ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30 березня 2023 року справа №903/806/21

Господарський суд Волинської області у складі судді Войціховського Віталія Антоновича, за участі секретаря судового засідання Ведмедюка Михайла Петровича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні Господарського суду Волинської області

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "КАНСАЙ ХЕЛІОС УКРАЇНА", м. Черкаси

про визнання грошових вимог до боржника на суму 776 202,79 грн.

по справі за заявами

Дочірнього підприємства "Чернівецький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м. Чернівці

Товариства з обмеженою відповідальністю "Статусінвестгруп", м. Вінниця

до Дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м. Луцьк

про банкрутство,

встановив:

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 23.02.2022р., поруч з іншим, було відкрито провадження у справі про банкрутство Дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника, введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Чепелюка О.О.

У відповідності до положень Кодексу України з процедур банкрутства 23 лютого 2022 року за №68524 на офіційному веб-порталі судової влади України здійснено оприлюднення оголошення (повідомлення) про відкриття Господарським судом Волинської області провадження у справі про банкрутство ДП "Волинський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України".

21 лютого 2023 року до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "КАНСАЙ ХЕЛІОС УКРАЇНА" надійшла заява від 14.02.2023р. про визнання грошових вимог до боржника на суму 776 202,79 грн. з врахуванням 5 368 грн. понесених судових витрат.

В основу обгрунтувань заяви товариством було покладено обставини невиконання боржником рішення Господарського суду Волинської області від 18.01.2021р. у справі №903/799/20 у відповідності до котрого з боржника на користь стягувача було ухвалено стягнути 541 060 грн. заборгованості по оплаті товарно-матеріальних цінностей, відпущених на виконання умов укладеного договору купівлі-продажу (поставки) товарів (з доставкою) від 16.06.2020р. №16-06/1, 8 115,90 грн. судового збору та 7 000 грн. в повернення витрат на професійну правову допомогу. При цьому, визначаючи загальну суму кредиторських вимог до боржника, ТОВ "КАНСАЙ ХЕЛІОС УКРАЇНА" у відповідності до ст. 625 ЦК України здійснено нарахування інфляційних на суму 214 658,89 грн.

Ухвалою від 23.02.2023р. заяву було прийнято та призначено до розгляду в судовому засіданні на 13.03.2023р.

07.03.2023р. до суду від АТ "ДАК "Автомобільні дороги України" надійшли письмові пояснення (заперечення) від 07.03.2023р. щодо заяви ТОВ "КАНСАЙ ХЕЛІОС УКРАЇНА".

10.03.2023р. судом було зареєстровано повідомлення (відзив) розпорядника майна Чепелюка О.О. від 02.03.2023р. №02-01/903/806/21-174 про результати розгляду грошових вимог ТОВ "КАНСАЙ ХЕЛІОС УКРАЇНА".

13.03.2023р. до суду від ТОВ "КАНСАЙ ХЕЛІОС УКРАЇНА" надійшла відповідь (заперечення) від 10.03.2023р. на повідомлення (відзив) розпорядника майна Чепелюка О.О. від 02.03.2023р. №02-01/903/806/21-174.

Ухвалою від 13.03.2023р. розгляд справи в частині заяви ТОВ "КАНСАЙ ХЕЛІОС УКРАЇНА" про визнання грошових вимог до боржника було відкладено на 30.03.2023р., зобов`язано заявника надати суду належним чином посвідчену копію укладеного з боржником договору купівлі-продажу (поставки) товарів (з доставкою) від 16.06.2020р. №16-06/1.

27.03.2023р. до суду від ТОВ "КАНСАЙ ХЕЛІОС УКРАЇНА" надійшло клопотання від 23.03.2023р. про долучення до матеріалів справи договору купівлі-продажу (поставки) товарів (з доставкою) від 16.06.2020р. №16-06/1.

29.03.2023р. судом було зареєстровано додаткові письмові пояснення розпорядника майна Чепелюка О.О. від 28.03.2023р. №02-01/903/806/21-189 щодо грошових вимог ТОВ "КАНСАЙ ХЕЛІОС УКРАЇНА" та про розгляд заяви без його участі.

У визначений судом день та час заявник, сторони/учасники судового процесу своїх представників в засідання суду не направили.

За результатами дослідження в судовому засіданні матеріалів заяви, суд доходить висновків про наявність підстав для часткового визнання грошових вимог ТОВ "КАНСАЙ ХЕЛІОС УКРАЇНА", зокрема, з врахуванням наступного:

Відповідно до статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, "конкурсні кредитори" - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; "поточні кредитори" - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство; "забезпечені кредитори" - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника.

Частиною 14 ст. 39 КУзПБ передбачено, що з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі.

Відповідно до ст. 45 КУзПБ, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду.

За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Відповідно до ст. 47 КУзПБ, попереднє засідання господарського суду проводиться не пізніше 70 календарних днів, а в разі великої кількості кредиторів - не пізніше трьох місяців з дня проведення підготовчого засідання суду. Про попереднє засідання суду повідомляються сторони, а також інші учасники провадження у справі про банкрутство, визнані такими відповідно до цього Кодексу.

У попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

За результатами попереднього засідання господарський суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються: розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів; розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів; дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів; дата підсумкового засідання суду, на якому буде постановлено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство, чи ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, яке має відбутися у строки, встановлені частиною другою статті 44 цього Кодексу.

Розглянувши заяву ТОВ "КАНСАЙ ХЕЛІОС УКРАЇНА" на загальну суму 776 202,79 грн. з врахуванням 5 368 грн. понесених судових витрат, суд встановив, що визначена кредитором заборгованість підтверджується належними та допустимими доказами. Кредиторські вимоги визнаються судом частково на загальну суму 570 200,86 грн. із наступною черговістю їх задоволення:

- 5 368 грн. (судовий збір) - вимоги першої черги;

- 549 716,96 грн. (541 060 грн.+8 656,96 грн.) - вимоги четвертої черги (без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів);

- 15 115,90 грн. - вимоги шостої черги (без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів).

За результатами дослідження долучених до заяви документів, судом встановлено, що рішенням Господарського суду Волинської області від 30.06.2021р. по справі №903/799/20 ухвалено стягнути з ДП "Волинський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лакофарбовий завод "Аврора" (на даний час Товариство з обмеженою відповідальністю "КАНСАЙ ХЕЛІОС УКРАЇНА") 541 060 грн. заборгованості, 8 115,90 грн. судового збору та 7 000 грн. в повернення витрат на професійну правову допомогу (всього сума до стягнення становить 556 175,90 грн.)

За змістом ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства, зокрема, є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до п. п. 33, 34 рішення Європейського суду з прав людини від 19.02.2009 у справі "Христов проти України" одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їх рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (справа "Брумареску проти Румунії" п. 61)

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду.

Згідно ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд засвідчує, що визначені суми обґрунтовані та підтверджені рішенням Господарського суду Волинської області від 30.06.2021р. по справі №903/799/20 та виданим на його виконання наказом суду №903/799/20-1 від 09.02.2021р.

Невиконання ДП "Волинський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" рішення суду та наявність у боржника перед ТОВ "Лакофарбовий завод "Аврора" (на даний час ТОВ "КАНСАЙ ХЕЛІОС УКРАЇНА") боргових зобов`язань виступило підставою для додаткового нарахування заявником, згідно ст. 625 ЦК України, боржнику у зв`язку з цим за прострочення виконання грошового зобов`язання 214 658,89 грн. суми збитків, завданих інфляцією, подальшого звернення кредитора до суду з заявою про визнання грошових вимог до боржника із врахуванням суми інфляційних.

У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з представленими суду розрахунками ТОВ "КАНСАЙ ХЕЛІОС УКРАЇНА" відповідно до ст. 625 ЦК України було нараховано ДП "Волинський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" 214 658,89 грн. суми збитків, завданих інфляцією за період з 18.01.2021р. по 10.02.2023р. із загальної суми 556 175,90 грн., ухваленої до стягнення за рішенням Господарського суду Волинської області від 30.06.2021р. по справі №903/799/20.

Відповідно до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства, грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загально-обов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях.

Вимоги ТОВ "КАНСАЙ ХЕЛІОС УКРАЇНА" до ДП "Волинський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" в частині 8 115,90 грн. судового збору та 7 000 грн. в повернення витрат на професійну правову допомогу не є грошовим зобов`язанням боржника у розумінні Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки такі вимоги виникли не на підставі договору, укладеного з боржником, тому не відносяться до боргу за договірними відносинами.

За своєю природою такі витрати є іншими вимогами до боржника, які згідно з ст. 64 КУзПБ підлягають включенню до шостої черги вимог кредиторів.

Судом засвідчується, що в даному випадку Господарським судом Волинської області за справою №903/799/20 було встановлено правову природу стягнення грошових коштів, а саме 541 060 грн. заборгованості за поставлений позивачем відповідачу згідно та на виконання умов укладеного між сторонами договору товар, який залишився відповідачем неоплаченим.

На думку суду, в розумінні ст. 625 ЦК України, грошовим зобов`язанням боржника виступає сплата суми основного боргу 541 060 грн.

Отже чинне законодавство передбачає нарахування сум інфляційних та трьох процентів річних саме за грошовими зобов`язаннями, матеріальними втратами, тощо.

Відтак суд вважає, що в даному випадку ТОВ "КАНСАЙ ХЕЛІОС УКРАЇНА" вправі здійснювати нарахування ДП "Волинський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" сум інфляційних збитків із ухваленої до стягнення згідно рішення суду у справі №903/799/20 суми основної заборгованості 541 060 грн. за період з 18.01.2021р. (визначена заявником початкова дата нарахування) по 22.02.2022р. включно (з врахуванням постановлення судом 23.02.2022р. ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника).

Згідно із абзацом одинадцятим статті 1 КУзПБ, кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника.

Класифікація кредиторів законодавцем у КУзПБ здійснена в залежності від часу, або періоду виникнення грошового зобов`язання у боржника.

Такі вимоги залежно від моменту виникнення грошового зобов`язання до боржника можуть бути: конкурсними або поточними.

За абзацом одинадцятим статті 1 КУзПБ, поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Згідно із частиною чотирнадцятою статті 39 КУзПБ, з моменту відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство пред`явлення поточними кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися у випадку та порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини четвертої статті 60 КУзПБ, у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає заяви з вимогами поточних кредиторів, які надійшли до господарського суду після офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом. Заяви з вимогами поточних кредиторів розглядаються господарським судом у ліквідаційній процедурі після офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом. Заяви з вимогами поточних кредиторів розглядаються господарським судом у порядку черговості їх надходження. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд своєю ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів. Вимоги поточних кредиторів погашаються в порядку черговості, визначеної статтею 64 цього Кодексу.

Тобто, частина перша статті 60 КУзПБ пов`язує можливість пред`явлення поточними кредиторами їх вимог до боржника з прийняттям господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури і не встановлює строкових обмежень (рамок) щодо їх подання.

Згідно з приписами частини першої статті 59 КУзПБ, одним з наслідків визнання боржника банкрутом, зокрема, є те, що з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Отже, у ліквідаційній процедурі у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, крім тих, що прямо передбачені КУзПБ.

Здійснюючи перевірку нарахованих ТОВ "КАНСАЙ ХЕЛІОС УКРАЇНА" сум судом було здійснено особисті розрахунки відповідно до котрих, на думку та переконання суду, підставним буде нарахування сум інфляційних втрат на суму 8 656,96 грн. починаючи з 18.01.2021р. по 22.02.2022р. із суми основного боргу 541 060 грн.

Стосовно грошових вимог кредитора (сум інфляційних), нарахованих з 23.02.2022р. (момент відкриття провадження у справі про банкрутство ДП "Волинський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України") судом засвідчується, що останні не носять конкурсного характеру, а є не інакше як поточними вимогами кредитора.

Відтак суд вважає, що вимоги ТОВ "КАНСАЙ ХЕЛІОС УКРАЇНА" на суму 206 001,93 грн. збитків, завданих інфляційними процесами, носять поточний характер та можуть бути пред`явленими та нарахованими на суму основної заборгованості 541 060 грн. кредитором до боржника на іншій (відмінній від процедури розпорядження майном) стадії провадження у справі про банкрутство підприємства.

Суд констатує, що з врахуванням засвідчених вище положень КУзПБ, ТОВ "КАНСАЙ ХЕЛІОС УКРАЇНА" вправі звернутись до Господарського суду Волинської області з грошовою вимогою до боржника - ДП "Волинський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" на суму 206 001,93 грн., після визнання підприємства банкрутом та відкриття його ліквідаційної процедури.

Відтак, у задоволені заяви ТОВ "КАНСАЙ ХЕЛІОС УКРАЇНА" про визнання грошових вимог до боржника на суму 206 001,93 грн. інфляційних втрат, слід відмовити.

Стосовно нарахування заявником інфляційних на суму постановлених до стягнення у відповідності до рішення від 30.06.2021р. у справі №903/799/20 судових витрат 15 115,90 грн., що становить суму 8 115,90 грн. судового збору та 7 000 грн. в повернення витрат на професійну правову допомогу, суд зауважує, що грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати; інфляційні втрати можуть нараховуватись на суму основного боргу, а тому безпідставним є їх нарахування на стягнуті в судовому порядку суми судового збору та інших судових витрат.

При цьому засвідчується, що згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

За змістом статей 524, 533-535, 625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати (наведене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 10.04.2018р. у справі №910/10156/17, від 11.04.2018р. у справі №758/1303/15-ц, від 16.05.2018р. у справі №686/21962/15-ц.

У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

За змістом цієї норми закону, нарахування інфляційних втрат на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01.10.2014р. у справі №6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.05.2018р. у справі №686/21962/15-ц).

Отже, інфляційні втрати повинні та можуть нараховуватися на суму основного боргу, а тому безпідставним є їх нарахування на стягнутий судовий збір. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10.10.2018р. (справа №758/7649/16-ц), від 19.12.2018р. (справа №372/3542/16-ц); від 10.01.2019р. (справа №718/2081/17).

Суд також засвідчує, що згідно з ст. 1 КУзПБ кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

В силу положень ч. 1, 2 ст. 45 КУзПБ, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Згідно з ч. 4 ст. 45 КУзПБ для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом.

Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Судом констатується, що 23 лютого 2022 року за №68524 на офіційному веб-порталі судової влади України оприлюднено оголошення (повідомлення) про відкриття Господарським судом Волинської області провадження у справі про банкрутство ДП "Волинський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України".

Заява ТОВ "КАНСАЙ ХЕЛІОС УКРАЇНА" про визнання грошових вимог на загальну суму 776 202,79 грн. була надіслана до суду поштовим зв`язком 17.02.2023р. та надійшла до Господарського суду Волинської області 21 лютого 2023 року. Враховуючи, що строк, відведений для заявлення конкурсними кредиторами грошових вимог до боржника, в порядку ст. 45 КУзПБ, завершився 25 березня 2022 року, то кредиторські вимоги ТОВ "КАНСАЙ ХЕЛІОС УКРАЇНА" є вимогами, котрі заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, а тому згідно з приписами ч. 4 ст. 45 КУзПБ останні є конкурсними, однак без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Вказана правова позиція відображена і в постанові Верховного Суду від 17.03.2021р. у справі №904/678/20.

Згідно з положеннями Кодексу України з процедур банкрутства, на господарський суд покладено обов`язок надавати правовий аналіз заявлених кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог.

За результатами розгляду вимог щодо визнання кредиторської заборгованості та внесення вимог до реєстру вимог кредиторів, суд виносить ухвалу, в якій зазначає розмір визнаних судом вимог кредиторів, які включаються арбітражним керуючим до реєстру вимог кредиторів, черговість задоволення цих вимог та обґрунтування правової позиції суду.

Обов`язок здійснення правового аналізу заявлених у справі кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог покладений на господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, а не на іншого учасника провадження у справі (постанови Верховного Суду від 24.10.2019р. у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019р. у справі № 904/9024/16).

За змістом ч. 1 ст. 64 КУзПБ, кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому:

1) у першу чергу задовольняються: вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати працюючим та звільненим працівникам банкрута, грошові компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, інші кошти, належні працівникам у зв`язку з оплачуваною відсутністю на роботі (оплата часу простою не з вини працівника, гарантії на час виконання державних або громадських обов`язків, гарантії і компенсації при службових відрядженнях, гарантії для працівників, які направляються для підвищення кваліфікації, гарантії для донорів, гарантії для працівників, які направляються на обстеження до медичного закладу, соціальні виплати у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів підприємства тощо), а також вихідна допомога, належна працівникам у зв`язку з припиненням трудових відносин, та нараховані на ці суми страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі; вимоги щодо виплати заборгованості із компенсації збитків, завданих Державному бюджету України внаслідок виконання рішень Європейського суду з прав людини, постановлених проти України; вимоги кредиторів за договорами страхування; витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді; витрати кредиторів на проведення аудиту, якщо аудит проводився за рішенням господарського суду за рахунок їхніх коштів;

2) у другу чергу задовольняються: вимоги із зобов`язань, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, шляхом капіталізації у ліквідаційній процедурі відповідних платежів, у тому числі до Фонду соціального страхування України за громадян, які застраховані в цьому фонді, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, зобов`язань із сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, крім вимог, задоволених позачергово, з повернення невикористаних коштів Фонду соціального страхування України, а також вимоги громадян - довірителів (вкладників) довірчих товариств або інших суб`єктів підприємницької діяльності, які залучали майно (кошти) довірителів (вкладників);

3) у третю чергу задовольняються: вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів); вимоги центрального органу виконавчої влади, що здійснює управління державним резервом;

4) у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою;

5) у п`яту чергу задовольняються вимоги щодо повернення внесків членів трудового колективу до статутного капіталу підприємства;

6) у шосту чергу задовольняються інші вимоги.

За змістом ч. 4 ст. 45 КУзПБ, вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом. Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Відтак, вимоги ТОВ "КАНСАЙ ХЕЛІОС УКРАЇНА" до ДП "Волинський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", в частині основного боргу та інфляційних втрат у загальній сумі 549 716,96 грн. (541 060 грн.+8 656,96 грн.) відносяться до 4 черги задоволення вимог кредиторів, 15 115,90 грн. (судові витрати) відносяться до 6 черги задоволення вимог кредиторів (без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів), 5 368 грн. - вимоги першої черги (судовий збір).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені обставини, дослідивши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "КАНСАЙ ХЕЛІОС УКРАЇНА" про визнання грошових вимог з долученими документами, суд дійшов висновку, що грошові вимоги кредитора слід визнати на загальну суму 570 200,86 грн.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 39, 45, 47, 48, 49 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "КАНСАЙ ХЕЛІОС УКРАЇНА" від 14.02.2023р. про визнання грошових вимог до боржника задовольнити частково.

2. Визнати у встановленому порядку доведені грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "КАНСАЙ ХЕЛІОС УКРАЇНА" (м. Черкаси, вул. Будіндустрії, 3, ) до Дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (м. Луцьк, вул. Ковельська, 41, ) на загальну суму 570 200,86 грн. та зобов`язати розпорядника майна Чепелюка Олександра Олександровича включити вимоги до реєстру вимог кредиторів у наступній черговості:

- 5 368 грн. - вимоги першої черги;

- 549 716,96 грн. (541 060 грн.+8 656,96 грн.) - вимоги четвертої черги (без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів);

- 15 115,90 грн. - вимоги шостої черги (без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів).

3. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "КАНСАЙ ХЕЛІОС УКРАЇНА" про визнання грошових вимог до Дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на суму 206 001,93 грн., відмовити.

У відповідності до ч. 4 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ухвали, прийняті господарським судом у справі про банкрутство, набирають законної сили з моменту їх прийняття, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

З врахуванням положень ст.ст. 253-257 ГПК України, ухвала суду підлягає апеляційному оскарженню, апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повна ухвала складена 03.04.2023р.

Суддя В. А. Войціховський

ухвалу направити:

- ДП "Чернівецький облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" (ІНФОРМАЦІЯ_5, ІНФОРМАЦІЯ_4);

- ТОВ "Статусінвестгруп" ();

- ДП "Волинський облавтодор "ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" (ІНФОРМАЦІЯ_3);

- розпоряднику майна Чепелюку О.О. ( ІНФОРМАЦІЯ_1 );

- ТОВ "ВП "Полісан" (, );

- ПП "Айслаг" ();

- ТОВ "Волиньгаз збут" ();

- АТ "Оператор газорозподільної системи "Волиньгаз" ();

- ГУ Пенсійного фонду України у Волинській області ();

- Управлінню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області ();

- Відділу з питань банкрутства Управління банкрутства Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (; );

- Державному агентству відновлення та розвитку інфраструктури України (; ; ;);

- ТОВ "Санрайс Логистикс" (ІНФОРМАЦІЯ_6)

- АТ "ДАК "Автомобільні дороги України" (ІНФОРМАЦІЯ_8);

- ГУ ДПС у Волинській області ();

- ТОВ "Коллаба" ();

- ТОВ "Вог Ресурс" ();

- ПТВП "КАТЕФ" (м. Рівне, вул. Курчатова, 60/12; ІНФОРМАЦІЯ_7);

- Службі автомобільних доріг у Волинській області ();

- представнику ТОВ "КАНСАЙ ХЕЛІОС УКРАЇНА" Нагірняку В.В. ( ІНФОРМАЦІЯ_2 );

- Іноземному підприємству "Стім Україна" ();

- представнику ТОВ "ВЕСТОЛ" Студницькому А.Б. ().