СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

28 березня 2023 року м. Харків Справа № 922/1518/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О., суддя Шевель О.В.

за участі секретаря судового засідання Дзюби А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Мереф`янської міської ради (вх. №171Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 21.12.2022 у справі №922/1518/22

за позовом Aкціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5) в особі регіональної філії "Південна залізниця" (61052, м. Харків, вул. Євгена Котляра, 7);

до Мереф`янської міської ради (62472, Харківська область, м. Мерефа, вул. Дніпровська, 213)

про стягнення коштів у розмірі 629156,54 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 21.12.2022 у справі №922/1518/22 (суддя Аюпова Р.М.) позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з Мерефянської міської ради на користь Aкціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця" 629156,54 грн збитків, понесених від перевезення пасажирів, що користуються пільгами з оплати проїзду в приміських поїздах, та судовий збір у розмірі 9437,35 грн.

Мереф`янська міська рада звернулася до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Харківської області скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, стягнути з позивача судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги на користь відповідача.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.02.2023 поновлено Мереф`янській міській раді строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 21.12.2022 у справі №922/1518/22; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Мереф`янської міської ради на рішення Господарського суду Харківської області від 21.12.2022 у справі №922/1518/22; повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 28.03.2023; зупинено дію рішення Господарського суду Харківської області від 21.12.2022 у справі №922/1518/22.

13.02.2023 від АТ "Українська залізниця" надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №922/1518/22 до ухвалення об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду постанови у справі №916/3938/21.

14.02.2023 від АТ "Українська залізниця" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

28.02.2023 від Мереф`янської міської ради надійшли додаткові пояснення у справі.

06.03.2023 від Мереф`янської міської ради надійшли пояснення на відзив на апеляційну скаргу по справі №922/1518/22.

У судовому засіданні 28.03.2023 представник відповідача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Представник позивача проти апеляційної скарги заперечував.

Представники сторін підтримали клопотання про зупинення провадження у справі №922/1518/22 до ухвалення об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду постанови у справі №916/3938/21.

Розглянувши клопотання про зупинення провадження у справі, колегія суддів зазначає таке.

Приймаючи оскаржуване рішення від 21.12.2022 у справі №922/1518/22, суд першої інстанції виходив з такого:

- відповідач як орган, уповноважений державою здійснювати від її імені повноваження в спірних правовідносинах, зобов`язаний належно, у відповідності до вимог чинного законодавства виконати обов`язок з виплати позивачу відшкодування витрат на перевезення пасажирів, які користуються пільгами з оплати проїзду у приміських поїздах за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 у розмірі 629156,54 грн.;

- протягом 2021 року на звернення АТ Українська залізниця Мереф`янська міська рада була зобов`язана передбачити збільшення видатків для здійснення компенсаційних виплат позивачу шляхом внесення змін до місцевого бюджету та виділення додаткових компенсаційних виплат залізниці за пільговий проїзд окремих категорій громадян;

- судом взято до уваги висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 03.03.2020 у справі №904/94/19, в якій зазначено, що залізниця здійснює перевезення окремих категорій громадян за пільговими тарифами відповідно до чинних законів України, які передбачають такі пільги для конкретних категорій громадян, а не за окремими угодами, а збитки залізничного транспорту від використання пільгових тарифів відшкодовуються залізницям за рахунок державного або місцевих бюджетів. Відсутність договору не звільняє сторони від виконання господарського зобов`язання, яке передбачене нормами чинного законодавства. Забезпечуючи пільгове перевезення окремих категорій громадян, держава поклала на себе обов`язок відшкодовувати за рахунок державного або місцевого бюджетів збитки, понесені залізничним транспортом, а відсутність укладеного між позивачем та відповідачем у 2021 році договору про відшкодування компенсаційних виплат за наданий пільговий проїзд у приміському сполученні не звільняє сторони від виконання господарського зобов`язання, оскільки зобов`язання сторін у цій справі виникає безпосередньо із законів України і не залежать від волевиявлення сторін.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що органи місцевого самоврядування не зобов`язані передбачати своїм рішенням видатки для усіх осіб, яким право на безкоштовний проїзд залізничним транспортом гарантоване державою. Вони можуть робити це виключно з огляду на фінансову спроможність відповідного місцевого бюджету. При цьому, Законом України «Про залізничний транспорт» чітко визначено, що збитки залізничного транспорту загального користування від їх використання відшкодовуються за рахунок державного або місцевих бюджетів залежно від того, яким органом прийнято рішення щодо введення відповідних пільг, а відшкодування витрат на перевезення пільговиків залізничним транспортом можливо за рахунок місцевих бюджетів на договірній основі.

Відповідач зазначає, що про відсутність зобов`язань Мереф`янської міської ради перед позивачем щодо виплати відшкодування витрат на перевезення пасажирів, які користуються пільгами з оплати проїзду у приміських поїздах, за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 у розмірі 629156,54 грн., оскільки: бюджетом Мереф`янської міської ради територіальної громади на 2021 рік не передбачались видатки міського бюджету на компенсацію збитків від перевезення пасажирів пільгових категорій громадян у приміському залізничному транспорті та відповідне рішення не приймалось на виділення коштів; Мереф`янською міською радою не приймалось жодне рішення щодо введення відповідних пільг на безкоштовний проїзд окремих категорій громадян; між позивачем та відповідачем відсутні договірні відносини щодо компенсації збитків за пільгове перевезення громадян за 2021. Крім того, на думку відповідача, судом безпідставно не враховано позицію Верховного Суду, викладену у постанові Верховного Суду від 20.01.2022 у справі №904/138/21.

Колегія суддів встановила, що ухвалою Верховного Суду від 18.01.2023 справу №916/3938/21, правовідносини у якій є подібними до справи, що переглядається, передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з підстав необхідності відступу від висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 20.01.2022 у справі №904/138/21, від 01.02.2022 у справі №904/141/20, від 27.07.2022 у справі №904/7875/21.

Обґрунтовуючи підстави для передачі справи на розгляд об`єднаної палати, Касаційний господарський суд вказав, що правовідносини у справах №904/138/21, №904/141/20, №904/7875/21 та справі №916/3938/21 є подібними, оскільки стосуються питання відшкодування перевізнику його збитків, понесених у зв`язку із наданням послуг перевезення пасажирів, що мають пільги; спірним у цих відносинах є питання того, за рахунок якого бюджету - державного чи місцевого - Залізниці має бути здійснена компенсаційна виплата за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

Із зазначених постанов вбачається висновок про те, що визначення бюджету, з якого перевізнику буде компенсовано його збитки, понесені у зв`язку із пільговим перевезенням пасажирів, залежить від встановлення обставин того, яким органом було введено ці пільги, тобто, збитки перевізника на перевезення пасажирів, яким пільги були надані законами України, мають компенсуватись за рахунок державного бюджету, а їх віднесення на видатки місцевих бюджетів, може здійснюватися лише в межах субвенції державного бюджету місцевим бюджетам та/або на договірній основі органу місцевого самоврядування з перевізником та/або у разі прийняття цим органом рішення про здійснення видатків на такі цілі з відповідного бюджету. При цьому, цей висновок стосується правовідносин, що виникли після набрання чинності Законом України від 20.12.2016 №1789-VIII "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України".

Визначення джерела компенсації збитків залізничного транспорту у зв`язку із пільговим перевезенням пасажирів до 2017 року залежало від того, на підставі якого нормативного акта такі пільги були надані. Законодавець визначив, що пільги, які перелічені у частині п`ятій статті 102 Бюджетного кодексу України компенсуються за рахунок субвенцій з державного бюджету, тоді як інші пільги мали б компенсуватись безпосередньо з місцевих бюджетів різних рівнів, що відповідало визначеному частиною шостою статті 9 Закону України "Про залізничний транспорт" алгоритму визначення суб`єкта здійснення компенсації перевізнику.

Законом України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України" від 20.12.2016 №1789-VIII з 01.01.2017 змінений порядок фінансування компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян. Бюджетний кодекс України з 01.01.2017 визначив окремий перелік видатків, що здійснюються з місцевих бюджетів.

На час виникнення спірних правовідносин у справі №916/3938/21 положення частини шостої статті 9 Закону України "Про залізничний транспорт" не узгоджувалися з нормами Бюджетного кодексу України у редакції після 2017 року у частині визначення бюджету, з якого мають компенсуватися витрати перевізника, пов`язані з наданням послуг з перевезення пасажирів, що мають пільги, адже останній нормативний акт, визначає джерелом такої компенсації лише місцеві бюджети, тоді як положення першого, встановлюють альтернативну можливість компенсації таких збитків як з місцевого, так і з державного бюджетів.

Перевага має надаватися саме положенням Бюджетного кодексу України, адже відповідно до його статті 4, якщо іншим нормативно-правовим актом бюджетні відносини визначаються інакше, ніж у Кодексі, застосовуються відповідні норми Кодексу. Крім того, при вирішенні колізії у застосуванні законів перевага має надаватися тому з них, який був прийнятим останнім.

Компенсаційні витрати перевізникам за перевезення окремих категорій громадян після 2017 року мають здійснюватися не за рахунок субвенцій із державного бюджету місцевим бюджетам, а за рахунок коштів місцевих бюджетів, а відповідні спори перевізника з органом місцевого самоврядування та/або з іншим розпорядником коштів місцевого бюджету мають вирішуватися із застосуванням до цих відносин норми частини шостої статті 9 Закону України "Про залізничний транспорт" лише в частині, що не суперечить положенням Бюджетного кодексу України.

Ухвалою Верховного Суду від 03.02.2023 справу № 916/3938/21 прийнято до розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного та призначено розгляд у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду. У такому випадку згідно з приписами п. 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України, провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Оскільки питання щодо відшкодування перевізнику збитків, понесених у зв`язку із наданням послуг перевезення пасажирів, що мають пільги, з державного чи місцевого бюджету є предметом розгляду об`єднаної палати Верховного Суду у справі №916/3938/21, і висновок у вказаній справі сприятиме забезпеченню єдності судової практики, дотриманню принципу верховенства права, складовою якої є юридична визначеність, та принципу пропорційності, з урахуванням того, що постанова Верховного Суду є остаточною і виступає джерелом формування судової практики, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зупинити провадження у справі №922/1518/22 до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 916/3938/21.

Керуючись ст. 228, 229, 233, 234 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання Акціонерного товариства "Українська залізниця" про зупинення провадження у справі №922/1518/22 до ухвалення об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду постанови у справі №916/3938/21.

2. Зупинити провадження у справі №922/1518/22 до закінчення перегляду в касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №916/3938/21.

3. Сторонам невідкладно повідомити Східний апеляційний господарський суд про результати перегляду в касаційному порядку справи №916/3938/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення. Порядок і строки її оскарження передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.О. Крестьянінов

Суддя В.О. Фоміна

Суддя О.В. Шевель