ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2023 року м.Дніпро Справа № 904/3153/22 (904/4344/22)

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузнецова В.О.,

суддів Чередка А.Є., Коваль Л.А.

секретар судового засідання Крицька Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський Елеватор" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.01.2023 (суддя Камша Н.М.) у справі

за позовом розпорядника майна товариства з обмеженою відповідальністю "ІММЕ" арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича, м. Київ

до відповідача-1 товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський Елеватор", м.Кам`янське, Дніпропетровська область

відповідача-2 товариства з обмеженою відповідальністю "ІММЕ", м. Дніпро

відповідача-3 товариства з обмеженою відповідальністю "Агроцентр-Плюс", м. Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача акціонерне товариства Комерційний банк "Приватбанк", м.Київ

про визнання недійсним договору відступлення права вимоги № 06/04/18/1 від 06.04.2018

та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський Елеватор", м. Кам`янське, Дніпропетровська область

до відповідача-1 розпорядника майна товариства з обмеженою відповідальністю "ІММЕ" арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича, м. Київ

відповідача-2 товариства з обмеженою відповідальністю "ІММЕ", м. Дніпро

про визнання дійсним договору

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.01.2023 у даній справі повернуто без розгляду зустрічний позов №03/01-23-01 від 03.01.2023 товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський Елеватор" до відповідача-1 розпорядника майна товариства з обмеженою відповідальністю "ІММЕ" арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича, відповідача-2 товариства з обмеженою відповідальністю "ІММЕ" про визнання дійсним договору.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що строк пред`явлення зустрічного позову є таким, що сплив.

ІІ. Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи учасників справи

2.1 Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровський Елеватор", не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду скасувати та прийняте нове рішення, яким передати справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі за зустрічною позовною заявою.

Аргументуючи апеляційну скаргу, заявник посилається на те, що ухвалою господарського суду від 29.12.2022 відкладено підготовче засідання на 23.01.2023 на 14 годин 30 хвилин та зобов`язано відповідача-3 направити відзив учасникам справи, докази направлення подати для долучення до матеріалів справи. Тобто строк подачі відзиву встановлено до 23.01.2023. А відтак, на думку скаржника, строк подачі зустрічного позову не пропущений.

2.2 Доводи інших учасників справи

У наданих письмових поясненнях акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу господарського суду залишити без змін.

В обґрунтування своєї правової позиції АТ КБ "Приватбанк" зазначає, що звертаючись із зустрічною позовною заявою до суду через місяць після отримання ухвали про відкриття провадження у справі, ТОВ "Дніпровський елеватор" не зазначило причини пропуску строку на подання зустрічної позовної заяви, а відтак, за викладених обставин, строк для пред`явлення зустрічного позову є таким, що сплив.

ІІІ. Апеляційне провадження

3.1 Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді

Згідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13.01.2023 для розгляду апеляційної скарги визначена колегія у складі: головуючий суддя Кузнецов В.О., судді Коваль Л.А., Чередко А.Є.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.01.2023 відкладено вирішення питання щодо прийняття апеляційним господарським судом певного процесуального рішення з розгляду даної апеляційної скарги після надходження матеріалів оскарження ухвали з суду першої інстанції.

03.02.2023 до суду апеляційної інстанції надійшли матеріали оскарження ухвали.

Ухвалою апеляційного господарського суду відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський Елеватор" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.01.2023; призначено справу до розгляду на 28.03.2023 на 15 годин 20 хвилин.

28.03.2023 у судове засідання з`явилися представники ТОВ "ІММЕ" та АТ КБ "Приватбанк" (поза межами приміщення суду), які надали відповідні пояснення.

Інші учасники справи наданим їм процесуальним правом не скористалися та не забезпечили у судове засідання явку повноважних представників, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровський Елеватор" у поданому клопотанні просить розгляд справи відкласти у зв`язку з хворобою його представника.

Частинами 11,12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Отже, якщо учасник справи має намір взяти участь у судовому засіданні, але не має можливості взяти участь у першому засіданні, він має повідомити суд про причини неявки. У випадку визнання таких причин поважними суд може відкласти розгляд справи.

З огляду на те, що представник скаржника не надав суду жодних доказів на підтвердження перебування на лікарняному, які видані в установленому порядку медичною установою, тому відсутні підстави для визнання причин його неявки в судове засідання поважними.

Колегія суддів враховує, що скаржник не був позбавлений можливості забезпечити участь в цьому судовому засіданні іншого свого представника відповідно до вимог ст. 56 Господарського процесуального кодексу України.

У пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 зазначено, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

У разі відкладення розгляду справи за відсутності достатніх підстав, будуть порушені розумні строки тривалості судового провадження, що в свою чергу може бути порушенням права на справедливий та публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, і як наслідок - права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання скаржника про відкладення розгляду справи.

28.03.2023 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

3.2 Стислий виклад обставин справи, встановлених судами

23.11.2022 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява розпорядника майна товариства з обмеженою відповідальністю "ІММЕ" арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича (надалі - позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський Елеватор" (далі - відповідач-1), товариства з обмеженою відповідальністю "ІММЕ" (далі - відповідач-2), товариства з обмеженою відповідальністю "Агроцентр-Плюс" (далі - відповідач-3) про визнання недійсним договору відступлення права вимоги (цесії) № 06/04/18/1 від 06.04.2018, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровський Елеватор", товариством з обмеженою відповідальністю "ІММЕ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроцентр-Плюс".

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду в межах справи №904/3153/22 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "ІММЕ" та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 20.12.2022 о 11:30.

Ухвалою господарського суду від 20.12.2022 клопотання №19/12-22-01 від 19.12.2022 представника товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський Елеватор" про відкладення розгляду справи та продовження строку подачі відзиву на позов - задоволено, відкладено підготовче засідання на 29.12.2022 на 11:00 год., повторно зобов`язано відповідача-1, відповідача-2, відповідача-3 - у строк до 29.12.2022 подати відзиви на позовну заяву, докази в обґрунтування заперечень, запропоновано позивачу подати - відповіді на відзиви відповідачів.

28.12.2022 до господарського суду від товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський Елеватор" надійшов відзив №28/12-22-01 від 28.12.2022 на позов.

06.01.2023 до господарського суд від товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський Елеватор" надійшов зустрічний позов №03/01-23-01 від 03.01.2023, в якому останній просить: прийняти зустрічну позовну заяву ТОВ "Дніпровський Елеватор" в одне провадження №904/3153/22(904/4344/22) з первісним позовом; визнати дійсним договір відступлення права вимоги (цесії) №06/04/18/1 від 06.04.2018, укладений між ТОВ "Дніпровський Елеватор" та ТОВ "ІММЕ".

3.3 Позиція апеляційного господарського суду у справі

Імперативними приписами статті 269 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення присутніх учасників справи, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи та надані заперечення, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Предметом апеляційного оскарження є ухвала господарського суду про повернення зустрічної позовної заяви.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких установлена в належній судовій процедурі та формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обсязі та забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмежене, особливо щодо умов прийнятності скарги. Проте право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (mutatis mutandis, рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» («Melnyk v. Ukraine» заява № 23436/03, § 22, від 28 березня 2006 року).

Виходячи з приписів статей 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

Тобто, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, в даному випадку - норм Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, право на пред`явлення зустрічної позовної заяви не є абсолютним, подаючи зустрічну позовну заяву заявник повинен дотримуватись вимог Господарського процесуального кодексу України щодо її подання.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки (п. 6 ч. 2 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною першою статті 46 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Пунктом 3 частини другої статті 46 Господарського процесуального кодексу України визначено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (стаття 113 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частин першої та другої статті 180 Господарського процесуального кодексу відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Згідно ч.6 ст.180 Господарського процесуального кодексу України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Частиною восьмою статті 165 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Матеріали справи свідчать про те, що ухвалою господарського суду від 25.11.2022, зокрема, призначено підготовче засідання на 20.12.2022 о 11.30, відповідачу 1,2,3 запропоновано подати до суду: відповідно до ст.165 Господарського процесуального кодексу України відзив на позовну заяву і всі письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову, одночасно надіслати позивачу, докази такого направлення надати суду до початку підготовчого засідання, докази в обґрунтування заперечень.

Копію ухвали господарського суду від 25.11.2022 отримано представником ТОВ "Дніпровський елеватор" 01.12.2022, про що свідчить відповідна відмітка на зворотному боці цієї ухвали.

Ухвалою господарського суду від 20.12.2022 клопотання №19/12-22-01 від 19.12.2022 представника товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський Елеватор" про відкладення розгляду справи та продовження строку подачі відзиву на позов задоволено; відкладено підготовче засідання на 29.12.2022 на 11:00 годин; повторно зобов`язано відповідача-1, відповідача-2, відповідача-3 у строк до 29.12.2022 подати відзиви на позовну заяву, докази в обґрунтування заперечень.

28.12.2022 до господарського суду від товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський Елеватор" надійшов відзив на позов №28/12-22-01 від 28.12.2022.

Отже, ТОВ "Дніпровський Елеватор", подавши відзив на позовну заяву, не було позбавлено можливості також вчасно звернутись із зустрічним позовом у даній справі, або з у разі неможливості подання останнього - подати відповідне клопотання з обґрунтуванням причин пропуску встановленого строку.

Із зустрічним позовом товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровський Елеватор" звернулося до господарського суду 06.01.2023, тобто з пропуском встановленого судом строку.

Статтею 118 Господарського процесуального кодексу України визначено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Таким чином, право на подання зустрічного позову може бути реалізовано відповідачем виключно у строк, встановлений судом для подання відзиву на позов, а процесуальним наслідком пропуску такого строку є втрата права на вчинення стороною відповідної процесуальної дії.

Відповідно до частини першої статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно з частиною другою статті 119 цього Кодексу встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Зі змісту наведеної норми випливає, що за заявою учасника може бути продовжений тільки строк, який встановлений судом і який не сплив на час звернення учасника справи із заявою. Процесуальний строк може бути продовжений також з ініціативи суду. Разом з тим на відміну від поновлення процесуального строку, вирішення судом питання про продовження процесуального строку не обумовлене вчиненням учасником процесуальної дії. Навпаки, процесуальний закон виходить з того, що процесуальний строк продовжується для вчинення процесуальної дії, яка ще не вчинена. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2018 № 904/5995/16.

Разом з тим, в аспекті зазначеного суд вважає за доцільне звернутись до практики Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях вказує на те, що "при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (див. рішення у справі "Walchli v. France", заява № 35787/03, п. 29, 26.07.2007; "ТОВ "Фріда" проти України", заява №24003/07, п. 33, 08.12.2016). Зважаючи на це, вирішуючи питання про поновлення або продовження процесуальних строків, суд має виходити з наведених вище відмінностей між поновленням та продовженням процесуальних строків, враховувати зміст заяви (клопотання) учасника та вчинених ним дій.

У даному випадку відповідач не звертався з клопотанням про продовження строку на подання зустрічного позову у передбачений строк.

Встановивши, що зустрічну позовну заяву подано з порушенням вимог частини 1 статті 180 Господарського процесуального кодексу України, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про її повернення без розгляду.

Апеляційний господарський суд відхиляє посилання скаржника на те, що судом строк подачі відзиву встановлено до 23.01.2023, оскільки ухвалою господарського суду від 20.12.2022 строк подачі відзиву встановлено до 29.12.2022.

Колегія суддів звертає увагу скаржника, що обмеження, пов`язані із встановленням строків подачі зустрічного позову та можливістю продовжити цей строк до початку розгляду справи по суті, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання розумних строків розгляду справи, що є легітимною метою. За своїм змістом такі обмеження не шкодять самій суті права доступу до суду, оскільки сторона у справі, у такому випадку, не позбавлена можливості звернутися з цим позовом у загальному порядку.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновку Європейського Суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції.

3.4 Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Аргументи скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, не приймаються апеляційним господарським судом, оскільки вони спростовуються викладеними приписами законодавства та встановленими обставинами у справі, і не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки судом апеляційної інстанції не було встановлено невірне застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права при розгляді справи.

3.5 Розподіл судових витрат.

Відповідно до приписів ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст.269,275,276,281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський Елеватор" відмовити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.01.2023 у справі №904/3153/22 (904/4344/22) залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку

Постанова складена у повному обсязі 03.04.2023.

Головуючий В.О.Кузнецов

Судді А.Є.Чередко

Л.А.Коваль