РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.03.2023Справа № 910/16997/21

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Демидова В.О., за участю секретаря судового засідання Анастасової К.В., розглянувши справу за позовом заступника керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Вишневої міської ради Бучанського району Київської області до закритого акціонерного товариства «Українська будівельна компанія» про стягнення 3 080 264,15 грн,

За участю:

прокурора - Галась О.М.;

представника відповідача - Лукомський П.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заступник керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури звернувся до Господарського суду міста Києва в інтересах держави в особі Вишневої міської ради Бучанського району Київської області з позовною заявою до Закритого акціонерного товариства "Українська будівельна компанія" про стягнення за договором про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури с. Крюківщина від 01.09.2017 № 77 основного боргу в розмірі 2292633 грн., пені в розмірі 205583,23 грн., трьох процентів річних у розмірі 181086,60 грн. та інфляційних втрат у розмірі 400961,32 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані з посиланням на те, що відповідачем у порушення умов укладеного 01.09.2017 договору № 77 про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села Крюківщина не виконано зобов`язання щодо своєчасної сплати пайового внеску у розмірі 2 292 633,00 грн., у зв`язку з чим існують підстави для стягнення з останнього зазначеної суми заборгованості з урахуванням пені, інфляційних втрат та 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.05.2022 у справі № 910/16997/21, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2022, позовні вимоги задоволено частково. Визнано обґрунтованими позовні вимоги в частині вимоги про стягнення 191 052,75 грн. основного боргу, 35 204,37 грн. інфляційних втрат, 14 995,94 грн. - 3% річних. Присуджено до стягнення з відповідача на користь прокуратури 3603,80 грн. витрат зі сплати судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 13.12.2022 року у справі №910/16997/21 касаційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури задоволено частково.

Рішення Господарського суду міста Києва від 19.05.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2022 зі справи № 910/16997/21 скасовано в частині відмови в задоволенні позову.

Справу № 910/16997/21 у скасованій частині передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.12.2022 справу № 910/16997/21 передано на розгляд судді Демидову В.О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.12.2023 року було прийнято до розгляду справу та призначено судове засідання у справі на 26.01.23. Учасникам справи запропоновано надати пояснення з урахуванням постанови Верховного Суду від 13.12.2022 року у справі №910/16997/21, якою було скасовано рішення господарського суду міста Києва від 19.05.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2022 зі справи № 910/16997/21 в частині відмови в задоволенні позову.

16.01.2023 від представника Вишневої міської ради Бучанського району Київської області надійшли письмові пояснення.

Як вбачається з письмових пояснень представника Вишневої міської ради Бучанського району Київської області, останні не підписані з боку представника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.01.2023 року було письмові пояснення представника Вишневої міської ради Бучанського району Київської області повернуто заявнику без розгляду.

25.01.2023 року до суду від відповідача надійшли пояснення по справі з урахуванням постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.12.2022 року, в яких останній просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

26.01.2023 року до суду від Київської обласної прокуратури надійшли пояснення по справі. Зазначав, що наявний графік оплати коштів пайової участі, яким передбачено сплату відповідачем розміру пайової участі окремими частинами, втілює лише передбачену абз. 7 ч. 9 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» можливість такого розстрочення, однак не може бути підставою для зміни початку перебігу позовної давності, встановленого ч. 5 ст. 261 ЦК України, для вимог про стягнення заборгованості за вказаним грошовим зобов`язанням.

26.01.2023 року через систему «Електронний суд» та на електронну пошту суду від відповідача надійшли аналогічні за змістом клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.01.2023 закрито підготовче провадження у справі № 910/16997/21 та призначено справу до розгляду по суті на 16.02.23.

03.02.2023 до суду від Вишневої міської ради Бучанського району Київської області надійшли пояснення по справ з урахуванням постанови Верховного Суду від 13.12.2022.

У судовому засіданні 16.02.2023 оголошено перерву до 09.03.2023.

У судове засідання 09.03.2023 з`явився прокурор та представник відповідача, надали пояснення по справі. Представник Вишневої міської ради Бучанського району Київської області в судове засідання не прибув, повідомлявся належним чином.

В судовому засіданні 09.03.2023 оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

31.08.2017 виконавчим комітетом Крюківщинської сільської ради прийнято рішення № 5/27 «Про укладення договору про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури с. Крюківщина», за яким вирішено залучити ЗАТ «Українська будівельна компанія» до пайової участі шляхом укладення договору; визначити за будівництво житлового комплексу пайову участь у розмірі 2292633 грн. Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплатити ЗАТ «Українська будівельна компанія» рівними частинами щомісяця до 31.10.2018 року.

01.09.2017 Крюківщинською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області та ЗАТ «Українська будівельна компанія», яке виконує функції замовника будівництва «Будівництво житлового комплексу на вул. Балукова, 1 в селі Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області» (1-а черга будівництва) за адресою: 08136, Київська область, Києво-Святошинський район, село Крюківщина, вул. Балукова, 1, та діє від імені замовника будівництва товариства з обмеженою відповідальністю «СТБУД» та інших учасників згідно з договором № 30-04/2015 про спільну діяльність від 30.04.2015, укладено договір № 77 про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села Крюківщина (далі - договір).

Згідно з пунктом 1 договору замовник зобов`язується взяти пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села Крюківщини за будівництво житлового комплексу загальною площею 12736,85 кв.м, що знаходиться по вул. Балукова, 1, село Крюківщина, Києво-Святошинського району Київської області та перерахувати до спеціального цільового фонду села Крюківщина на спеціальний рахунок сільського бюджету, відкритий в Державній казначейській службі України в Києво-Святошинському районі (рахунок № 0369, ОКПО 38010937, МФО 821018, ККД 24170000, банк одержувача ГУДКСУ в Київській області), грошові кошти на пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури с. Крюківщини у розмірі, що дорівнює 2 292 633,00 грн. Розрахунок величини пайової участі (внеску) є невід`ємною частиною даного договору (додаток № 1).

За умовами пункту 2.1 договору замовник зобов`язується перерахувати (частинами за календарним планом) кошти, зазначені у розділі I цього договору рівними частинами щомісячно після підписання даного договору, на рахунок цільового фонду села Крюківщина з призначенням платежу: «надходження коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту». Графік оплати коштів пайової участі (внеску) є невід`ємною частиною даного договору.

Відповідно до пункту 5.1 договору останній набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання своїх зобов`язань за даним договором.

У додатку № 1 до договору наведено розрахунок величини пайової участі (внеску) ЗАТ «Українська будівельна компанія» у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури по об`єкту будівництва, за яким пайова участь становить 2 292 633,00 грн.

Згідно з графіком оплати коштів пайової участі (внеску) ЗАТ «Українська будівельна компанія» (додаток № 2 до договору) сторони відповідно до умов договору домовилися про те, що оплату за договором буде здійснено окремими частинами у такому розмірі й такі строки: щомісячно по 8,3% від загального розміру пайової участі у сумі 191 052,75 грн: до 30.11.2017, 31.12.2017, 31.01.2018, 28.02.2018, 31.03.2018, 30.04.2018, 31.05.2018, 30.06.2018, 31.07.2018, 31.08.2018, 30.09.2018, 31.10.2018.

Відповідно до рішення Вишневої міської ради Бучанського району Київської області від 04.12.2020 № 1-01/ІІ8-19 «Про початок реорганізації Крюківщинської сільської ради та її виконавчого комітету, шляхом приєднання до Вишневою міської ради та її виконавчого комітету» розпочата процедура реорганізації Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Пунктом 3 зазначеного рішення визначено, що Вишнева міська рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Крюківщинської сільської ради.

Рішенням Вишневої міської ради Бучанського району Київської області від 08.04.2021 № 1-01/V8-4 «Про затвердження передавального акту Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області та Виконавчого комітету Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області» затверджено передавальний акт Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області та Виконавчого комітету Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Також 08.04.2021 складено акт № 8.16 приймання-передачі документів, у переліку якого зазначено, зокрема, про передачу договору про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села Крюківщина від 01.09.2017 № 77 та претензії від 17.12.2018.

Ураховуючи зазначене, на підставі рішення Вишневої міської ради Бучанського району Київської області від 04.12.2020 № 1-01/ІІ8-19 Вишнева міська рада є правонаступником прав та обов`язків Крюківщинської сільської ради за договором про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села Крюківщина від 01.09.2017 № 77.

У зв`язку з цим Вишневою міською радою направлено відповідачу листи-претензії від 09.03.2021 № 3/02-685, від 17.05.2021 № 3/02-1494, від 23.06.2021 № 3/02-1946 щодо виконання умов договору про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села Крюківщина від 01.09.2017 №77 та перерахування коштів пайової участі на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села Крюківщина до місцевого бюджету ради.

Проте, дані претензії залишені відповідачем без відповіді, а грошові кошти не сплачені.

З посиланням на те, що відповідачем у порушення умов укладеного 01.09.2017 договору № 77 про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села Крюківщина не виконано зобов`язання щодо своєчасної сплати пайового внеску у розмірі 2 292 633,00 грн., прокурор в інтересах держави в особі позивача звернувся з цим позовом до суду.

У розгляді справи судом першої інстанції ЗАТ «Українська будівельна компанія» заявлено про застосування наслідків спливу позовної давності щодо заявлених позовних вимог в частині вимоги про стягнення 2 101 580,25 грн. та до нарахованих на зазначену суму: пеню, 3% річних та інфляційні втрати.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на таке.

У даній справі спірні правовідносини пов`язані зі сплатою відповідачем пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, порядок якої визначено Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) правовідносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити кошти, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Стаття 174 Господарського кодексу України встановлює, що господарські зобов`язання можуть, зокрема, виникати:

безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність;

з акту управління господарською діяльністю;

з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод не передбачених законом, але таких які йому не суперечать.

Вимогами частин другої, третьої статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено наступне зобов`язання замовника, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті: такий замовник зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію. Істотними умовами договору є: 1) розмір пайової участі; 2) строк (графік) сплати пайової участі; 3) відповідальність сторін. Невід`ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором (частина дев`ята статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Відповідно до частини п`ятої статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (у цій же редакції), величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Отже, безпосередньо нормами законодавства (у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) встановлено обов`язок замовників будівництва взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту шляхом укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту та перерахування до відповідного місцевого бюджету розміру внеску пайової участі, визначеного договором.

Як убачається з матеріалів даної справи, безпосередньо на виконання положень статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» Виконавчим комітетом Крюківщинської сільської ради прийнято рішення від 31.08.2017 № 5/27, відповідно до якого залучено ЗАТ «Українська будівельна компанія» до пайової участі, шляхом укладення договору про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села Крюківщина (пункт 1 рішення); визначено відповідачу за будівництво житлового комплексу величину пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту села Крюківщина у розмірі 2 292 633,00 грн. (пункт 2 рішення); зобов`язано відповідача сплатити кошти пайової участі рівними частинами щомісяця до 31.10.2018 (пункт 3 рішення).

На виконання вказаного рішення від 31.08.2017 № 5/27 та імперативних вимог зазначеного Закону, 01.09.2017 сторонами по справі укладено договір.

Так, згідно з умовами пункту 2.1 Договору замовник зобов`язався перерахувати (частинами за календарним планом) кошти, зазначені у розділі І цього договору рівними частинами щомісячно після підписання даного договору, на рахунок цільового фонду села Крюківщина з призначенням платежу: «надходження коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту». Графік оплати коштів пайової участі (внеску) є невід`ємною частиною даного договору.

У додатку № 1 до Договору наведено розрахунок величини пайової участі (внеску) ЗАТ «Українська будівельна компанія» у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури по об`єкту будівництва, за яким пайова участь становить 2 292 633 грн.

Графіком оплати коштів пайової участі (внеску) ЗАТ «Українська будівельна компанія» (додаток № 2 до Договору) передбачено сплату відповідачем величини пайової участі окремими частинами у розмірі 191 052,75 грн., проте останній платіж відповідно до пункту 3 рішення від 31.08.2017 № 5/27 повинен бути сплачений до 31.10.2018.

Отже, договір укладений саме на виконання рішення Виконавчого комітету Крюківщинської сільської ради від 31.08.2017 № 5/27 та імперативних норм Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин), тому обов`язок відповідача щодо сплати в повному обсязі суми пайової участі повинен бути здійснений до прийняття об`єкта в експлуатацію.

Таким чином, аналіз чинного законодавства (станом на момент виникнення спірних правовідносин) та умови укладеного сторонами Договору про пайову участь прямо передбачають обов`язок відповідача перерахувати кошти пайової участі в повному обсязі у строк до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію, з якого (обов`язку) випливає відповідне господарське зобов`язання за Договором.

При цьому Суд враховує, що 20.09.2019 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», пунктом 13 якого статтю 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» виключено. Вказаний Закон набрав чинності з дня, наступного за днем його опублікування, крім пунктів 10-13 розділу І цього Закону, які набирають чинності з 1 січня 2020 року.

Водночас пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» передбачено, що договори про сплату пайової участі, укладені до 1 січня 2020 року, є дійсними та продовжують свою дію до моменту їх повного виконання.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом як у цій справі №910/16997/21 у постанові від 13.12.2022, так і у постанові Верховного Суду від 23 лютого 2023 року у справі № 911/3025/21.

Суд зазначає, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Стаття 253 ЦК України визначає, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Приписи статті 260 ЦК України передбачають, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу.

Відповідно до приписів статті 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Для визначення моменту виникнення права на позов важливим є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) моменти.

Отже, визначення початкового моменту перебігу позовної давності має важливе значення, оскільки від нього залежить і правильність обчислення позовної давності, і захист порушеного права.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконав умови Договору, жодного платежу згідно з графіком у строк до 31.10.2018 не здійснив, у зв`язку з чим 12.10.2021 Прокурор в інтересах держави в особі позивача звернувся з цим позовом до суду на захист порушених інтересів держави внаслідок ненадходження до місцевого бюджету оплати пайової участі.

Таким чином, з огляду на вказані обставини, суд дійшов висновку, що строк оплати грошового зобовязання відповідача за договором у розмірі 2 292 633,00 грн сплив 31.10.2018, а його прострочення з урахуванням норм ч. 1 ст. 530, ст. 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України настало 01.11.2018.

Втім, відповідач взяте на себе зобов`язання зі сплати пайового внеску, покладеного на нього договором, належним чином не виконав, у зв`язку із чим виникла заборгованість у розмірі 2 101 580,25 грн. (з урахування меж розгляду справи та задоволення позову в частині вимоги про стягнення 191 052,75 грн. основного боргу рішенням Господарського суду міста Києва від 19.05.2022, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2022).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи те, що обов`язок по сплаті коштів на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури замовник зобов`язаний здійснити в силу приписів чинного законодавства, а відповідач взяті на себе зобов`язання по перерахуванню коштів не виконав, суд дійшов висновку про обґрунтованість та законність вимоги прокурора про стягнення з відповідача боргу в розмірі 2 101 580,25 грн, яка не спростована відповідачем, а тому позов у цій частині підлягає задоволенню в повному обсязі.

До того ж, зі змісту п. 4.1. договору вбачається, що сторони дійшли згоди, що підставою для звернення до суду із позовом про примусове виконання відповідачем обов`язку щодо примусового виконання умов договору виникає у позивача саме лише після настання обставини щодо невиконання відповідачем обов`язку щодо перерахування коштів в повному обсязі.

І таке повне чи не повне виконання обов`язку відповідача може бути визначене лише станом на дату визначену умовами договору, яка присічна для виконання обов`язку відповідача - 31.10.2018.

Отже, суд приходить до висновку, що підстав вважати пропущеними строки позовної давності до вимог про стягнення суми основного боргу не має, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача 2 101 580,25 грн суми основного боргу за договором підлягають задоволенню.

Щодо вимог про стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Прокурором заявлено вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 181 086,60 грн, інфляційних втрат у розмірі 400 961,32 грн на суму 2 292 633,00 грн за період з 01.11.2018 по 18.06.2021, та пені у розмірі 205 583,23 грн за період з 01.11.2018 по 01.05.2019.

Пунктом 4.2. договору сторони погодили, що замовник у випадку несвоєчасної сплати внеску, передбаченого розділом І цього договору сплачує пеню в розмірі 0,1% за кожен день прострочення, але не більше облікової ставки НБУ від суми договору.

Згідно з приписами ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до вимог ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

Відповідно до ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Тому період обчислення пені починається з наступного дня після дати, в якій зобов`язання з оплати мало бути виконано. Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором.

Відповідач у своїй заяві про застосування наслідків пропуску прокурором строку позовної давності зазначив і про пропуск строків позовної давності по відношенню до пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Згідно ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Як вже зазначалося, враховуючи положення п. 2.1. договору у відповідача настав обов`язок здійснити остаточну оплату за договором у строк до 31.10.2018, тож відповідно початком прострочення виконання зобов`язання є 01.11.2018.

За розрахунком позивача період нарахування пені визначено з 01.11.2018 по 01.05.2019.

Згідно відмітки Укрпошти на описі вкладення у цінний лист, прокурор звернувся до суду 12.10.2021, а згідно відмітки вхідної кореспонденції суду - 20.10.2021.

Таким чином, прокурорм не пропущено строк позовної давності для звернення до суду з вказаними вимогами.

Проте враховуючи, що позовні вимоги щодо стягнення основного боргу підлягають задоволенню тільки в частині стягнення сум у розмірі 2 101 580,25 грн. (з урахування меж розгляду справи та задоволення позову в частині вимоги про стягнення 191 052,75 грн основного боргу рішенням Господарського суду міста Києва від 19.05.2022, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2022), суд здійснив перерахунок пені, яка за розрахунком суду за період з 01.11.2018 по 01.05.2019 складає 382 487,61 грн, проте враховуючи, що позивачем заявлено до стягнення пеню у розмірі 205 583,23 грн, суд дійшов висновку про задоволення позову в цій частині, оскільки суд розглядає спір в межах позовних вимог, заявлених позивачем.

Положеннями ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок прокурора 3% річних та інфляційних втрат на предмет правильності та обґрунтованості, з урахуванням приписів чинного законодавства та суми основного боргу у розмірі 2 101 580,25 грн, судом встановлено, що вірно розрахований розмір належних до стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат становить 165 823,32 грн. та 357 319,99 грн. відповідно.

Відтак вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних підлягають частковому задоволенню у розмірі 357 319,99 грн та 165 823,32 грн.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи межі розгляду справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме стягненю з відповідача на користь позивача суми основної заборгованості у розмірі 2 101 580,25 грн, пені у розмірі 205 583,23 грн, 3 % річних у розмірі 165 823,32 грн та інфляційних втрат у розмірі 357 319,99 грн.

Відповідно до cтатті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 226, 233, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з закритого акціонерного товариства «Українська будівельна компанія» (02096, м. Київ, вул. Ремонтна, 8, ) на користь Вишневої міської ради Бучанського району Київської області (08132, Київська область, Бучанський район, м. Вишневе, вул. Святошинська, 29; ) суму основної заборгованості у розмірі 2 101 580 (два мільйона сто одна тисяча п`ятсот вісімдесят) грн 25 коп., пеню у розмірі 205 583 (двісті п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят три) грн 23 коп., 3 % річних у розмірі 165 823 (сто шістдесят п`ять тисяч вісімсот двадцять три) грн 32 коп., інфляційні втрати у розмірі 357 319 (триста п`ятдесят сім тисяч триста дев`ятнадцять) грн 99 коп. та судовий збір у розмірі 42 454 (сорок дві тисячі чотириста п`ятдесят чотири) грн 60 коп.

3. В іншій частині позовних вимог в межах перегляду справи відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

5. Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому статтею 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений статтею 256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому статтею 257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 15.03.2023

Суддя Владислав ДЕМИДОВ