ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"28" березня 2023 р. Справа № 924/137/23

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Яроцького А.М., при секретарі судового засідання Крупській В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом фізичної особи-підприємця Велічко Романа Вікторовича

до Державного підприємства "Дослідне господарство "Проскурівка" Миронівського інституту пшениці ім. В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України"

про стягнення 331 859,50 грн.

Представники сторін:

позивача: Величко В.І.;

відповідача: не з`явився

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 28.03.2023 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Процесуальні дії по справі, заяви, клопотання.

01.02.2023 на адресу суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця Велічко Романа Вікторовича до Державного підприємства "Дослідне підприємство "Дослідне господарство "Проскурівка" Миронівського інституту пшениці ім. В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України" про стягнення 331 859,50 грн., з яких 282 388,85 грн. інфляційних втрат та 49470,65 грн. 3% річних, нарахованих на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України за неналежного виконання умов договору про надання сільськогосподарських послуг №10/08/19 від 10.08.2018 та договору про переведення боргу №30/03/2020 від 30.03.2020.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.02.2023 року вказану позовну заяву передано для розгляду судді Яроцькому А.М.

Ухвалою суду від 03.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 02.03.2023 та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов до 24.02.2023, а позивачу строк для подання відповіді на відзив до 02.03.2023.

Сторони вимог ухвали суду від 03.02.2023, в частині подачі відзиву на позовну заяву, та відповіді на відзив, у встановлений судом строк, не виконали.

Судом у підготовчому засіданні 02.03.2023 постановлено ухвалу, з занесенням до протоколу судового засідання, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 10:00 год. 28.03.2023. Ухвалою суду від 02.03.2023 повідомлено відповідача про дату наступного засідання у справі.

Виклад позицій учасників судового процесу.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Державного підприємства "Дослідне господарство "Проскурівка" Миронівського інституту пшениці ім. В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України" про стягнення 331859,50 грн., з яких: - 282388,85 грн. інфляційні втрати та 49470,65 грн. - 3% річних, заявлених на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України за неналежного виконання умов договору про надання сільськогосподарських послуг №10/08/19 від 10.08.2018 та договору про переведення боргу №30/03/2020 від 30.03.2020.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що на виконання укладеного між ДП "ДГ "Проскурівка" (надалі - Замовник) та ФОП Зарицьким Леонідом Йосиповичем (надалі - Виконавець) договору про надання сільськогосподарських послуг №10/08/18 від 10.08.2018 виконавець надав замовнику послуг на суму 4 262 760,00 грн. Зазначає, що в подальшому 30.03.2020 між ДП "ДГ "Проскурівка" та ФОП Зарицьким Леонідом Йосиповичем та ФОП Велічком Романом Вікторовичем було укладено договір №30/03/2020 про переведення боргу. В результаті чого, пояснює позивач, у відповідача перед позивачем виникло зобов`язання в сумі 793202,00 грн., яке ДП "ДГ "Проскурівка" не виконало. Повідомляє, що вказана заборгованість була стягнута з відповідача рішенням Господарського суду Хмельницької області від 24.11.2021 по справі №924/991/21. В подальшому відповідач здійснив часткову сплату заборгованості на суму 295722,38 грн. З огляду на прострочення сплати боргу позивач нарахував до стягнення з відповідача 3% річних та інфляційні втрати за стягненням яких звернувся з даним позовом до суду. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ст. ст. 549-552, 611, 625 Цивільного кодексу України.

Відповідач своїми процесуальними правами не скористався відзиву на позовну заяву до суду не подав.

Представник позивача в судовому засіданні 28.03.2023 позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання 28.03.2023 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується надісланням ухвали суду поштову адресу останнього, визначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Будь-які не розглянуті судом клопотання, подані учасниками процесу в межах розгляду справи, в матеріалах справи №924/137/23 відсутні.

Беручи до уваги приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, норми ч. ч. 1, 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті і суд розглядає справу за відсутності такого учасника, враховуючи той факт, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи та те, що у суду є всі необхідні матеріали (докази) для вирішення спору по суті, спір належить вирішити у відсутності представника відповідача за матеріалами справи.

Обставини, які є предметом доказування у справі, та докази, якими сторони підтверджують або спростовують їх наявність.

10.08.2018 між фізичною особою-підприємцем Зарицьким Леонідом Йосиповичем (виконавець) та державним підприємством "Дослідне господарство "Проскурівка" Миронівського Інституту пшениці імені В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України" (замовник) укладено договір про надання сільськогосподарських послуг №10/08/18 (далі - договір про надання послуг), згідно з п. 1.1 якого на умовах договору виконавець зобов`язується за завданням замовника надати замовникові послуги, визначені в п. 1.2 цього договору з використанням власної або залученої від третіх осіб сільськогосподарської техніки, матеріалів, обладнання та засобів, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити надані послуги.

У п. 1.2 договору про надання послуг наведено характеристика послуг: проведення передпосівної підготовки земельних ділянок під сільськогосподарські культури; посів, садіння і підживлення сільськогосподарських культур.

Послуги за договором не є вичерпними, а виконавець надаватиме їх на умовах замовника (п. 1.3 договору про надання послуг).

За умовами п. 2.1 договору про надання послуг ціна за 1 га визначається сторонами до початку надання послуг у залежності від їх виду за попередньо узгодженими сторонами складовими послуг. Вартість наданих послуг визначається із розрахунку вартості послуг за 1 га і обсягу фактично наданих послуг та зазначається у підписаних уповноваженими, представниками сторін актах приймання-передачі послуг.

До складу наданих послуг включається вартість використаних матеріалів, визначена із розрахунку їх внесення на 1 га та обсягу фактично використаних матеріалів та зазначається у підписаних уповноваженими представниками сторін актах приймання-передачі послуг (п. 2.2 договору про надання послуг).

Відповідно до п. 2.3 договору про надання послуг загальна вартість послуг (ціна договору) визначається як сумарна вартість наданих виконавцем послуг, що визначається на підставі підписаних уповноваженими представниками сторін актів приймання-передачі послуг.

Сторони погодили, що грошові зобов`язання сторін за цим договором існують і підлягають сплаті у національній валюті України гривні (п. 2.4 договору про надання послуг).

Згідно з п. 2.5 договору про надання послуг оплата вартості послуг за договором здійснюється замовником на користь виконавця шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця, у такому порядку: оплата вартості фактично наданих послуг здійснюється протягом 10 банківських днів, з моменту підписання актів приймання-передачі послуг.

За домовленістю сторін оплата вартості наданих послуг може бути здійснена в більш тривали строк. Повний розрахунок за послуги, надані продовж дії договору, із використанням матеріалів виконавця, сторони повинні здійснити не пізніше 20.12.2019 за наслідками продажу вирощеної сільськогосподарської продукції врожаю 2019 року (п. 2.6 договору про надання послуг).

У п. 3.1 договору про надання послуг сторони погодили, що приймання та передача наданих виконавцем послуг здійснюється шляхом підписання уповноваженими представниками сторін актів приймання-передачі послуг.

Сторони погодили, що акти приймання-передачі послуг підписуються уповноваженими представниками сторін після надання послуг (пп. 3.1.1 договору про надання послуг).

До обов`язків виконавця пунктом 4.1 договору про надання послуг віднесено, зокрема: надати послуги та матеріали якісно на умовах передбачених договором; оформити акти приймання-передачі послуг та передати їх замовникові для підписання.

Замовник зобов`язаний, з-поміж іншого, протягом 3 робочих днів після отримання від виконавця актів приймання-передачі послуг, підписати останні та повернути їх виконавцю (п. 4.2 договору про надання послуг).

Згідно з п. 7.1 договору про надання послуг він вважається укладеним з моменту його підписання вповноваженими представниками сторін та проставлення печаток сторін і діє до 31 грудня 2018 року, а в частині виконання зобов`язань - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

У матеріали справи надано підписані та скріплені відтисками печаток фізичної особи-підприємця Зарицького Леоніда Йосиповича та державного підприємства "Дослідне господарство "Проскурівка" Миронівського Інституту пшениці імені В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України" акти приймання-передачі наданих послуг від 24.12.2018 №1, №2, №3 та №4 від 26.12.2018 до договору про надання сільськогосподарських послуг №10/08/18 від 10.08.20218, згідно з якими виконавець здав, а замовник прийняв відповідно послуги на суму 1121952,00 грн (послуги дискування на суму 314418,00 грн, послуги посіву без насіння пшениці на суму 493116,00 грн, послуги внесення добрив на пшениці на суму 314418,00 грн), на суму 1164240,00 грн (послуги дискування на суму 420336,00 грн, послуги посіву ріпаку на суму 743904,00 грн), на суму 14250,00 грн (послуги дискування на суму 4170,00 грн, послуги посіву оз.ячменю на суму 4170,00 грн, послуги внесення добрив оз.ячменю на суму 5910,00 грн), на суму 4262760,00 грн (послуги дискування на суму 830664,00 грн, послуги посіву ріпаку на суму 1470096,00 грн, послуги внесення добрив ріпак на суму 1962000,00 грн). В актах зазначено, що претензій та зауважень з боку замовника та виконавця немає.

Сторонами договору про надання послуг складено та підписано акт звіряння розрахунків від 30.03.2020 за період з 01.08.2018 по 30.03.2020, відповідно до якого заборгованість ДП "ДГ "Проскурівка" МІП імені В.М. Ремесла НААН України" перед ФОП Зарицьким Л.Й. становить 763202,00 гривень.

30.03.2020 між державним підприємством "Дослідне господарство "Проскурівка" Миронівського Інституту пшениці імені В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України" (Первісний боржник), ФОП Велічком Романом Вікторовичем (Новий боржник) та ФОП Зарицьким Леонідом Йосиповичем (Кредитор) укладено договір про переведення боргу №30/03/2020 (далі - договір про переведення боргу), відповідно до п. 1.1 якого цим договором регулюються відносини, пов`язані із заміною зобов`язаної сторони (Первісного боржника) у зобов`язанні, що виникає із договору про надання сільськогосподарських послуг №10/08/18 від 10.08.2018 року укладеного між Первісним боржником та Кредитором (надалі - Основний договір).

Первісний боржник переводить на Нового боржника основний борг (грошове зобов`язання) на загальну суму 763202 грн, що виникло на підставі Основного Договору про надання сільськогосподарських послуг №10/08/18 від 10.08.2018 року станом на 30.03.2020, з яких: заборгованість за Договором про надання сільськогосподарських послуг №10/08/18 від 10.08.2018 становить у розмірі 763202,00 гривень. На підтвердження додається до договору про переведення боргу №30/03/2020 від 30.03.2020, Акт звіряння розрахунків з 01.08.2018 по 30.03.2020 від 30.03.2020. Відповідно до Акту звіряння розрахунків борг становить 763202,00 гривень (п. 1.2 договору про переведення боргу).

Згідно з п. 1.3 договору про переведення боргу Новий боржник повинен оплатити Кредитору загальну суму заборгованості, зазначену, в п. 1.2 цього договору протягом тридцяти робочих днів після підписання цього договору.

У п. 2.1 договору про переведення боргу сторони погодили, що за переведення боргу за Основним договором Первісний боржник сплачує Новому боржнику суму у розмірі 763202,00 гривень.

Первісний боржник зобов`язується протягом шести місяців після укладення цього договору повернути борг Нового боржника грошову суму, визначену у п. 2.1 цього договору (п. 2.2 договору про переведення боргу).

Розрахунок обумовлено сторонами проводити у готівковому та безготівковому вигляді (п. 2.3 договору про переведення боргу).

У п. 4.2 договору про переведення боргу зазначено, що Кредитор зобов`язується передати Новому боржнику під час підписання цього договору документи (їхні засвідчені копії), що підтверджують дійсність вимог Кредитора за основним договором.

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з. моменту його підписання сторонами. Строк цього договору починає свій перебіг у момент, встановлений у п. 6.1 цього договору та визначається часом достатнім для реального та належного виконання цього договору сторонами (п. п. 6.1, 6.2 договору про переведення боргу).

Договір про переведення боргу підписаний всіма сторонами, містить відтиски печаток Первісного боржника та кредитора.

У зв`язку з невиконання відповідачем договірних зобов`язань щодо сплати заборгованості позивач звертався до суду із позовом.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 24.11.2021 у справі №924/991/21, задоволено позов фізичної особи - підприємця Велічко Романа Вікторовича до Державного підприємства "Дослідне господарство "Проскурівка" Миронівського інституту пшениці ім. В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України" про стягнення 763202,00 грн.

Стягнуто з Державного підприємства "Дослідне господарство "Проскурівка" Миронівського інституту пшениці ім. В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України" на користь фізичної особи - підприємця Велічко Романа Вікторовича 763202 грн. заборгованості та 11 448,03 грн. витрат на оплату судового збору.

Наведені вище обставини встановлені у рішенні Господарського суду Хмельницької області від 24.11.2021 у справі №924/991/21.

Окрім наведеного у рішенні суду від 24.11.2021 у справі №924/991/21 встановлено, що у акті звіряння розрахунків від 31.03.2020 за період з 30.03.2020 по 31.03.2021, складеному між ФОП Велічком Р.В. та ФОП Зарицьким Л.Й. щодо звірки до договору переведення боргу від 30.03.2020, відображено сальдо на 30.03.2020, яке становило 763202,00 грн, на 31.02.2020 - 0,00 гривень. Акт містить підписи представників сторін та відтиск печатки ФОП Зарицького Л.Й.

Згідно з наданим в матеріали справи актом звіряння розрахунків від 10.04.2020 за період з 30.03.2020 по 10.04 2020, складеним між ФОП Велічком Р.В. та ДП "ДГ "Проскурівка" МІП імені В.М. Ремесла НААН України" щодо звірки до договору про надання сільськогосподарських послуг від 10.08.2018 та договору переведення боргу від 30.03.2020, сальдо за даними сторін становить 763202,00 гривень (як кредиторська заборгованість ДП "ДГ "Проскурівка" МІП імені В.М. Ремесла НААН України"). Акт містить підписи представників сторін та відтиск печатки ДП "ДГ "Проскурівка" МІП імені В.М. Ремесла НААН України".

У матеріали справи надано довідку фізичної особи-підприємця Зарицького Л.Й. (від 17.04.2020), в якій підтверджує, що ФОП Велічко Р.В. оплатив йому суму заборгованості, передбачену в п. 1.2 договору №30/03/2020 в повному обсязі. Зазначено, що заборгованість у ФОП Велічка Р.В. перед ФОН Зарицьким Л.Й. за договором №30/03/2020 про переведення боргу від 30.03.2020 відсутня.

Відповідачем в подальшому було частково сплачено заборгованість в сумі 295722,38 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №943 від 29.09.2022 на суму 230703,31 грн., №1460 від 26.10.2022 на суму 4363,63 грн., №1811 від 09.11.2022 на суму 30655,45 грн., №2587 від 14.12.2022 на суму 24545,45 грн., №2697 від 19.12.2022 на суму 5454,54 грн.

З огляду на прострочення сплати заборгованості за договором про переведення боргу №30/03/2020 від 30.03.2020 позивач звернувся до суду про стягнення 331 859,50 грн., з яких: 282388,85 грн. інфляційні втрати та 49470,65 грн. - 3% річних, за період з 01.01.2020 по 31.12.2022.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду:

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (далі - ГК України) майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У ст. 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи 10.08.2018 між фізичною особою-підприємцем Зарицьким Леонідом Йосиповичем (виконавець) та державним підприємством "Дослідне господарство "Проскурівка" Миронівського Інституту пшениці імені В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України" (замовник) укладено договір про надання сільськогосподарських послуг №10/08/18, згідно з п. 1.1 якого на умовах договору виконавець зобов`язується за завданням замовника надати замовникові послуги, визначені в п. 1.2 цього договору з використанням власної або залученої від третіх осіб сільськогосподарської техніки, матеріалів, обладнання та засобів, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити надані послуги.

За приписами ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до наявних у матеріалах справи актів приймання-передачі наданих послуг від 24.12.2018 №1, №2, №3 та №4 від 26.12.2018 до вищевказаного договору виконавець здав, а замовник прийняв послуги відповідно на суми 1121952,00 грн, 1164240,00 грн, 14250,00 грн та 4262760,00 гривень.

В акті звіряння розрахунків від 30.03.2020 за період з 01.08.2018 по 30.03.2020 сторони договору про надання сільськогосподарських послуг зафіксували заборгованість ДП "ДГ "Проскурівка" МІП імені В.М. Ремесла НААН України" перед ФОП Зарицьким Л.Й. в розмірі 763202,00 гривень.

Частина перша статті 510 ЦК України визначає, що сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Відповідно до ст. 520 Цивільного кодексу України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Згідно зі ст. 521 Цивільного кодексу України форма правочину щодо заміни боржника у зобов`язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу, якою передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів (ст. 626 ЦК України).

Згідно з вимогами ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У силу припису цієї статті правомірність правочину презюмується.

Так, 30.03.2021 між державним підприємством "Дослідне господарство "Проскурівка" Миронівського Інституту пшениці імені В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України" (Первісний боржник), ФОП Велічком Романом Вікторовичем (Новий боржник) та ФОП Зарицьким Леонідом Йосиповичем (Кредитор) укладено договір про переведення боргу №30/03/2020, яким сторони врегулювали відносини, пов`язані із заміною зобов`язаної сторони (Первісного боржника) у зобов`язанні, що виникає із договору про надання сільськогосподарських послуг № 10/08/18 від 10.08.2018 року укладеного між Первісним боржником та Кредитором (Основний договір).

Зокрема, згідно з п. 1.2 договору про переведення боргу Первісний боржник переводить на Нового боржника основний борг (грошове зобов`язання) на загальну суму 763202 грн, що виникло на підставі Основного Договору про надання сільськогосподарських послуг №10/08/18 від 10.08.2018 року станом на 30.03.2020, з яких: заборгованість за договором про надання сільськогосподарських послуг №10/08/18 від 10.08.2018 становить у розмірі 763202,00 гривень.

З вищезазначеного договору слідує, що при його укладенні сторонами дотримано вимог статей 513, 520 ЦК України, оскільки заміна боржника у зобов`язанні за договором про надання сільськогосподарських послуг відбулась за згодою кредитора (ФОП Зарицького Л.Й.) і сторонами дотримано вимог щодо укладання правочину про переведення боргу у письмовій формі, що відповідає формі основного договору.

За змістом ст. 522 ЦК України новий боржник у зобов`язанні має право висунути проти вимоги кредитора всі заперечення, що ґрунтуються на відносинах між кредитором і первісним боржником.

З аналізу положень ст. ст. 520-522 ЦК України убачається, що правочин про заміну боржника у зобов`язанні не є новим зобов`язанням у розумінні норм ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України та ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України. А заміна сторони у зобов`язанні є лише правовою конструкцією зміни складу учасників правовідносин, яка не змінює суті зобов`язання.

Переведення боргу на нового боржника, так само як і заміна кредитора, є внутрішньою зміною у зобов`язанні, а тому заміна особи боржника не впливає на обсяг його прав та обов`язків, як сторони у зобов`язанні, тобто умови договору про надання сільськогосподарських послуг мають таку саму силу для нового боржника, як і для первісного боржника.

Так, згідно з п. 1.3 договору про переведення боргу Новий боржник повинен оплатити Кредитору загальну суму заборгованості, зазначену, в п. 1.2 цього договору протягом тридцяти робочих днів після підписання цього Договору.

З матеріалів справи вбачається, що ФОП Велічком Р.В. повністю виконано свої зобов`язання за договором про переведення боргу та сплачено суму заборгованості ФОП Зарицькому Л.Й., передбачену в п. 1.2 договору №30/03/2020, в повному обсязі.

Відповідно до п. 2.1 договору про переведення боргу №30/03/2020 сторони погодили, що за переведення боргу за Основним договором Первісний боржник сплачує Новому боржнику суму у розмірі 763202,00 гривень. Первісний боржник зобов`язується протягом шести місяців після укладення цього договору повернути борг Нового боржника грошову суму, визначену у п. 2.1 цього договору (п. 2.2 договору про переведення боргу).

Положеннями ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобов`язання.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 24.11.2021 у справі №924/991/21, задоволено позов фізичної особи - підприємця Велічко Романа Вікторовича до Державного підприємства "Дослідне господарство "Проскурівка" Миронівського інституту пшениці ім. В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України" про стягнення 763202,00 грн.

Стягнуто з Державного підприємства "Дослідне господарство "Проскурівка" Миронівського інституту пшениці ім. В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України" на користь фізичної особи - підприємця Велічко Романа Вікторовича 763202 грн. заборгованості та 11 448,03 грн. витрат на оплату судового збору.

Зазначеним рішенням суду встановлено, що сторонами не надано суду та в матеріалах справи відсутні докази оплати відповідачем позивачу коштів, як це передбачено п. п. 2.1, 2.2 договору про переведення боргу.

За умовами ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, вищенаведені факти вважаються встановленими і не потребують повторного доказування.

В подальшому відповідачем на виконання рішення суду від 24.11.2021 по справі №924/991/21 було частково сплачено заборгованість за договорами в сумі 295722,38 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №943 від 29.09.2022 на суму 230703,31 грн., №1460 від 26.10.2022 на суму 4363,63 грн., №1811 від 09.11.2022 на суму 30655,45 грн., №2587 від 14.12.2022 на суму 24545,45 грн., №2697 від 19.12.2022 на суму 5454,54 грн.

Суд приймає до уваги, що станом на момент звернення позивача до суду відповідач не повернув/сплатив позивачу коштів за договором про переведення боргу №30/03/2020 від 30.03.2020, в розмірі 467 479,62 грн., доказів протилежного матеріали справи не містять.

З огляду на прострочення відповідачем грошових зобов`язань за договором про переведення боргу №30/03/2020 від 30.03.2020, позивач просить суд стягнути нараховані на підставі ст. 625 ЦК України 331 859,50 грн., з яких: 282388,85 грн. інфляційні втрати та 49470,65 грн. - 3% річних, за період з 01.01.2020 по 31.12.2022, про стягнення яких звернувся з вказаним позов до суду.

Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, відтак визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань, незалежно від підстав їх виникнення (наведену правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц).

Постановою судової палати в цивільних справах Верховного Суду України від 30.03.2016 року №6-2168цс15 висловлено наступну правову позицію. За змістом норми закону, визначеної в ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Як уже встановлено судом відповідач порушив свої договірні зобов`язання, щодо строків повернення позивачу боргу, що призвело до виникнення простроченої заборгованості.

Як зазначалося вище, пунктом 2.1 договору про переведення боргу №30/03/2020 сторони погодили, що за переведення боргу за Основним договором Первісний боржник сплачує Новому боржнику суму у розмірі 763202,00 гривень. Первісний боржник зобов`язується протягом шести місяців після укладення цього договору повернути борг Нового боржника грошову суму, визначену у п. 2.1 цього договору (п. 2.2 договору про переведення боргу).

З огляду на викладене, суд здійснивши перерахунок заявлених до стягнення 282 388,85 інфляційних втрат та 49470,65 3% річних за період з 01.10.2020 по 31.12.2022, з урахування здійснених проплат, дійшов висновку, що вони є обґрунтованими, правомірними, нарахованими в межах максимального розміру за заявлений період та такими, що підлягають задоволенню та стягненню з відповідача.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. ч. 1, 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України).

Враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача, у зв`язку з задоволенням позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 20, 24, 27, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240-242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов фізичної особи - підприємця Велічко Романа Вікторовича до Державного підприємства "Дослідне господарство "Проскурівка" Миронівського інституту пшениці ім. В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України" про стягнення 331 859,50 грн. задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Дослідне господарство "Проскурівка" Миронівського інституту пшениці ім. В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України" (32164, Хмельницька обл., Ярмолинецький р-н, с. Проскурівка, ) на користь фізичної особи - підприємця Велічко Романа Вікторовича ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) 282388,85 грн. інфляційних втрат, 49470,65 грн. 3% річних, 4977,89 грн. витрат на оплату судового збору.

Після набрання рішенням законної сили, видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України, з урахуванням пп. 17.5 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складений та підписаний 28.03.2023.

Суддя А.М. Яроцький

Віддрук. 1 прим. - до справи;

направити на електронні адреси:

позивачу - ІНФОРМАЦІЯ_1

відповідачу -