоги, кількість яких помножується на годинну ставку, що передбачена в Додатку №1 до цього Договору.
Пунктом 2 Додатку №1 від 17.06.2022р. до Договору про надання правової допомоги №67-1 від 17.06.2022р. та п. 2 Додатку №1 від 17.06.2022р. нова редакція до Договору про надання правової допомоги №67-1 від 17.06.2022р. визначено, що оплата здійснюється в національній валюти гривні, сама якої відповідача встановленим платежам виходячи з комерційного курсу долара США на момент оплати.
На спростування доводів позивача, суд зазначає, що адвокатом дійсно була надана професійна правнича допомога, яка зазначена у відповідних звітах.
Разом з тим, господарським судом на підставі ч. 4 ст. 236 ГПК України, враховується правовий висновок викладений у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019р. по справі №922/445/19, в якій Верховний суд зазначив, що за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).
Поряд з цим, матеріали справи містять клопотання позивача щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.
Слід зазначити, що кожна справа має свою специфіку, а тому, враховуючи всі аспекти даної справи, суд вважає, що для належного представлення інтересів відповідача у цій справі заявлені витрати не відповідають критеріям реальності та розумності, враховуючи не тільки характер спірних відносин, обсяг фактично виконаних адвокатським об`єднанням послуг та їх вартісну оцінку, а також необхідність всіх вказаних в актах виконаних робіт/наданих послуг витрат відповідача.
Необхідність дотримання співмірності, обґрунтованості та розумного розміру гонорару адвоката, який покладається на іншу сторону, підтримано позицією Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладеною в постанові від 01.08.2019 року у справі № 915/237/18.
Крім того, в постанові Верховного Суду від 13.02.2020 року у справі № 911/2686/18 зазначено, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Таким чином, господарський суд, оцінюючи обґрунтованість клопотання позивача в частині зменшення суми витрат, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерії розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, вважає, що заявлена відповідачем сума є неспівмірною зі складністю даної справи, нерозумною та несправедливою, у зв`язку з чим підлягає зменшенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221,244 Господарського процесуального кодексу України, суд
1.Заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „Суворовський-54В від 03.03.2023р. вх. № ГСОО2-276/23 про ухвалення додаткового рішення у справі №916/908/22 задовольнити частково.
3.В іншій частині заяву залишити без задоволення.
Повний текст додаткового рішення складено та підписано 27 березня 2023р.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.
Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.
Суддя Т.Г. Д`яченко