ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2023м. ДніпроСправа № 904/3682/22
За позовом Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями "ТСЦ-Україна" Товариство з обмеженою відповідальністю "ТСЦ", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВОМОСКОВСЬКИЙ ПОСУД", м. Новомосковськ, Дніпропетровська обл.

про стягнення пені у розмірі 14 134,88 грн.

Суддя Золотарьова Я.С.

Без участі представників сторін.

ПРОЦЕДУРА

Дочірнє підприємство з іноземними інвестиціями "ТСЦ-Україна" Товариство з обмеженою відповідальністю "ТСЦ" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВОМОСКОВСЬКИЙ ПОСУД" та просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 89 014,88 грн, з яких: 74 880,00 грн - основний борг, 14 134,88 грн - пеня та 15 000,00 грн витрати на правничу допомогу та судовий збір. На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано: свідоцтво адвоката, угода про надання правничої допомоги, додаткові угоди до угоди про надання правничої допомоги.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 31.10.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Представник відповідача 08.12.2022 подав відзив на позов, в якому зазначає, що ним оплачено суму основного боргу у повному обсязі. На підтвердження оплати надав платіжне доручення № 1707 від 31.10.2022 на суму 74 800,00 грн.

Представник позивача 13.12.2022 подав заяву про зміну предмету позову, в якій просить суд окрім заявлених вимог стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 1 403,23 грн та інфляційні втрати у розмірі 12 042,52 грн.

Представник відповідача 27.12.2022 подав заперечення на заяву про зміну предмету позову.

Суд розглянувши заяву позивача, зазначає таке.

Відповідно до частини 3 статті 46 Господарського процесуального кодексу України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Згідно частин 2 та 3 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

Суд зазначає, що провадження у справі відкрито 31.10.2022, тому строк для подання заяви про зміну предмету позову 30.11.2022.

Оскільки заяву позивач подав лише 13.12.2022, тому суд залишає її без розгляду.

До того ж, позивачем не надано заяви про поновлення процесуального строку для подання заяви про зміну предмету позову.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 20.02.2023 закрито провадження у справі в частині стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 74 880,00 грн.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан.

Судова система не припиняє працювати, але значна кількість повітряних тривог, відключення електроенергії, відсутність фінансування на поштові відправлення, призводить до збільшення часу розгляду судових справ.

Судом враховано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно частини 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

У пункті 3 постанови № 11 від 17.10.2014 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення" визначено, що розумним, зокрема вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004).

При цьому, згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема складність справи та поведінка заявників.

Так, у справі "Хосце проти Нідерландів" 1998 суд вирішив, що тривалість у 8,5 років є розумною у контексті ст. 6 Конвенції, у зв`язку зі складністю справи, а у справі "Чірікоста і Віола проти Італії", 15-річний строк розгляду визнано Європейським судом з прав людини виправданим, у зв`язку з поведінкою заявників.

З огляду на викладене, з метою дотримання принципів господарського судочинства, суд розглянув справу в межах розумного строку.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України, суд прийняв рішення по справі у нарадчій кімнаті.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позивач вказує на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки № 329/22 від 14.01.2022. Позивачем поставлено товар відповідачу на загальну суму 74 880,00 грн, який останній не оплатив.

В ході судового розгляду відповідачем було частково оплачено суму основного боргу у розмірі 74 880,00 грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 20.02.2023 закрито провадження у справі в частині стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 74 880,00 грн.

Позивачем за неналежне виконання відповідачем договору нараховано пеню у розмірі 14 134,88 грн.

Позиція відповідача

Відповідач зазначає, що ним оплачено суму основного боргу у розмірі 74 880,00 грн. Проти стягнення пені заперечує, оскільки договором не встановлено конкретний розмір пені.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Між Дочірнім підприємством з іноземними інвестиціями "ТСЦ-Україна" Товариство з обмеженою відповідальністю "ТСЦ" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "НОВОМОСКОВСЬКИЙ ПОСУД" (покупець) було укладено договір поставки № 329/22 від 14.01.2022 (арк.с.19).

Відповідно до пункту 1.1 договору постачальник зобов`язується передати у власність покупцю, а покупець прийняти та оплатити продукцію матеріально-технічного призначення. Найменування, асортимент, кількість, ціна, умови та строки поставки товару зазначаються у специфікаціях, які оформлюються у вигляді додатків і складають невід`ємну частину цього договору.

Сторонами було підписано специфікацію від 07.02.2022 (арк.с.13).

На виконання умов договору, позивачем було поставлено товар відповідачу на загальну суму 74 880,00 грн, що підтверджується підписаною обома сторонами видатковою накладною № РН-000033 від 15.02.2022 (арк.с.11).

Пунктом 4.1 договору передбачено, що розрахунки за цим договором покупець здійснює шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника в порядку та строки, зазначені у специфікаціях.

Згідно пункту 6 специфікації, розрахунок за поставлену по цій специфікації партію товару покупець здійснює протягом 30 календарних днів від дати поставки.

В ході судового розгляду відповідачем було частково оплачено суму основного боргу у розмірі 74 880,00 грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 20.02.2023 закрито провадження у справі в частині стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 74 880,00 грн.

Позивачем за неналежне виконання відповідачем договору нараховано пеню у розмірі 14 134,88 грн за період з 18.03.2022 по 17.09.2022.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Згідно частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, між сторонами склались правовідносини поставки товару.

Щодо суми пені

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно пункту 7.2 договору, у випадку порушення строків оплати покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, від несплаченої суми за кожен день прострочення.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 14 134,88 грн за період з 18.03.2022 по 17.09.2022.

Перевіривши здійснені позивачем нарахування пені, суд зазначає таке.

Згідно з частинами 4, 6 статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Оскільки законом, у цьому випадку, не передбачено розмір штрафних санкцій, то застосовуються санкції, передбачені договором.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" визначено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Враховуючи, що умовами договору не визначено розміру пені, а лише зазначено граничний розмір такої пені, який не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, суд дійшов висновку щодо неправомірності її нарахування, а відтак вимога про стягнення пені задоволенню не підлягає.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Представник позивача 21.02.2023 подав до суду клопотання, в якому просив суд повернути з державного бюджету суму судового збору пропорційно розміру вимог, щодо яких було закрито провадження у справі.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2023 повернуто з Державного бюджету України Дочірньому підприємству з іноземними інвестиціями "ТСЦ-Україна" Товариства з обмеженою відповідальністю "ТСЦ суму надмірно сплаченого судового збору у розмірі 2 087,04 грн.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому судовий збір у розмірі 393,96 грн слід залишити за позивачем.

Керуючись статями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями "ТСЦ-Україна" Товариство з обмеженою відповідальністю "ТСЦ" (49098, м. Дніпро, вул. Каспійська, буд. 1, кв. 6; ідентифікаційний код 32082634) до Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВОМОСКОВСЬКИЙ ПОСУД" (51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Сучкова, 115; ідентифікаційний код 33905850) про стягнення пені у розмірі 14 134,88 грн - залишити без задоволення.

Судовий збір у розмірі 393,96 грн залишити за позивачем.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, строк для подання доказів щодо розміру, понесених нею судових витрат - протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Суддя Я.С. Золотарьова