РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.03.2023Справа № 910/377/23

За позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «МРЦ-Центр-Київмед»

про визнання трудових відносин припиненими

Суддя Котков О.В.

Секретар судового засідання Горенюк Т.О.

Представники учасників справи:

від позивача ОСОБА_2 ;

від відповідача не з`явилися.

В судовому засіданні 07.03.2023 року, відповідно до положень ст. 233, 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення, повідомлено представника позивача, що повне рішення буде складено 28.03.2023 року.

СУТЬ СПОРУ:

05 січня 2023 року до Господарського суду міста Києва від ОСОБА_1 (позивач) надійшла позовна заява б/н від 29.12.2022 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «МРЦ-Центр-Київмед» (відповідач) про визнання трудових відносин між позивачем та відповідачем припиненими з 02.12.2022 року.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач, як директор Товариства з обмеженою відповідальністю «МРЦ-Центр-Київмед» скликав загальні збори учасників товариства з метою розгляду питання про його звільнення з посади директора за власним бажанням. Загальні збори учасників товариства не відбулись у зв`язку із неявкою учасників товариства. Оскільки прийняття рішення про звільнення керівника товариства з обмеженою відповідальністю є виключною компетенцією учасників такого товариства, позивач звернувся до суду з позовом про визнання трудових відносин між ним та відповідачем припиненими.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.01.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи № 910/377/23 здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 14.02.2023 року, встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог, передбачених статтею 165 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; докази направлення відзиву позивачу.

За ч. 4 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду, які оформлюються окремим документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати.

Так, в підготовчому засіданні 14.02.2023 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, яка занесена до протоколу судового засідання, та призначено справу № 910/377/23 до судового розгляду по суті на 07.03.2023 року.

В судовому засіданні 07.03.2023 року представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання 07.03.2023 року не з`явився.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач так і не скористався наданими йому процесуальними правами, а за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

14.09.2012 року Шевченківською районною державною адміністрацією міста Києва зареєстровано ТОВ «МРТ-Центр Київмед», номер запису в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи - 0043205.

Відповідно до Статуту ТОВ «МРТ-Центр Київмед» (у редакції, затвердженій протоколом загальних зборів учасників № 1 від 10.09.2012 року, надалі - Статут) та інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, його учасниками є: ОСОБА_3 (розмір внеску до статутного фонду 600,00 грн.), що відповідає 60% статутного капіталу; ОСОБА_4 (розмір внеску до статутного фонду 200,00 грн), що відповідає 20% статутного капіталу; ОСОБА_5 (розмір внеску до статутного фонду 200,00 грн), що відповідає 20% статутного капіталу.

10.09.2012 року відбулись Загальні збори учасників ТОВ "МРТ-Центр Київмед", на яких були присутні учасники Товариства, яким належить 100% голосів товариства, а саме ОСОБА_3 (частка у статутному капіталі 60%); ОСОБА_4 (частка у статутному капіталі 20%); ОСОБА_5 (частка у статутному капіталі 20%).

Протокол Загальних зборів учасників ТОВ "МРТ-Центр Київмед" № 1 від 10.09.2012 року свідчить, що до порядку денного зборів було включено такі питання:

1. Про створення товариства з обмеженою відповідальністю "МРТ-Центр Київмед".

2. Затвердження статуту товариства з обмеженою відповідальністю "МРТ-Центр Київмед".

3. Формування статутного капіталу товариства.

4. Призначення директора товариства.

За результатами голосування, згідно з протоколом № 1 від 10.09.2012 року, учасники вирішили:

1. Створити товариство з обмеженою відповідальністю "МРТ-Центр Київмед".

2. Затвердити статут товариства з обмеженою відповідальністю "МРТ-Центр Київмед".

3. Сформувати статутний капітал товариства у розмірі 1000,00 грн.

4. Призначити директором товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1.

Згідно з наказом № 1 від 14.09.2012 року ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків директора Товариства з обмеженою відповідальністю "МРТ-Центр Київмед" з 14.09.2012 року.

Відповідно до п. 8.1. розділу 8 Статуту вищим органом управління Товариства є Загальні збори учасників. Вони складаються з учасників Товариства або призначених ними представників.

Згідно з п. 9.1. розділу 9 Статуту виконавчим органом Товариства, що здійснює поточне керівництво діяльністю Товариства, є директор, який призначається Загальними зборами учасників Товариства.

Пунктом 8.8. розділу 8 Статуту визначено, що про проведення Загальних зборів Товариства учасники повідомляються письмово з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Повідомлення вручається учаснику особисто або надсилається поштою.

26.10.2022 року директор Товариства з обмеженою відповідальністю "МРТ-Центр Київмед" ОСОБА_1 звернувся до учасників (засновників) Товариства з обмеженою відповідальністю "МРТ-Центр Київмед" ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 із заявою про звільнення за власним бажанням від 26.10.2022 року, в якій просив звільнити його з посади директора за власним бажанням на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю України з 02.12.2022 року.

З метою вирішення вказаного питання, ОСОБА_1 у заяві про звільнення за власним бажанням від 26.10.2022 року повідомив про скликання позачергових Загальних зборів учасників ТОВ "МРТ-Центр Київмед" на 01.12.2022 року з 09:00 по 11:00 за адресою: м. Київ, вул. Багговутівська, 1, з порядком денним: 1. питання про обрання голови позачергових Загальних зборів учасників ТОВ "МРТ-Центр Київмед"; 2. Питання про звільнення директора ТОВ "МРТ-Центр Київмед" ОСОБА_1 за власним бажанням з 02.12.2022 року; 3. питання про призначення нового директора ТОВ "МРТ-Центр Київмед"; 4. питання про уповноваження осіб на проведення державної реєстрації змін щодо директора ТОВ "МРТ-Центр Київмед" в ЄДР.

Вказана заява була направлена учаснику ТОВ "МРТ-Центр Київмед" ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , яка відповідає адресі зазначеній у Статуті та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується фіскальним чеком від 26.10.2022 року, накладною № 834 та описом вкладення у цінний лист від 26.10.2022 року (копії містяться у матеріалах справи).

26.10.2022 року вказана заява була направлена учаснику ТОВ "МРТ-Центр Київмед" ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , яка відповідає адресі зазначеній у Статуті та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується фіскальним чеком від 26.10.2022 року, накладною № 842 та описом вкладення у цінний лист від 26.10.2022 року (копії містяться у матеріалах справи).

26.10.2022 року вказана заява також була направлена учаснику ТОВ "МРТ-Центр Київмед" ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , яка відповідає адресі зазначеній у Статуті та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується фіскальним чеком від 26.10.2022 року, накладною № 850 та описом вкладення у цінний лист від 26.10.2022 року (копії містяться у матеріалах справи).

У відповідності до відомостей з офіційного веб-сайту Державного підприємства "Укрпошта" за поштовим ідентифікатором № 834 вбачається, що поштове відправлення із заявою про звільнення за власним бажанням від 26.10.2022 року не було вручене ОСОБА_3 та було повернуте за зворотною адресою «за закінченням терміну зберігання» - 14.11.2022 року.

У відповідності до відомостей з офіційного веб-сайту Державного підприємства "Укрпошта" за поштовим ідентифікатором № 842 вбачається, що поштове відправлення із заявою про звільнення за власним бажанням від 26.10.2022 року не було вручене ОСОБА_4 та було повернуте за зворотною адресою «за закінченням терміну зберігання» - 12.11.2022 року.

У відповідності до відомостей з офіційного веб-сайту Державного підприємства "Укрпошта" за поштовим ідентифікатором № 850 вбачається, що поштове відправлення із заявою про звільнення за власним бажанням від 26.10.2022 року не було вручене ОСОБА_5 та було повернуте за зворотною адресою «за закінченням терміну зберігання» - 14.11.2022 року.

Скликані позивачем на 01.12.2022 року позачергові Загальні збори учасників Товариства не відбулися, у зв`язку з неявкою всіх учасників ТОВ "МРТ-Центр Київмед", про що складено Акт документальної фіксації фактичної неявки всіх учасників ТОВ "МРТ-Центр Київмед" (на позачергові Загальні збори учасників Товариства) від 01.12.2022 року, який підписаний ініціатором позачергових Загальних зборів ТОВ "МРТ-Центр Київмед" ОСОБА_1 та понятими: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

02.12.2022 року ОСОБА_1 видано наказ № 1-К від 02.12.2022 року про припинення з 02.12.2022 року виконання обов`язків директора ТОВ "МРТ-Центр Київмед" ОСОБА_1 на підставі ст. 38 КЗпП України у зв`язку зі звільненням за власним бажанням.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач посилається на те, що питання про звільнення директора Товариства може бути вирішено виключно загальними зборами Товариства, тоді як ігнорування заяви позивача про звільнення та не прийняття Загальними зборами учасників ТОВ "МРТ-Центр Київмед" відповідного рішення порушує трудові права позивача, тому позивач просить визнати трудові відносини між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «МРЦ-Центр-Київмед» припиненими з 02.12.2022 року.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Кодексу законів про працю України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

За приписом частини четвертої статті 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання. Корпоративні права учасників товариства є об`єктом такого захисту, зокрема у спосіб, передбачений частиною третьою статті 99 Цивільного кодексу України, згідно з якою повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Припинення повноважень члена виконавчого органу товариства за своєю правовою природою, предметом регулювання правовідносин і правовими наслідками відрізняється від звільнення працівника з роботи (тобто розірвання з ним трудового договору) на підставі положень Кодексу законів про працю України. Саме тому можливість уповноваженого органу товариства припинити повноваження члена виконавчого органу міститься не в приписах Кодексу законів про працю України, а у статті 99 Цивільного кодексу України, тобто не є предметом регулювання трудового права.

У мотивувальній частині Рішення № 1-рп/2010 Конституційного Суду України від 12 січня 2010 року у справі № 1-2/2010 за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний фінансово-правовий консалтинг" про офіційне тлумачення частини третьої статті 99 ЦК України зазначено, що реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством.

Припинення повноважень члена виконавчого органу товариства відповідно до частини третьої статті 99 ЦК України є дією уповноваженого органу товариства, спрямованою на унеможливлення здійснення членом його виконавчого органу управлінської діяльності. Необхідність такої норми зумовлена специфічним статусом члена виконавчого органу, який отримав від уповноваженого органу товариства право на управління. За природою корпоративних відносин, юридичній особі приватного права, органу управління, учасникам товариства має бути надано можливість у будь-який час оперативно відреагувати на дії особи, яка здійснює представницькі функції зі шкодою (чи можливою шкодою) для інтересів товариства, шляхом позбавлення її відповідних повноважень.

За змістом положень частини третьої статті 99 ЦК України компетентному (уповноваженому) органу товариства надано право припиняти повноваження члена виконавчого органу у будь-який час, на свій розсуд, з будь-яких підстав чи без зазначення жодних підстав.

Така форма захисту є специфічною дією носіїв корпоративних прав у відносинах з особою, якій вони довірили здійснювати управління товариством, і не може розглядатися в площині трудового права.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово розглядала питання щодо юрисдикційності спору про звільнення чи відсторонення від виконання обов`язків керівника або члена виконавчого органу юридичної особи приватного права та надавала правові висновки про те, що такий спір за своєю правовою природою та правовими наслідками належить до корпоративних спорів і підлягає вирішенню господарськими судами.

Такі висновки зроблені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 28 листопада 2018 року у справі № 562/304/17 (провадження № 14-471цс18), від 30 січня 2019 року у справі №145/1885/1-ц (провадження № 14-613цс18), від 10 квітня 2019 року у справі №510/456/17 (провадження № 14-1цс19), від 10 вересня 2019 року у справі № 921/36/18 (провадження № 12-293гс18).

Відповідно до статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За умовами статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів судом, зокрема, є припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Так, для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітко визначену та дієву можливість оскаржити подію, яка, на її думку, порушує її права й охоронювані законом інтереси.

Згідно зі статтею 38 Кодексу законів про працю України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це роботодавця письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до закладу освіти; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), роботодавець повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, роботодавець не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору.

Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо роботодавець не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

Пунктом 9.1. розділу 9 Статуту ТОВ "МРТ-Центр Київмед" визначено, що виконавчим органом Товариства, що здійснює поточне керівництво діяльністю Товариства, є директор, який призначається Загальними зборами учасників Товариства.

Одночасно, частиною 1 статті 29 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" передбачено, що загальні збори учасників є вищим органом товариства.

Аналогічне положення закріплено у п. 8.1. розділу 8 Статуту ТОВ "МРТ-Центр Київмед".

У відповідності до частини 1 статті 30 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" загальні збори учасників можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 98 Цивільного кодексу України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом. Порядок скликання загальних зборів визначається в установчих документах товариства.

Частинами 1, 2, 3 статті 99 Цивільного кодексу України унормовано, що загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб. Виконавчий орган, що складається з кількох осіб, приймає рішення у порядку, встановленому абзацом першим частини другої статті 98 цього Кодексу. Повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Відповідно до трудового законодавства України керівник товариства (директор), як будь-який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган про таке звільнення письмово за два тижні. Разом із тим, особливість звільнення директора полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.12.2019 року в справі № 758/1861/18.

Як було зазначено вище, питання щодо звільнення директора вирішується тільки за рішенням загальних зборів, тому позивач як директор Товариства не має самостійних повноважень щодо вирішення питань про своє звільнення з посади директора.

Відповідно до частин 2, 3 статті 32 "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства.

У постанові Верховного Суду від 19.01.2022 року у справі № 911/719/21 викладено висновок, що передбачений частиною першою статті 38 КЗпП України порядок розірвання трудового договору з ініціативи директора передбачає попередження ним про це власника або уповноваженого органу письмово за два тижні та ініціювання скликання загальних зборів учасників. У випадку вчинення директором відповідних дій, на учасників товариства покладено обов`язок розглянути заяву директора про звільнення та прийняти відповідне рішення про таке звільнення. При цьому на особу, яка ініціює питання проведення загальних зборів, покладено обов`язок належного повідомлення інших учасників товариства про скликання зборів у порядку, встановленому чинним законодавством та статутом підприємства.

Судом встановлено, що 26.10.2022 року ОСОБА_1 , як директор ТОВ "МРТ-Центр Київмед", скликав позачергові Загальні збори учасників ТОВ "МРТ-Центр Київмед" шляхом направлення на адреси учасників Товариства заяви про звільнення за власним бажанням від 26.10.2022 року, в якій містилося повідомлення про скликання позачергових Загальних зборів учасників ТОВ "МРТ-Центр Київмед" на 01.12.2022 року з 09:00 по 11:00 за адресою: м. Київ, вул. Багговутівська, 1 із порядком денним зборів: 1. питання про обрання голови позачергових Загальних зборів учасників ТОВ "МРТ-Центр Київмед"; 2. Питання про звільнення директора ТОВ "МРТ-Центр Київмед" ОСОБА_1 за власним бажанням з 02.12.2022 року; 3. питання про призначення нового директора ТОВ "МРТ-Центр Київмед"; 4. питання про уповноваження осіб на проведення державної реєстрації змін щодо директора ТОВ "МРТ-Центр Київмед" в ЄДР.

Факт направлення вищенаведеної заяви на адреси учасників Товариства підтверджується наявними у матеріалах справи копіями описів вкладення у цінні листи з відбитками календарного штемпеля відділення поштового зв`язку від 26.10.2022 року, накладних та фіскальних чеків про оплату поштових послуг від 26.10.2022 року.

За встановлених судом вище обставин суд дійшов висновку, що позивачем дотримано приписи законодавства щодо порядку скликання позачергових Загальних зборів учасників Товариства, що передбачено статтею 32 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" та Статутом, а також порядку звільнення з посади за власним бажанням, що передбачений статтею 38 КЗпП України.

Матеріалами справи підтверджується, що скликані позивачем на 01.12.2022 року позачергові Загальні збори учасників ТОВ "МРТ-Центр Київмед" не відбулися, у зв`язку з неявкою всіх учасників ТОВ "МРТ-Центр Київмед" ( ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ). Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.

Конституційний Суд України у рішеннях від 07.07.2004 року № 14-рп/2004, від 16.10.2007 року № 8-рп/2007 та від 29.01.2008 року № 2-рп/2008 зазначив, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом.

Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації.

Незважаючи на те, що право на працю безумовно є правом, а не обов`язком, для належної реалізації свого права на звільнення за власним бажанням керівник (директор) товариства має не тільки написати заяву про звільнення за власним бажанням на підставі статті 38 КЗпП України та подати/надіслати її всім учасникам товариства, а й за власною ініціативою, як виконавчий орган товариства, скликати загальні збори учасників товариства, на вирішення яких і поставити питання щодо свого звільнення.

Отже, неявка учасників ТОВ "МРТ-Центр Київмед" на позачергові Загальні збори для розгляду питання щодо звільнення позивача є прямим порушенням гарантованого йому Конституцією України права на працю та на припинення трудових відносин. У даному випадку положення закону щодо письмового попередження учасників (засновників) про бажання звільнитися за власним бажанням з боку засновників фактично нівелюється, а іншого порядку звільнення з ініціативи працівника (директора) чинне законодавство не передбачає, у той час як статтею 43 Конституції України використання примусової праці забороняється.

Водночас, у випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, зокрема через неможливість зібрати кворум для проведення загальних зборів, керівнику із метою захисту своїх прав надано можливість звернутися до суду із вимогою про визнання трудових відносин припиненими.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.12.2019 року в справі № 758/1861/18.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження розгляду по суті уповноваженим на звільнення директора органом Товариства заяви ОСОБА_1 про звільнення з посади директора ТОВ "МРТ-Центр Київмед" за власним бажанням на підставі частини 1 статті 38 Кодексу законів про працю України, а також фактичного звільнення ОСОБА_1 з посади директора ТОВ "МРТ-Центр Київмед" на підставі рішення Позачергових Загальних зборів учасників ТОВ "МРТ-Центр Київмед" у передбачений чинним законодавством України порядок та строк.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 15 Цивільного кодексу України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Так, позивач звернувся до суду з позовом про визнання трудових відносин між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «МРЦ-Центр-Київмед» припиненими з 02.12.2022 року.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Таким чином, суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.10.2017 року у справі № 914/1128/16.

Вирішуючи спір по суті, господарський суд має встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, для захисту якого звернувся позивач, тобто, встановити чи є особа, за позовом якої порушено провадження у справі, належним позивачем. При цьому, відсутність права на позов в матеріальному розумінні тягне за собою прийняття рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин, оскільки лише наявність такого права обумовлює виникнення у інших осіб відповідного обов`язку перед особою, якій таке право належить, і яка може вимагати виконання такого обов`язку (вчинити певні дії) від зобов`язаних осіб. Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення прав і відповідно приймає рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто, таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Близькі за змістом висновки зазначені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 року у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 року у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 04.06.2019 року у справі № 916/3156/17.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту його порушеного права як визнання трудових відносин з ТОВ "МРТ-Центр Київмед" припиненими є правомірним, оскільки позивачем вичерпано процедурні можливості реалізувати своє право на припинення трудових відносин із Товариством.

Підсумовуючи викладені вище фактичні обставини, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства та матеріалів справи в цілому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 2481,00 грн. відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати трудові відносини між ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_4 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МРЦ-Центр-Київмед» (ідентифікаційний код 38322382, адреса: 04107, м. Київ, вул. Багговутівська, 1) припиненими з 02.12.2022 року.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МРЦ-Центр-Київмед» (ідентифікаційний код 38322382, адреса: 04107, м. Київ, вул. Багговутівська, 1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_4 ) судовий збір - 2481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня).

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 28.03.2023р.

Суддя О.В. Котков