ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"20" березня 2023 р. Справа № 911/333/23

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Запоріжкранзавод

до Товариства з обмеженою відповідальністю Діаконт

про стягнення 8731873,63 грн

за участю представників:

позивач: Русаков С.О. адвокат, ордер серії АР № 1113860 від 26.02.2023;

відповідач: не з`явився;

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю Запоріжкранзавод звернулося до Господарського суду Київської області із позовною заявою від 30.01.2023 до Товариства з обмеженою відповідальністю Діаконт про стягнення 8 731 873,63 грн, з яких: 6 098 850,02 грн основного боргу, 354 901,57 грн 3% річних та 2 278 122,04 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань за договором поставки № 73 від 23.09.2020.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.02.2023 розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 27.02.2023.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.02.2023 відкладено підготовче засідання на 20.03.2023.

10.03.2023 через канцелярію суду від сторін надійшла спільна заява (вх. № 4626/23) про затвердження мирової угоди б/н та б/д укладеної сторонами у справі № 911/333/23, з мировою угодою у додатку.

Дослідивши зміст та умови поданої до суду мирової угоди сторін, суд встановив наступне.

За змістом мирової угоди, вбачається, що відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю Діаконт зобов`язується сплатити Товариству з обмеженою відповідальністю Запоріжкранзавод суму боргу за договором поставки № 73 від 23.09.2020 у розмірі 3 975 000,00 грн за вказаним у мировій угоді графіком.

Позивач відмовляється від своїх претензійних та позовних вимог до відповідача у вигляді стягнення основної суми боргу в розмірі 6 098 850,02 грн, 3% річних (з 31.12.2020 по 08.12.2022) в сумі 354 901,57 грн, інфляційні втрати (з 31.12.2020 по 08.12.2022) в сумі 2 278 122,04 грн згідно договору поставки №73 від 23.09.2020, витрат на правову допомогу та судового збору, інших судових витрат, пов`язаних з розглядом цієї справи.

Частиною сьомою статті 46 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до статті 192 ГПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією самою ухвалою одночасно закриває провадження у справі. Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: умови мирової угоди суперечать закону або порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відповідно до статті 193 ГПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і строки, передбачені цією угодою.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України Про виконавче провадження. У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Суд установив, що мирова угода стосується лише прав і обов`язків сторін щодо предмета позову і при цьому не суперечить закону та не порушує чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів, підписана уповноваженими представниками сторін: з боку Товариства з обмеженою відповідальністю Запоріжкранзавод - директором Нечаєм В.А. та з боку Товариства з обмеженою відповідальністю Діаконт - директором Кулінічевим О.К. Повноваження представників сторін, як керівників, підтверджуються відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Також зі змісту поданої мирової угоди вбачається, що наслідки затвердження мирової угоди сторонам по справі відомі та зрозумілі.

Таким чином мирова угода, укладена між сторонами, підлягає затвердженню, а провадження у справі закриттю.

Пунктом 7 частини першої статті 231 ГПК України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Водночас судом враховано положення частини четвертої статті 231 ГПК України, згідно з якою при закритті провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

В прохальній частині спільної заяви сторін про затвердження мирової угоди міститься вимога про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно з частиною першою статті 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічна норма закріплена в частині третій статті 7 Закону України Про судовий збір.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи платіжного доручення № 2743 від 27.01.2023, при зверненні до суду з позовом ТОВ Запоріжкранзавод сплачено судовий збір в розмірі 130 978,11 грн.

За таких обставин, виходячи з приписів частини першої статті 130 Господарського процесуального кодексу України та частини третьої статті 7 Закону України Про судовий збір, суд дійшов висновку про повернення позивачу з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 65 489,06 грн (130 978,11*50%).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 46, 130, 185, 191, 192, п. 7 ч. 1 ст. 231, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Затвердити Мирову угоду б/н та б/д, укладену сторонами у справі №911/333/23 наступного змісту:

МИРОВА УГОДА

Керуючись ст. 192 ГПК України, Позивач та Відповідач домовились врегулювати спір по справі № 911/333/23 шляхом підписання цієї мирової угоди про наступне:

1. Відповідач зобов`язується сплатити Позивачу суму боргу за договором поставки № 73 від 23.09.2020 року в розмірі 3 975 000,00 грн.

2. Оплата суми визначеної в п. 1. цієї мирової угоди здійснюється наступним чином:

2400000,00 грн. протягом 5 календарних днів, з дня судового засідання 20.03.2023 року;

1575000,00 грн. до 30.06.2023 року.

3. Позивач відмовляється від своїх претензійних та позовних вимог до відповідача у вигляді стягнення основної суми боргу в розмірі 6 098 850,02 грн, 3% річних (з 31.12.2020 по 08.12.2022) в сумі 354 901,57 грн, інфляційні втрати (з 31.12.2020 по 08.12.2022) в сумі 2 278 122,04 грн згідно договору поставки № 73 від 23.09.2020, витрат на правову допомогу та судового збору, інших судових витрат, пов`язаних з розглядом цієї справи.

4. Позивач та Відповідач погодили, що судові витрати понесені Позивачем, які пов`язані з розглядом цієї справи, у тому числі сплата судового збору, покладаються на Позивача.

5. Позивач та Відповідач погодили, що судові витрати понесені Відповідачем, які пов`язані з розглядом цієї справи, покладаються на Відповідача.

6. Виплата боргу здійснюється шляхом перерахунку безготівкових коштів на рахунок Позивача, вказаний у договорі поставки № 73 від 23.09.2020.року.

7. Датою отримання платежу вважається дата зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Позивача.

8. Відповідач має право достроково сплатити суму, визначену в п. 2 цієї угоди.

9. Дана мирова угода направляється сторонами до суду для її затвердження.

10. Дана мирова угода набирає чинності з моменту її затвердження судом і діє до повного виконання зобов`язання, передбаченого цією мировою угодою.

11. Позивач і Відповідач домовились, що Відповідач звільняється від будь-якої відповідальності за порушення строків оплати товару за весь період прострочення (в т.ч. інфляційних витрат, та 3% річних) згідно договору поставки № 73 від 23.09.2020, а зобов`язання Відповідача щодо сплати суми, визначеної п. 1 цієї угоди, застосуються лише в порядку визначеному цією угодою.

12. Позивач і Відповідач підтверджують, що інші умови договору, не обумовлені цією угодою вважаються виконаними та не підлягають оскарженню.

13. Позивач і Відповідач заявляють, що правові наслідки укладення Мирової угоди, передбачені ст. ст. 192, 193 ГПК України, їм відомі.

14. Позивач і Відповідач засвідчують, що затверджена вказана мирова угода відповідає вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

15. Позивач і Відповідач узгодили, що у випадку не виконання умов даної затвердженої мирової угоди та невиплати Відповідачем грошових коштів у визначений п. 2 строк, Позивач має право лише на звернення щодо примусового її виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Позивач: Відповідач:

Директор (підпис, печатка)В.А.Нечай Директор(підпис,печатка)Кулінічев О.К.

2. Закрити провадження у справі.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю Запоріжкранзавод (69104, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Олімпійська, буд. 12; ) з Державного бюджету України 65 489 (шістдесят п`ять тисяч чотириста вісімдесят дев`ять) грн. 06 коп. - 50% судового збору, сплаченого на підставі платіжного доручення № 2743 від 27.01.2023, оригінал якого міститься в матеріалах господарської справи № 911/333/23.

4. Ухвала Господарського суду Київської області від 20.03.2023 є виконавчим документом, згідно з пунктом 2 частини першої статті 3 Закону України Про виконавче провадження, яка набирає законної сили 20.03.2023 та може бути пред`явлена до виконання до 20.03.2026.

5. Стягувачем за ухвалою Господарського суду Київської області від 20.03.2023 у справі № 911/333/23 є позивач Товариство з обмеженою відповідальністю Запоріжкранзавод (69104, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Олімпійська, буд. 12; ).

6. Боржником за ухвалою Господарського суду Київської області від 20.03.2023 у справі № 911/333/23 є відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю Діаконт (Київська обл., Фастівський р-н, с. Віта-Поштова, вул. Набережна, буд. 33; ).

Дана ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Щоткін