ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"29" березня 2023 р. м. Ужгород Справа № 907/250/23

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , м. Хуст, Закарпатська область

до відповідача приватного акціонерного товариства Закарпаттяобленерго, с. Оноківці, Закарпатська область

про визнання дій неправомірними та стягнення 300 000,00 грн шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства Закарпаттяобленерго, яким просить визнати дії відповідача неправомірними та стягнути з приватного акціонерного товариства Закарпаттяобленерго 300 000,00 грн завданої моральної шкоди.

28.03.2023 від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій він просить суд негайно відновити енергопостачання до об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та заборонити йому проводити будь-які дії щодо припинення енергопостачання до зазначеного об`єкту нерухомого майна до набрання рішенням суду у даній праві законної сили.

Розглянувши подану заяву суд дійшов наступних висновків.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом наведеної норми, обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

З урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Таким чином, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Достатньо обґрунтованими для забезпечення позову є підтверджені доказами фактичні обставини, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Ефективність правосуддя залежить і від виконання судового рішення.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 21.03.2018 у справі №904/5971/17, постанові від 07.06.2018 у справі №910/23468/17, постанові від 04.06.2018 у справі №910/23741/17, постанові від 04.05.2018 у справі №910/339/18.

Звертаючись із заявою про вжиття заходів забезпечення позову позивач зазначає, що суб`єкт господарювання обмежений у можливості користуватися та розпоряджатися власним майном та здійснювати підприємницьку діяльність.

Суд зазначає, що в поданій заяві жодних належних і допустимих доказів в обґрунтування заяви про забезпечення позову заявником суду не подано.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Таким чином, суд констатує, що заявляючи про необхідність вжиття заходів до забезпечення позову, заявник не навів обставин та не подав належних доказів, з якими законодавство пов`язує необхідність для їх вжиття, а тому в задоволенні заяви належить відмовити.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за подання заяви про забезпечення позову покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 136-140, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, встановленому розділом IV Господарського процесуального кодексу України до Західного апеляційного господарського суду.

Суддя Л.В. Андрейчук