ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
29.03.2023 Справа № 908/962/23
м.Запоріжжя Запорізької області
Суддя господарського суду Запорізької області Зінченко Н.Г., розглянувши матеріали позовної заяви вих. № 575 від 21.03.2023 (вх. № 1048/08-07/23 від 24.03.2023)
про стягнення 187316,89 грн.
24.03.2023 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява вих. № 575 від 21.03.2023 (вх. № 1048/08-07/23 від 24.03.2023) Концерну «Міські теплові мережі», м. Запоріжжя до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІНА, ЛТД», м. Запоріжжя про стягнення 187316,89 грн. заборгованості (основного боргу) за надані послуги з постачання теплової енергії за період листопад 2021 року січень 2023 року за типовим індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії, який є укладеним з 01.11.2021.
Пунктом першим прохальної частини позовної заяви позивач просить суд розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.
Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.03.2023 справу № 908/962/23 за вищевказаною позовною заявою розподілено судді Зінченко Н.Г.
Розглянувши зазначену позовну заяву господарський суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.
Відповідно до п. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Згідно з п. 2 ст. 174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Статтями 162 та 164 ГПК України встановлено вимоги щодо предмета спору, їх обґрунтування та комплектності документів, які повинні додаватися до неї.
Відповідно до пункту 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.
Частиною 2 ст. 164 ГПК України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ч. 1 ст. 14 ГПК України)
Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частинами 1 і 2 ст. 91 ГПК України унормовано, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
За приписами ч. 2 ст. 80 ГПК України позивач, особи, яким надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.
Виходячи з положень наведених статей, до позовної заяви мають бути додані докази, які підтверджують певні юридичні факти з викладенням їх суті. Зазначені обставини необхідно не лише зазначити, а й обґрунтувати відповідним чином, що випливає зі змісту ст. 74 ГПК України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У позовній заяві має міститися обґрунтований розрахунок суми, що стягується, який складається із зазначенням застосованих методів, періодів нарахування, тощо.
Разом із тим, на другому аркуші позовної заяви позивач зазначає, що станом на 01.11.2021 відповідно до вимог законодавства за адресою: м. Запоріжжя, вул. Кияшка, буд. 32 між Концерном «Міські теплові мережі» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІДПРИЄСТВО АЛЄКО» є укладеним типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії № 71200991.
Таким чином, позивач не довів наявності договірних відносин щодо постачання теплової енергії саме з відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНА, ЛТД».
Крім того, обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги заявник посилається на те, що належні відповідачу нежитлові приміщення, до яких здійснювалося постачання теплової енергії у спірному періоді, знаходяться у житловому будинку та мають єдину систему централізованого опалення.
Відповідно до ст. 76 ГПК України належними доказами є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно із ст. 86 ГПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, в також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Таким чином, позивачем не додержано вимоги чинного процесуального законодавства щодо надання суду всіх письмових доказів у підтвердження викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, що є порушенням п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.
Згідно з ч. 1 ст. 172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.
До позовної заяви за вих. № 575 від 21.03.2023 (вх. № 1048/08-07/23 від 24.03.2023) на підтвердження направлення відповідачеві копії позовної заяви з додатками до неї позивачем фіскальний чек від 22.03.2023 та опис вкладення у цінний лист, який скріплений відбитком календарного штемпелю відділення оператора поштового зв`язку за 22.03.2023, які не можуть бути прийняті судом як належні докази направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками до неї, оскільки позовна заява, що надійшла на адресу господарського суду Запорізької області 24.03.2023 на її першому аркуші має вихідні реквізити, а саме вих. № 575 від 21.03.2023, тоді як в описі вкладення за 22.03.2023 в графі «Найменування предметів» вказано: «позовна заява від 21.03.2023», тобто без її вихідного номеру.
Отже, з наданих позивачем документів суду неможливо зробити висновок про направлення на адресу відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів саме в редакції, яку надано до господарського суду Запорізької області.
Таким чином, позивачем не виконані вимоги ч. 1 ст.164 ГПК України, не надано належних доказів відправлення відповідачу копії позовної заяви та додатків до неї.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Згідно ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
Частиною 1 статті 4 цього ж Закону України передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено у 2023 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року становить 2684,00 грн.
Згідно із підпунктами 1, 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2684,00 грн.), а за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2684,00 грн.) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (939400,00 грн.).
Позивачем заявлено одну вимогу майнового характеру про стягнення з відповідача 187316,89 грн. заборгованості (основного боргу) за надані послуги з постачання теплової енергії за період листопад 2021 року січень 2023 року за типовим індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії, який є укладеним з 01.11.2021, яка, виходячи з вищенаведених норм Закону, повинна бути оплачена судовим збором у розмірі 2809,75 грн.
До позовної заяви позивачем у підтвердження сплати судового збору надано оригінали платіжних доручень № 7584 від 09.08.2022 на суму 248,10 грн. і № 7600 від 09.08.2022 на суму 2481,00 грн., що разом становить 2729,10 грн.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.
Пунктом 10 ст. 174 ГПК України встановлено, що заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету.
В програмі БД «Діловодство спеціалізованого суду» господарського суду Запорізької області по справі № 908/962/23 містяться відомостей щодо зарахування сплаченого позивачем платіжними дорученнями № 7584 від 09.08.2022 і № 7600 від 09.08.2022 судового збору в доход Державного бюджету України в розмірі 2729,10 грн.
Отже в даному випадку недоплата судового збору становить 80,65 грн.
Таким чином, позивачем не додержано вимоги чинного процесуального законодавства щодо обов`язкової сплати судового збору, що є порушенням п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України.
Вищевказане свідчить, що позовну заяву подано без додержання усіх вимог, викладених у статтях 162, 164 ГПК України.
Частинами 3 та 4 ст. 174 ГПК України передбачено, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.
Відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України, ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).
Керуючись ст., ст. 162, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Позовну заяву вих. № 575 від 21.03.2023 (вх. № 1048/08-07/23 від 24.03.2023) Концерну «Міські теплові мережі», м. Запоріжжя до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІНА, ЛТД», м. Запоріжжя про стягнення 187316,89 грн. заборгованості (основного боргу) за надані послуги з постачання теплової енергії за період листопад 2021 року січень 2023 року за типовим індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії, який є укладеним з 01.11.2021, залишити без руху.
2. Надати Концерну «Міські теплові мережі», м. Запоріжжя строк для усунення недоліків позовної заяви терміном не пізніше 10 днів з дня отримання даної ухвали, шляхом оформлення позовної заяви відповідно до вимог п. 5 ч. 3 ст. 162, п., п. 1, 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України, а саме:
- подати суду докази, що система опалення об`єкта теплопостачання відповідача є відокремленою або не відокремлена від системи опалення житлового будинку № 32 по вул. Кияшка в м. Запоріжжя (акти обстеження системи теплоспоживання об`єкту теплопостачання, акти встановлення приладів комерційного обліку спожитої теплоенергії, акти готовності до опалювального періоду тощо);
- надати належні документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів в редакції, яку надано до господарського суду Запорізької області;
- доплатити судовий збір в розмірі 80,65 грн. (належні докази сплати надати суду в оригіналі).
Всі зазначені докази надати до суду у вказаний вище строк та направити іншим учасникам справи (докази у підтвердження чого надати суду).
3. Суд роз`яснює позивачу, що в разі не усунення всіх недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається заявнику на підставі п. 4 ст. 174 ГПК України.
4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
5. Ухвала підписана 29.03.2023.
6. Копію даної ухвали направити позивачу.

Суддя Н.Г.Зінченко