ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21.03.2023 Справа № 908/796/23

м. Запоріжжя

Суддя господарського суду Запорізької області Корсун В.Л., розглянувши матеріали

за позовною заявою: товариства з обмеженою відповідальністю «ПМК-21», 69063, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 17

до відповідача: Держави Російська Федерація, 103274, Російська Федерація, м. Москва, Краснопресненська набережна, буд. 2 (адреса знаходження Уряду РФ)

про стягнення 104 780 338,00 грн.

СУТЬ СПОРУ:

13.03.23 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява за вих. від 09.03.23 з вимогами товариства з обмеженою відповідальністю «ПМК-21» (далі ТОВ «ПМК-21») до Держави Російська Федерація про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 104 780 338,00 грн.

13.03.23 автоматизованою системою документообігу Господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу передано на розгляд судді Корсуну В.Л.

Розглянувши зазначену позовну заяву без номеру та дати суд дійшов висновку, що вказана позовна заява у наданому вигляді підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з п. 2 ст. 174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Статтями 162 та 164 ГПК України встановлено вимоги щодо предмета спору, їх обґрунтування та комплектності документів, які повинні додаватися до неї.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України передбачено, що позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

У позовній заяві за вих. від 09.03.23 № 16 відповідачем зазначено Державу Російська Федерація, (103274, Російська Федерація, Москва, Краснопресненська набережна, буд. 2 - адреса знаходження Уряду РФ).

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Державу представляє влада, яка охоплює виконавчу, законодавчу, судову, а також центральні органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування. З попереднього твердження випливає, що протиправні дії органів держави є її власними діями, тому безпосередньо держава несе відповідальність за протиправні діяння своїх органів, зокрема, збройних сил.

Відповідно до п. 1 Указу Президента України від 24.02.22 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року …

Таким чином, загальновідомим фактом є те, що за військові дії на території України відповідальна Російська Федерація.

У постанові від 20.11.18 по справі № 5023/10655/11 Велика Палата Верховного Суду відзначила, що держава може вступати як у цивільні (господарські), так і у адміністративні правовідносини (п. 6.21). Вступаючи у цивільні чи господарські правовідносини, держава в особі відповідного органу насамперед має на меті задоволення приватного інтересу (п. 6.23 постанови).

Окреслені висновки Верховного Суду вказують на можливість держави вступати в господарські правовідносини через відповідні органи.

Як зазначав Касаційний господарський суд у постанові від 04.10.22 по справі № 910/5210/20 (п. 5.4) у відносинах, в які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах.

Висновки Касаційного господарського суду свідчать на користь висновку про те, що органи держави не є самостійними суб`єктами, а виконують представницьку функцію держави.

Відповідно до Указу Президента Російської Федерації від 28.05.18 № 271 "Про внесення змін до положення про Міністерство юстиції Російської Федерації, затвердженого Указом Президента Російської Федерації від 13.10.04 № 1313" внесено в Положення про Міністерство юстиції Російської Федерації, затв. Указом Президента Російської Федерації від 13.10.04 № 1313 "Питання Міністерства юстиції Російської Федерації" наступні зміни щодо визначення повноважень цього органу:

а) пункт 1 доповнено підпунктом 5 наступного змісту:

" 5) функції щодо забезпечення в межах своїх повноважень представництва і захисту інтересів Російської Федерації в судах іноземних держав і міжнародних судових (арбітражних) органах, включаючи Європейський Суд з прав людини і Суд Євразійського економічного розвитку".

Таким чином, повноваження цього органу найбільш наближенні до представництва інтересів РФ в іноземних судах.

За цих обставин, Міністерство юстиції Російської Федерації є тим компетентним органом, який уповноважений здійснювати повноваження щодо представництва і захисту інтересів РФ в межах цього спору, тобто належним відповідачем у справах про відшкодування збитків, завданих воєнними діями, буде саме - Російська Федерація в особі Міністерства юстиції Російської Федерації (119991, м. Москва, вул. Житня, буд. 14, будівля, 1, електронна пошта: ).

Визначення Міністерства юстиції Російської Федерації представником є необхідним у цій справі через особливий статус держави, яка може вступати у правовідносини лише через свої компетентні органи.

Наведене свідчить, що позивачем не дотримано вимог п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України при оформленні позовної заяви щодо правильного визначення відповідача у справі.

Відповідно до пункту 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Частиною 2 ст. 164 ГПК України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ч. 1 ст. 14 ГПК України)

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1 та 2 ст. 91 ГПК України унормовано, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За приписами ч. 2 ст. 80 ГПК України позивач, особи, яким надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Виходячи з положень наведених статей, до позовної заяви мають бути додані докази, які підтверджують певні юридичні факти з викладенням їх суті. Зазначені обставини необхідно не лише зазначити, а й обґрунтувати відповідним чином, що випливає зі змісту ст. 74 ГПК України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У позовній заяві має міститися обґрунтований розрахунок суми, що стягується, який складається із зазначенням застосованих методів, періодів нарахування, тощо.

Мотивуючи заявлені позовні вимоги заявник посилається на те, що у період з лютого по червень 2022 року невідомі особи із числа військовослужбовців збройних сил Російської Федерації, діючи умисно в порушення законів та звичаїв війни, із застосуванням РСЗВ та артилерії здійснили цільове ураження об`єктів цивільної інфраструктури Пологівського та Василівського районів Запорізької області. Внаслідок ракетних та артилерійських обстрілів знищено обладнання та матеріали, які знаходяться на будівельних майданчиках. Частина вцілілого майна позивача була розграбована невідомими особами із числа військовослужбовців збройних сил Російської Федерації.

Таким чином, внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України позивачу заподіяна майнова шкода, що стало підставою для звернення позивача до суду з позовом у цій справі.

Разом із тим до позовної заяви позивачем не надано жодних доказів у підтвердження зазначених вище фактів, зокрема позивачем не надано суду доказів порушення кримінальної справи щодо пошкодження майна або будь-якого іншого документального фіксування органами Національної Поліції України, Державної служби з надзвичайних ситуацій України, Служби Безпеки України або ін. уповноважених державних органів стосовно того, що у період з лютого по червень 2022 р. внаслідок ракетних та артилерійських обстрілів знищено обладнання та матеріали позивача, які знаходяться на будівельних майданчиках на об`єктах цивільної інфраструктури Пологівського та Василівського районів Запорізької області.

Отже, на підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та на підтвердження виникнення права грошової вимоги в сумі 104 780 338,00 грн., позивачем до позовної заяви не надано належних письмових доказів.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними доказами є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ст. 86 ГПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, в також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, позивачем не додержано вимоги чинного процесуального законодавства щодо надання суду всіх письмових доказів у підтвердження викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, що є порушенням п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України.

Вищевказане свідчить, що позовну заяву подано без додержання усіх вимог, викладених у статті162 ГПК України.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 ГПК України, позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначено Правилами надання послуг поштового зв`язку, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.09 № 270 (з наступними змінами та доповненнями).

За змістом п. 19 вказаних вище Правил, внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматись для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою.

Відповідно до п. 61 Правил, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Вбачається, що позивачем до матеріалів позовної заяви за вих. від 09.03.23 № 16, не надано жодних доказів направлення позовної заяви з додатками відповідачу.

При цьому, позивачем зазначено, що (дослівно):

«…Згідно з листом Міністерства юстиції України «Щодо забезпечення виконання міжнародних договорів України у період воєнного стану» № 25814/12.1.1/32-22 від 21.03.2022 з урахуванням норм звичаєвого права щодо припинення застосування міжнародних договорів державами у період військового конфлікту між ними, рекомендується не здійснювати будь-яке листування, що стосується співробітництва з установами Російської Федерації на підставі міжнародних договорів України з питань міжнародно-правових відносин та правового співробітництва у цівільних справах та у галузі міжнародного приватного права.

Крім того, у зв`язку з агресією з боку Росії та введенням воєнного стану оператор поштового зв`язку Акціонерне товариство «Укрпошта» з 25.02.2022 припинив обмін міжнародними поштовими відправленнями та поштовими переказами з Російською Федерацією та Республікою Білорусь.

Таким чином позивач позбавлений можливості надіслати відповідачеві копію позовної заяви з додатками.».

У відповідності до листа Міністерства юстиції України за вих. від 21.03.22 № 25814/12.1.1/32-22 «Щодо забезпечення виконання міжнародних договорів України у період воєнного стану», судом встановлено, що (дослівно):

«…Радою суддів України судам рекомендовано, по можливості, відкладати розгляд справ і зосередитись виключно на проведенні невідкладних судових розглядів, у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ (https://bit.ly/3COtpVY).

Згідно із наказом Міністерства юстиції України від 28.02.2022 № 714/5 на період воєнного стану запроваджено виконання дистанційної роботи державними службовцями та працівниками апарату Міністерства юстиції України.

З урахуванням обмеженої можливості забезпечувати опрацювання документів у період воєнного стану як судами, так і органами юстиції, пропонуємо міжрегіональним управлінням юстиції здійснювати опрацювання документів, що надходять у зв`язку з виконанням міжнародних договорів України (у тому числі, у порядку безпосередніх зносин) у сфері міжнародного правового співробітництва у цивільних і кримінальних справах та у галузі міжнародного приватного права, виходячи з поточної ситуації та з урахуванням фактичної можливості.

У термінових випадках вважаємо за можливе здійснювати пересилання запитів та ІНШИХ документів засобами електронного зв`язку (електронна пошта), з подальшим надсиланням паперових документів після поновлення такої можливості.

Водночас, з урахуванням норм звичаєвого права щодо припинення застосування міжнародних договорів державами у період військового конфлікту між ними, просимо не здійснювати будь-яке листування, що стосується співробітництва з установами юстиції росії і білорусі на підставі міжнародних договорів України з питань міжнародно-правових відносин та правового співробітництва у цивільних і кримінальних справах, та у галузі міжнародного приватного права, крім випадків передачі судам чи громадянам на території України документів, одержаних за результатами виконання запитів, доручень і клопотань.

Принагідно повідомляємо, що Мін`юстом розроблено пропозиції щодо припинення дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року та Протоколу до неї.».

Розглянувши вказаний лист Міністерства юстиції України за вих. від 21.03.22 № 25814/12.1.1/32-22 суд виходить з того, що останній (підписано Заступником Міністра юстиції з питань європейської інтеграції) має інформаційно-рекомендований характер та не є законодавчим чи підзаконним нормативно-правовим актом в розумінні вимог чинного законодавства держави Україна.

Більш того, посилання позивача на те, що оператор поштового зв`язку Акціонерне товариство «Укрпошта» з 25.02.2022 припинив обмін міжнародними поштовими відправленнями та поштовими переказами з Російською Федерацією та Республікою Білорусь судом сприймається критично виходячи з того, що в Україні діють крім АТ «Укрпошта» й інші у т.ч. міжнародні оператори поштового зв`язку. А тому, твердження позивача в тексті своєї позовної заяви про неможливість надсилання відповідачу вказаної позовної заяви з додатками йде в розріз із нормами чинного ГПК України та практикою Європейського Суду з прав людини …

При цьому, суд звертає увагу позивача, на те, що повідомлення відповідача про подачу позовної заяви до суду повинно здійснюватися у відповідності до чинного ГПК України. Неналежне повідомлення відповідача про подачу позовної заяви чи про дату, час та місце судового засідання є безумовною підставою для скасування рішення у справі.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачем не додержано вимог ч. 1 ст. 172 ГПК України, а саме: не додано до матеріалів позовної заяви та суду належних доказів направлення на адресу відповідача копії позовної заяви і доданих до неї документів та не додержано п. 61 Правил надання послуг поштового зв`язку.

Частиною 2 ст. 164 ГПК України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху (ч. 1). В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (ч. 2). Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу (ч. 3).

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку щодо необхідності залишення без руху позовної заяви за вих. від 09.03.23 № 16 за позовом ТОВ «ПМК-21» і надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків терміном 10 днів з дня отримання вказаної ухвали, докази чого надати до суду у вказаний вище строк.

Судом роз`яснюється, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою (ч. 4 ст. 174 ГПК України).

Керуючись п. 2 ч. 3 ст. 162, п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 164, ч. 1 ст. 172, ч. 1-4 ст. 174 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву за вих. 09.03.23 № 16 за позовом ТОВ «ПМК-21» залишити без руху.

2. Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів від дня одержання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про усунення недоліків, в якій (до якої):

- оформити позовну заяву із вірним (чітким) визначенням відповідача у справі з урахуванням висновків суду, викладених в мотивувальній частині даної ухвали;

- надати суду докази порушення (відкриття) кримінальної справи (кримінального провадження) щодо пошкодження майна або будь-яке інше документальне фіксування органами Національної Поліції України, Державної служби з надзвичайних ситуацій України, Служби Безпеки України або інших уповноважених державних органів стосовно того, що у період з лютого по червень 2022 року внаслідок ракетних та артилерійських обстрілів знищено обладнання та матеріали позивача, які знаходяться на будівельних майданчиках на об`єктах цивільної інфраструктури Пологівського та Василівського районів Запорізької області;

- надати належні докази відправлення копії позовної заяви і доданих до неї документів листом з описом вкладення на ім`я та повну (вірну) юридичну адресу відповідача.

4. Заяву про усунення недоліків позовної заяви та додані до неї документи надіслати на юридичну адресу відповідача (листом з описом вкладення). Докази такого надіслання надати до суду разом із заявою про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею (ч. 2 ст. 235, 255 ГПК України).

Суддя В.Л. Корсун