УХВАЛА

31 березня 2023 року

м. Київ

cправа № 906/1322/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г. М. - головуючого, Рогач Л. І., Багай Н. О.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Андрушківської сільської ради Житомирської області

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.12.2022 та рішення Господарського суду Житомирської області від 13.07.2022

за позовом Фермерського господарства "Олгрис"

до Андрушківської сільської ради Житомирської області

про визнання протиправним та скасування рішення, визнання укладеною додаткової угоди,

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство "Олгрис" (далі - ФГ "Олгріс") звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом до Андрушківської сільської ради Житомирського району Житомирської області (далі - Андрушківська сільрада) про: визнання протиправним та скасування рішення від 19.10.2021 № 642; визнання укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 05.03.2012 № 88 той самий строк і на тих самих умовах в редакції, викладеній у прохальній частині позовної заяви.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач оскаржуваним рішенням відмовив у поновленні договору оренди землі від 05.03.2012 № 88 та підписанні додаткової угоди чим порушив переважне право позивача на поновлення договору оренди землі.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 13.07.2022 позов задоволено.

При ухвалені рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивачем дотримано процедуру поновлення договору оренди землі а відповідач безпідставно відмовив у підписанні додаткової угоди, тому наявні правові підстави для захисту прав ФГ "Олгріс".

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.12.2022 це рішення суду першої інстанції залишено без змін із тих самих мотивів.

Андрушківська сільрада у касаційній скарзі просить рішення та постанову попередніх судових інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Скарга з посиланням на пункт 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) мотивована неправильним застосуванням судами норм права, зокрема, статті 33 Закону України "Про оренду землі", а також ухваленням судових рішень без урахування правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду, щодо застосування зазначеної норми у подібних правовідносинах.

Скаржник наголошує, що суд апеляційної інстанції застосував статтю 33 Закону України "Про оренду землі" без урахування висновку Верховного Суду, викладеного у пункті 5.12 постанови від 21.09.2022 у справі № 926/2720/21, а саме "у випадку, якщо орендодавець у встановлений законом місячний термін розглянув надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, проаналізував його умови, у тому числі перевірив його на відповідність вимогам закону, однак не погодився із запропонованими умовами та заперечив щодо поновлення договору, то в цьому випадку він діє в межах своїх повноважень, а отже суди повинні також відмовити в задоволенні позовних вимог про визнання договору укладеним".

При вивченні касаційної скарги колегія суддів встановила, що ухвалою Верховного Суду від 22.03.2023 на розгляд судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду передано справу № 906/1314/21 за позовом ФГ "Олгрис" до Андрушківської сільради про визнання протиправним та скасування рішення, визнання укладеною додаткової угоди.

Верховний Суд у вищезазначеній справі вказав, що вважає за необхідне відступити від висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 21.12.2021 у справі № 910/10351/20 щодо застосування положень розділу IX "Перехідні положення" Закону України "Про оренду землі" та наголосив, що до правовідносин щодо укладення на новий строк (продовження) договору оренди, які виникли після 06.07.2020 застосуванню підлягає саме Закон України "Про оренду землі" в редакції Закону від 05.12.2019 № 340-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству".

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження за касаційною скаргою, поданою у справі № 906/1322/21, до розгляду палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 906/1314/21.

Керуючись статтями 228, 229, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 906/1322/21 зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 906/1314/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.М. Мачульський

Судді Л.І. Рогач

Н.О. Багай