ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
24.03.2023 Справа № 917/456/23
ВСТАНОВИВ:
Заявник звернувся до суду з заявою про забезпечення доказів (вх.№3723 від 23.03.2023), у якій просить забезпечити докази шляхом витребування у Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області та Полтавської міської ради:
- Копію Наказу 37-ОТГ виданого 04.02.2021 року, видавник ГУ Держгеокадастр у Полтавській області;
- Копія Акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної власності у комунальну власність від 02.04.2021 року.
23.03.2023 Виробничий сільськогосподарський кооператив "Злагода" звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області та Полтавської міської ради про визнання протиправним та скасування наказу та Акту приймання - передачі земельних ділянок, скасування права постійного користування, скасування права комунальної власності, визнання колективного права власності на земельні ділянки (вх.№487/23).
Заявник у заяві зазначає, що необхідність у забезпеченні доказів полягає в тому, що Наказ 37-ОТГ від 04.02.2021 року та Акт приймання-передачі земельних ділянок у комунальну власність від 02.04.2021 року, видавник Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, стали не тільки підставою для реєстрації комунальної права власності на вище перераховані земельні ділянки, а й містить детальний перелік переданих земельних ділянок.
Забезпечення доказів, як зазначає завник, є тим інструментом у господарському процесі, який сприяє повному та всебічному з`ясуванню обставин справи, необхідному для правильного вирішення спору. Наказ № 37-ОТГ 04.02.2021 року та Акт-приймання передачі від 02.04.2021 - є важливими доказами у справі, оскільки вони стали підставою для реєстрації комунального права власності на спірні земельні ділянки.
Забезпечення доказів жодним чином не перешкоджає діяльності Відповідачів та не впливає на їх право надати суду докази, які підтверджують їх правової позиції.
Розглянувши заяву заявника про забезпечення доказів, суд виходить з наступного.
У відповідності до ч. ч. 1-3 ст. 110 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.
Вимоги щодо форми і змісту відповідної заяви визначені ст. 111 ГПК України, відповідно до п. 5 ч. 1 якої заява має містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення доказів.
Обґрунтування необхідності забезпечення доказів законодавець вбачає крізь призму положень ч.1 ст.110 ГПК України, де зокрема зазначено, що суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.
Тобто на виконання п. 5 ч. 1 ст. 111 ГПК України заявник мав навести у заяві про забезпечення доказів доводи та обґрунтування того, що докази, які він просить забезпечити можуть бути втрачені, або збирання доказів стане згодом неможливим або утрудненим.
Посилаючись на загальне положення, визначене ст. 110 ГПК України, позивач не обґрунтував того, що докази, які він просить забезпечити можуть бути втрачені, або збирання доказів стане згодом неможливим або утрудненим.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач у заяві про забезпечення доказів не зазначив обґрунтування необхідності забезпечення доказів.
Відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.
Суд зазначає, що позивач не позбавлений права в рамках розгляду справи заявити клопотання про витребування доказів в порядку ст. 81 ГПК України.
Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 110, 111, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 ГПК України.

Ухвала господарського суду може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст. ст. 254-256 ГПК України.

Суддя Солодюк О.В.