СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року м. Харків Справа № 922/964/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Білоусова Я.О. , суддя Крестьянінов О.О.

за участю секретаря судового засідання Дзюби А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу керівника Красноградської окружної прокуратури Харківської області (вх. № 26 Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 06.12.2022 у справі №922/964/22, ухвалене у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Жиляєвим Є.М., повний текст складено 15.12.2022,

за позовом керівника Красноградської окружної прокуратури Харківської області, м.Красноград, Харківська область, в інтересах держави, в особі:

1. Північно-східного офісу Держаудитслужби, м. Харків,

2. Відділу освіти, молоді та спорту Кегичівської селищної ради, смт. Кегичівка, Харківська область,

до Фізичної особи-підприємця Кубрик Ольги Миколаївни, смт. Кегичівка, Харківська область,

про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 85249,26 грн

ВСТАНОВИВ:

Керівник Красноградської окружної прокуратури Харківської області звернувся до Господарського суду Харківської області в інтересах держави в особі: Північно-східного офісу Держаудитслужби; Відділу освіти, молоді та спорту Кегичівської селищної ради з позовом до відповідача - Фізичної особи-підприємця Кубрик Ольги Миколаївни, в якому просив суд визнати недійсними додаткові угоди: №3 від 12.05.2021, №4 від 24.05.2021, № 6 від 06.09.2021, №11 від 10.12.2021 до договору №83 від 14.04.2021 та стягнути з Фізичної особи підприємця Кубрик Ольги Миколаївни на користь Кегичівської селищної ради Харківської області безпідставно сплачені кошти у сумі 85249,26 грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 06.12.2022 у справі №922/964/22 у позові відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням місцевого господарського суду, керівник Красноградської окружної прокуратури Харківської області звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 06.12.2022 у справі №922/964/22 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов прокурора; судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.01.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою та повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться "14" березня 2023 р. об 11:00 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 104.

10.02.2023 до суду апеляційної інстанції від Фізичної особи-підприємця Кубрик Ольги Миколаївни засобами електронного зв`язку надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. № 1718 ел.2672), в якому відповідач заперечуючи проти доводів апелянта, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а судове рішення Господарського суду Харківської області від 06.12.2022 у справі №922/964/22 залишити без змін. Також відповідач просила розглянути апеляційну скаргу без її участі.

14.02.2023 до Східного апеляційного господарського суду від Фізичної особи-підприємця Кубрик Ольги Миколаївни надійшов зазначений вище відзив на апеляційну скаргу засобами поштового зв`язку в роздрукованому вигляді (вх. №1861).

16.02.2023 до Східного апеляційного господарського суду від Північно-східного офісу Держаудитслужби засобами електронного зв`язку надійшли пояснення на апеляційну скаргу (вх. 2021 ел. 3158), в яких перший позивач вказав про обставини порушення вимог подання тендерної документації відповідачем та зазначив, що підтримує апеляційну скаргу керівника Красноградської окружної прокуратури Харківської області та просить суд її задовольнити.

Судове засідання Східного апеляційного господарського суду 14.03.2023 розпочалось за участю прокурора, який надав пояснення щодо обставин справи з урахуванням доводів та вимог апеляційної скарги.

Інші представники сторін в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленнями про вручення поштових відправлень (т. 2, а.с. 122, 136, 137).

Отже, під час розгляду даної справи судом апеляційної інстанції, у відповідності до приписів пункту 4 частини 5 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (частина 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України).

Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи та правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення учасників справи про час та місце розгляду справи, виходячи з того, що участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені частиною першою статтею 42 Господарського процесуального кодексу України) є правом, а не обов`язком сторін, враховуючи подану відповідачем заяву про розгляд апеляційної скарги без її участі, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників позивачів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах встановлених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду у відповідності до вимог статті 282 Господарського процесуального кодексу України зазначає про такі обставини.

З матеріалів справи судом встановлено, що 11.02.2021 на веб-сайті Prozorro Відділом освіти, молоді та спорту Кегичівської селищної ради Харківської області оприлюднено оголошення UA-2021-02-11-005383-C про проведення відкритих торгів по закупівлі наступних продуктів тваринного походження: м`ясо свинини нежирне (охолоджене) в кількості 1153 кг, м`ясо яловиче (охолоджене) в кількості 1562 кг, тушка куриці (охолоджена) в кількості 1444 кг, філе куряче (охолоджене) в кількості 4190 кг, печінка яловичини (заморожена) в кількості 1428 кг з терміном постачання до 31.12.2021 з очікуваною вартістю 1049000,00 грн.

Участь у закупівлі взяли ФОП Хвесик В.Д., ПП Власівське та ФОП Кубрик О.М. (відповідач). За результатам проведеної процедури закупівлі переможцем визнано відповідача - ФОП Кубрик Ольгу Миколаївну з ціновою пропозицією 1038155,40 грн. (з ПДВ), з якою Відділом освіти, молоді та спорту Кегичівської селищної ради Харківської області 14.04.2021 укладено Договір №83 (т.1, а.с. 55-57).

Згідно із Специфікацією (додаток №1 до договору №83 від 14.04.2021) ФОП Кубрик О.М. повинна була поставити м`ясо свинини нежирне (охолоджене) в кількості 1153 кг по ціні 110 грн. за 1 кг (без ПДВ), м`ясо яловиче (охолоджене) в кількості 1562 кг по ціні 225 грн. за 1 кг (без ПДВ), тушку куриці (охолоджену) в кількості 1444 кг по ціні 60,40 грн. за 1 кг (без ПДВ), філе куряче (охолоджене) в кількості 4190 кг по ціні 97,10 грн за 1 кг (без ПДВ), печінку яловичини (заморожену) в кількості 1428 кг по ціні 46 грн за 1 кг (без ПДВ), на загальну суму 1038155,40 грн (без ПДВ) (т.1, а.с. 57 зворотній бік).

В подальшому між ФОП Кубрик О.М. і Відділом освіти, молоді та спорту Кегичівської селищної ради Харківської області укладено низку додаткових угод, якими зменшувалася загальна сума закупівлі та збільшувалася вартість товару за одиницю (т.1, а.с. 58-69).

Так, відповідно до додаткової угоди № 1 від 14.04.2021 сторони домовилися про зменшення на 120,80 грн. загальної суми закупівлі (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт, послуг). Додатковою угодою № 2 від 27.04.2021 було зменшено обсяги закупівлі та загальну суму договору на 198900,00 грн. та викладено Специфікацію до договору у відповідній редакції. Додатковою угодою №5 від 26.08.2021 загальна сума закупівлі зменшена на 50000,00 грн. Додатковою угодою №7 від 13.09.2021 загальна сума закупівлі зменшена на 100000,00 грн. Додатковою угодою №8 від 23.09.2021 загальна сума закупівлі зменшена на 44973, 28 грн. Додатковою угодою №9 від 27.09.2021 загальна сума закупівлі зменшена на 44973,28 грн. Додатковою угодою №10 від 09.12.2021 загальна сума закупівлі зменшена на 10000,00 грн. Додатковою угодою № 12 від 30.12.2021 зменшена загальна вартість договору на суму 54509,30 грн.

Водночас, Додатковими угодами №№ 3, 4, 6, 11 сторонами договору було збільшено первісну ціну товару в Договорі №83 від 14.04.2021, у порівнянні з визначеною за результатами відкритих торгів.

Так, відповідно до Додаткової угоди №3 від 12.05.2021 вартість 1 кг м`яса свинини нежирного (охолодженого) встановлена у розмірі 121 грн. (без ПДВ), а вартість 1 кг філе курячого (охолодженого) встановлена у розмірі 106,81 грн. (без ПДВ) (т.1, а.с. 60).

Додатковою угодою №4 від 24.05.2021 вартість 1 кг печінки яловичини (охолодженої) встановлена у розмірі 50,60 грн. (т.1, а.с.61)

Додатковою угодою №6 від 06.09.2021 вартість 1 кг м`яса свинини нежирного (охолодженого) встановлена у розмірі 133,10 грн. (без ПДВ), а вартість 1 кг філе курячого (охолодженого) встановлена у розмірі 117,49 грн. (без ПДВ) (т.1, а.с. 63).

Додатковою угодою №11 від 10.12.2021 вартість 1 кг філе курячого (охолодженого) встановлена у розмірі 129,24 грн. (без ПДВ) (т.1, а.с. 68).

Відділом освіти, молоді та спорту Кегичівської селищної ради відповідно до видаткових накладних та платіжних доручень протягом 2021 року прийнято від ФОП Кубрик О.М. продукти харчування тваринного походження та сплачені відповідні кошти (а.с. 75-109).

У зв`язку із вивченням стану законності у сфері публічних закупівель товарів, робіт та послуг, Красноградською окружною прокуратурою Харківської області виявлено факт порушення інтересів держави внаслідок незаконного підвищення ціни товару, визначеної в договорі №83 від 14.04.2021.

Керівник Красноградської окружної прокуратури Харківської області на підставі ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», звернувся у червні 2022 до Господарського суду Харківської області із позовною заявою, в якій просив суд визнати недійсними додаткові угоди: №3 від 12.05.2021, №4 від 24.05.2021, №6 від 06.09.2021, №11 від 10.12.2021, укладені до Договору №83 від 14.04.2021; стягнути з Фізичної особи підприємця Кубрик Ольги Миколаївни на користь Кегичівської селищної ради Харківської області (код ЄРДРПОУ:04396963) безпідставно сплачені кошти у сумі 85249,26 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги прокурор, зокрема, вказав, що Закон України «Про публічні закупівлі» встановлює імперативну норму, згідно з якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно у випадках, визначених ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», а саме за п. 2 ч. 5 наведеної норми - збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Посилаючись, зокрема, на висновки Верховного Суду, які викладені в постанові від 18.06.2021 у справі №927/491/19, зазначив, що обмеження 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначену в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод). Отже, відповідно до п.2 ч.1 ст. 43 Закону України «Про публічні закупівлі», ч. 2 ст. 215 ЦК України додаткові угоди №№3-4,6,11 до Договору №83 від 14.04.2021 є нікчемними, оскільки укладені в порушення вимог п.2 ч.5 ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі», а тому кошти, які надмірно сплачені на виконання нікчемних додаткових угод мають бути повернуті на підставі положень статті 670 ЦК України.

Позивачами в даному спорі прокурором визначено Відділ освіти, молоді та спорту Кегичівської селищної ради Харківської області, як орган, яким проводилася закупівля, та Північно-східний офіс Держаудитслужби України як орган державного фінансового контролю на території Харківської області, який здійснював моніторинг вказаної закупівлі.

Про зазначені вище порушення та намір представництва інтересів держави органами прокуратури у суді, керівник Красноградської окружної прокуратури Харківської області, в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» повідомив Відділ освіти, молоді та спорту Кегичівської селищної ради Харківської області листом №59/2-691 вих-22 від 17.02.2022 та Північно-східний офіс Держаудитслужби України листом №59/2-169вих-22 №180122 (т.1, а.с. 118-117, 120-1221).

Відділ освіти, молоді та спорту Кегичівської селищної ради Харківської області та Північно-східний офіс Держаудитслужби України не скористались своїм правом на звернення до суду з відповідним позовом, що свідчить про наявність у керівника Красноградської окружної прокуратури Харківської області передбачених ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» підстав для звернення до суду з даним позовом.

06.12.2022 місцевим господарським судом ухвалено оскаржуване рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Місцевий господарський суд приймаючи оскаржуване рішення дійшов висновків про відсутність правових підстав для визнання недійсними оспорюваних додаткових угод до договору у зв`язку із відсутністю порушень приписів статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" та зазначив, що господарські зобов`язання між сторонами виникли на підставі укладеного 14.04.2021 Договору № 83 та додаткових угод №3 від 12.05.2021, №4 від 24.05.2021, № 6 від 06.09.2021, №11 від 10.12.2021 до нього. Даний договір за його правовою природою є договором поставки. Свої зобов`язання за цим договором відповідач виконав належним чином та здійснив поставку товару, що не оспорюється учасниками справи. Судом з`ясовано, що підставою укладення оспорюваних додаткових угод до Договору від 14.04.2021 № 83 стали коливання ціни товару, у зв`язку із збільшенням ціни на ринку в Україні (збільшення вартості за одиницю товару в межах 10%), на підтвердження якого (коливання) відповідачем було надано цінові довідки, видані Харківської торгово-промисловою палатою. Укладення оспорюваних додаткових угод до Договору стало волевиявлення обох сторін Договору. Посилаючись на роз`яснення, викладені у листі Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 27.10.2016 №3302-06/34307-06 щодо зміни істотних умов договору про закупівлю, місцевий господарський суд зазначив, що згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі, крім випадку зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі. Суд першої інстанції зазначив, що сторони у випадку коливання цін на ринку наділені правом вносити зміни до договору щодо ціни товару декілька разів, але не більше, ніж на 10 % від ціни за одиницю товару, і такі зміни сторони вносять з урахуванням вже внесених попередніх змін. Тобто, кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. У зв`язку із вказаним, місцевий господарський суд дійшов висновку, що укладаючи (підписуючи) Додаткові угоди №3 від 12.05.2021, №4 від 24.05.2021, № 6 від 06.09.2021, №11 від 10.12.2021 до Договору № 83 від 14.04.2021, позивач діяв у порядок та у спосіб встановлений чинним законодавством України, в тому числі Законом України «Про публічні закупівлі». Твердження прокурора щодо нікчемності вказаних додаткових угод, суд оцінив критично, та вказав, що вважає їх такими, що суперечать Закону України «Про публічні закупівлі», оскільки зміна істотних умов договору про закупівлю у разі зміни ціни товару у разі коливання ціни такого товару на ринку (п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону) та зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін (п. 7 ч. 4 ст. 36 Закону) - це окремі підстави внесення змін до істотних умов договору про закупівлю. Суд дійшов висновку, що доводи прокурора не є достатньо обґрунтованими, у зв`язку із чим відмовив у задоволенні позовних вимог прокурора про визнання недійсними додаткових угоди. Вимоги про стягнення безпідставно сплачених коштів у сумі 85249,26 грн. залишені судом також без задоволення, оскільки є похідними від вимог про визнання недійсними додаткових угод.

В обґрунтування доводів та вимог апеляційної скарги прокурор зазначив, що вказане судове рішення прийнято з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а також при неповному з`ясуванні судом обставин, які мають значення для справи. Посилаючись на п. 8 ч. 2 ст. 22, ч. 1 ст. 41 та ч.4 та ч.5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", ст. 525, 526, 651 ЦК України прокурор зазначив, що зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: - відбувається за згодою сторін; - порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, який входив до тендерної документації); -підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником); - ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; - загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися. Обмеження 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначену в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод). Вказана правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021 по справі 927/491/19. При винесенні оскаржуваного рішення від 06.12.2022 по справі № 922/964/22 судом взагалі не взято до уваги зазначену постанову Верховного Суду від 18.06.2021 у справі №927/491/19, винесену у тотожних правовідносинах, а також міститься посилання на норми Закону України «Про публічні закупівлі», які втратили чинність на момент виникнення спірних правовідносин (ст.36 Закону). При цьому надані ФОП Кубрик О.М. довідок Харківської торгово-промислової палати від 05.05.2021, 19.05.2021, 28.08.2021, 08.12.2021 не містять інформації щодо коливання ціни на ринку м`яса свинини нежирного (охолодженого), м`яса яловичого (охолодженого), філе курячого (охолодженого), печінки яловичини (замороженої) в сторону його збільшення після укладення Договору. Також прокурор зазначив, що Відділ освіти, молоді та спорту Кегичівської селищної ради та ФОП «Кубрик» внаслідок підписання додаткових угод, зокрема, вартість 1 кг. філе курячого охолодженого, збільшилася для відділу освіти на 35%, а обсяг закупівлі зменшився на 30%. У зв`язку із зменшенням кількості поставленого товару через завищення цін, закупленого по Договору №83 від 14.04.202021, філе курячого (охолодженого) вистачило відділу освіти, молоді та спорту лише до листопада 2021 року, а не до 31.12.2021, як це передбачено вказаним договором. У зв`язку із чим 07.12.2021 Відділом освіти, молоді та спорту Кегичівської селищної ради Харківської області проведено у ФОП Кубрик О.М. ще одну закупівлю (UA-2021-12-07-015714-c) 337 кг філе курячого (охолодженого) вже по ціні 145 грн. за 1 кг на загальну суму 48575 грн. Таким чином, укладаючи спірні додаткові угоди і Відділ освіти, молоді та спорту Кегичівської селищної ради, і ФОП Кубрик О.М. допустили зловживання своїм правом на зміну умов договору, у зв`язку з чим їх дії слід кваліфікувати як недобросовісні.

В обґрунтування доводів відзиву на апеляційну скаргу відповідач зазначила, що апеляційна скарга не містить жодного посилання на норму процесуального права, яка була порушена судом першої інстанції. Так, підставою укладення додаткових угод №3 від 12.05.2021 року, №4 від 24.05.2021 року, № 6 від 06.09.2021 року, № 11 від 10.12.2021 року до Договору № 83 від 14.04.2021 року стало коливання ціни товару у зв`язку із збільшенням ціни на ринку в Україні. Додаткові угоди являються волевиявленням саме двох сторін договору. Чинним законодавством не передбачено, яка установа повинна видавати документ на підтвердження коливання ціни та саме яка форма цього документа. Тому, на підтвердження цінової політики на момент укладення додаткових угод надавалися довідки Харківської торгово-промислової палати, оскільки до сфери діяльності торгово-промислової палати входять також послуги з питань зовнішньої торгівлі та оцінки ринків.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи у апеляційному порядку оскаржуване рішення суду, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає наступне.

Причиною виникнення спору у справі стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для визнання недійсними додаткових угод №3 від 12.05.2021 року, №4 від 24.05.2021 року, № 6 від 06.09.2021 року та № 11 від 10.12.2021 року до Договору № 83 від 14.04.2021 року з підстав зміни ціни за товар, а саме: м`яса свинини нежирного (охолодженого), філе курячого (охолодженого) та печінки яловичини (замороженої) та стягнення з ФОП Кубрик О.М. безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 85249,26 грн.

Так, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин (вказаний правовий висновок наведений в постанові Верховного Суду від 16.02.2023 по справі №903/383/22).

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з абзацом 1 частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Так, загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені у статті 203 ЦК України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Отже, вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Тобто, для того щоб визнати той чи інший правочин недійсним, позивач по справі має довести, що такий правочин, саме в момент його укладання, зокрема, суперечив Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Колегією суддів встановлено, що сторони уклали договір №83 від 14.04.2021 за результатами процедури відкритих торгів на виконання вимог Закону України «Про публічні закупівлі» №922-VIII, який установлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади.

Метою Закону України «Про публічні закупівлі» є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Положеннями статті 3 Закону України «Про публічні закупівлі» визначено, що закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія та ефективність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників; об`єктивна та неупереджена оцінка тендерних пропозицій; запобігання корупційним діям і зловживанням.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 22 Закону України «Про публічні закупівлі» (в редакції чинній на момент укладення договору) тендерна документація має містити проект договору про закупівлю з обов`язковим зазначенням порядку змін його умов.

У частині четвертій статті 41 Закону України (в редакції чинній на момент укладення договору) «Про публічні закупівлі» визначено, що умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції / пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Відповідно до положень частин першої, другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Стаття 652 ЦК України передбачає, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Через зміну істотних обставин договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) у момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Суд зазначає, що за загальним правилом істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі (частина п`ята статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі»). Однак вказана норма передбачає випадки, при яких допускається зміна істотних умов договору про закупівлю.

Зокрема, відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» (в редакції чинній на момент укладення договору) зміна істотних умов договору можлива у разі збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю.

Тобто положення пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» прямо передбачає, що обов`язковою умовою для збільшення ціни договору є наявність підтверджених обставин коливання цін на ринку щодо відповідного товару.

При цьому у постанові Верховного Суду по справі №927/491/19 від 18.06.2021 зроблений висновок, що передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10%. Інше тлумачення відповідної норми Закону "Про державні закупівлі" нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів. Верховний Суд вважає, що обмеження 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначену в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).

Таким чином системний аналіз положень статей 651, 652 ЦК України та положень пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» дає підстави для висновку про те, що зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, який входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником); ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися (подібний висновок наведений у постановах від 09.06.2022 у справі №927/636/21 та від 07.12.2022 у справі №927/189/22).

Верховним Судом у постанові від 12.09.2019 у справі №915/1868/18 наголошено, що можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених Законом.

Частиною 4. ст. 236 ГПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так прокурор, звертаючись з позовом у справі, що розглядається, підставою для визнання недійсними додаткових угод №3 від 12.05.2021 року, №4 від 24.05.2021 року, № 6 від 06.09.2021 року та № 11 від 10.12.2021 року до Договору № 83 від 14.04.2021 року визначив саме положення пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

Умовами Договору № 83 від 14.04.2021 сторони погодили можливість зміни ціни за одиницю товару може бути змінено не більш як на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю, що повинно бути підтверджено довідкою з Головного управління статистики у Харківській області або Торгово-промислової палати України, або довідкою іншого органу, який має відповідні повноваження для її видачі (п.3.3 Договору).

Як встановлено з матеріалів справи, укладаючи Договір № 83 від 14.04.2021, згідно із Специфікацією до Договору, сторонами визначено ціну за товар у відповідній кількості: м`ясо свинини нежирне (охолоджене) по ціні 110 грн. за 1 кг (без ПДВ), м`ясо яловиче (охолоджене) по ціні 225 грн. за 1 кг (без ПДВ), тушку куриці (охолоджену) по ціні 60,40 грн. за 1 кг (без ПДВ), філе куряче (охолоджене) по ціні 97,10 грн за 1 кг (без ПДВ), печінку яловичини (заморожену) по ціні 46 грн за 1 кг (без ПДВ) (т.1, а.с. 57 зворотній бік).

За змістом додаткової угоди від 12 травня 2021 року № 3, судом встановлено, що відбулось збільшення ціни на м`ясо свинина нежирна (охолоджена) з 110 грн. до 121,00 грн./1 кг; філе куряче (охолоджене) з 97,10 грн. до 106,81 грн./1 кг.

Додатковою угодою від 24 травня 2021 року № 4, було збільшено ціну на печінку яловичу (охолоджену) з 46 грн. до 50,60 грн./1 кг.

Додатковою угодою від 06 вересня 2021 року № 6, було збільшено ціну на м`ясо свинини нежирне (охолоджене) до 133,10 грн./1 кг. та філе куряче (охолоджене) з до 117,49 грн./1 кг.

Додатковою угодою від 10 грудня 2021 року № 11, було збільшено ціну на філе куряче (охолоджене) до 129,24 грн./1 кг.

На підтвердження наявності обставин коливання цін на ринку на поставлений товар, відповідачем надано Відділу освіти довідки Харківської торгово-промислової палати від 05 травня 2021 року № 1007/21, від 19 травня 2021 року № 1156/21, від 28 серпня 2021 року № 1977/21 та від 08 грудня 2021 року № 3083/21.

Аналіз змісту спірних додаткових угод свідчить про те, що хоча ці угоди й не містять прямого посилання на норму частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", однак сторони укладали їх з метою зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10% з обґрунтуванням коливання ціни такого товару на ринку, при цьому не збільшуючи суму закупівлі визначену в договорі. Тобто, правовою підставою для їх укладення були не норми пункту 2 частини четвертої статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі", а норми пункту 2 частини п`ятої статті 41 цього Закону.

Перевіривши зміст вказаних додаткових угод №3 від 12.05.2021 року, №4 від 24.05.2021 року, № 6 від 06.09.2021 року та № 11 від 10.12.2021 року до Договору №83 від 14.04.2021 року, колегія суддів дійшла висновків, що при їх укладанні сторонами не були додержані вимоги положень пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» щодо збільшення ціни за одиницю товару не більше ніж на 10%.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що збільшення ціни за товар у додаткових угодах відбувся в межах 10%, оскільки "каскадне" укладення додаткових угод призвело до збільшення ціни за одиницю товару на 21 % (м`ясо свинини нежирне (охолоджене)) та на 33% (філе куряче (охолоджене)), що є порушенням положень пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

Апеляційний господарський суд зазначає, що перемога у тендері (закупівля за державні кошти) та укладення договору з однією ціною та її подальше підвищення більше ніж на 10% шляхом так званого "каскадного" укладення додаткових угод є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку продавця, у зв`язку із чим вважає обґрунтованими доводами прокурора про те, що укладення спірних угод у цьому випадку призвело до нівелювання результатів відкритих торгів.

Отже, є помилковим висновок суду першої інстанції, про відсутність правових підстав для визнання недійсними оспорюваних додаткових угод до договору у зв`язку з порушенням приписів статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі".

Так, судом першої інстанції не були враховані зазначені вище висновки Верховного Суду, наведені в постанові від 18.06.2021 по справі №927/491/19, де вказано, що обмеження 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначену в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).

Крім того, посилання судом першої інстанції на роз`яснення, викладені у листі Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 27.10.2016 №3302-06/34307-06 а саме, що у залежності від коливання ціни товару на ринку сторони протягом дії договору про закупівлю можуть вносити зміни декілька разів в частині ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків кожного разу з урахуванням попередніх змін, внесених до нього, сукупність яких може перевищувати 10 відсотків від ціни за одиницю товару, не відповідає принципу верховенства права, закріпленому в ст. 11 ГПК України. За висновками Верховного Суду, наведеними в постанові від 18.06.2021 у справі №927/491/19, право тлумачити норму права є виключним правом суду, а роз`яснення державних органів (листи, рекомендації) не є нормою права і не мають юридичного значення.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновків, про невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, що є підставою для скасування рішення відповідно п.3 ч.1 ст. 277 ГПК України.

Колегія суддів зазначає, що споживач (Відділ освіти) мав беззаперечне право на отримання товару по ціні, визначеній в укладеному сторонами договорі, та в разі настання подій передбачених положень пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», сторони договору мали можливість змінити умови укладеного договору, а саме мали право на збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів встановила, що укладаючи спочатку додаткові угоди № 3 від 12 травня 2021 року та № 4 від 24 травня 2021 року, та збільшуючи ціну на: м`ясо свинини нежирне (охолоджене) з 110 грн. до 121,00 грн./1 кг; філе куряче (охолоджене) з 97,10 грн. до 106,81 грн./1 кг. та на печінку яловичу (охолоджену) з 46 грн. до 50,60 грн./1 кг., сторонами правочину було дотримано пункт 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» шляхом збільшення ціни до 10% за кожну одиницю товару.

Апеляційний господарський суд враховує, що чинне законодавство не передбачає, які саме документи мають підтверджувати факт коливання цін. Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що частина п`ята статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» дає можливість змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10% та має на меті запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника. Разом з тим, ця норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Документи щодо коливання ціни повинні підтверджувати, чому відповідне підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні запропонованій замовнику на тендері та/або чому виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним (подібна за змістом позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.04.2019 у справі №915/346/18, від 12.02.2020 у справі №913/166/19, від 21.03.2019 у справі №912/898/18, від 25.06.2019 у справі №913/308/18, від 12.09.2019 у справі №915/1868/18).

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновків, що оскільки чинним законодавством не встановлено, які саме документи підтверджуються коливання цін на ринку, довідки Харківської торгово-промислової палати від 05 травня 2021 року № 1007/21, від 19 травня 2021 року № 1156/21, від 28 серпня 2021 року № 1977/21 та від 08 грудня 2021 року № 3083/21 є належними та допустимими доказами, оскільки в даному конкретному випадку підтверджують зростання цін протягом періоду з 30 квітня 2021 по 08 грудня 2021 року стосовно постановленого товару за договором №83 від 14.04.2021 (м`ясо свинини нежирне (охолоджене) та філе куряче (охолоджене). При цьому доказів зворотнього матеріали справи не містять.

Крім того, додатковою угодою №4 від 24.05.2021 було збільшено ціну на товар - печінку яловичу (охолоджену) з 46,00 грн до 50,60 грн./1 кг., отже в межах 10%. З довідки Харківської торгово-промислової палати від 19 травня 2021 року № 1156/21 вбачається, що станом на 18.05.2021 мінімальна вартість роздрібних цін на ринку Харкова на вказаний товар складала 57,90 грн., а максимальна 79,90 грн. Вказане свідчить встановлення ціни за товар навіть нижче ринкової.

Відповідно до частини першої статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 77 Господарського процесуального кодексу України допустимість доказів полягає у тому, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Частиною 1 статті 80 ГПК України передбачено, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово згадував про категорію стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17).

На підставі вищевикладеного, колегія суддів відхиляє, як необґрунтовано наведені доводи прокурора з приводу того, що зазначені довідки Харківської торгово-промислової палати не містять інформації щодо коливання ціни на ринку в сторону збільшення.

При цьому, оскільки решта додаткових угод № 6 від 06.09.2021 року та № 11 від 10.12.2021 року у сукупності підвищують ціну товару більше ніж на 10% шляхом так званого "каскадного" укладення додаткових угод, є повністю обґрунтованими доводи прокурора про те, що укладення вказаних спірних угод у цьому випадку призвело до нівелювання результатів відкритих торгів.

Отже, колегія суддів дійшла висновків, що додаткові угоди № 6 від 06.09.2021 року та № 11 від 10.12.2021 року до Договору № 83 від 14.04.2021 року є недійсними в силу статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», та, відповідно, не породжують жодних правових наслідків для сторін. У зв`язку із чим позовні вимоги в частині визнання недійсними додаткових угод № 6 від 06.09.2021 року та № 11 від 10.12.2021 року до Договору № 83 від 14.04.2021 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З приводу позовних вимог про стягнення з Фізичної особи підприємця Кубрик Ольги Миколаївни на користь Кегичівської селищної ради Харківської області безпідставно сплачених коштів у сумі 85249,26 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Як вже зазначалось судом вище, між Відділом освіти, молоді та спорту Кегичівської селищної ради Харківської області та ФОП Кубрик О.М. за наслідками проведених торгів, було укладено договір №83 від 14.04.2021.

Проте, в прохальній частині позовної заяви прокурор просив суд стягнути з ФОП Кубрик О.М. безпідставно сплачені кошти на користь Кегичівської селищної ради Харківської області, а не на користь Відділу освіти, молоді та спорту Кегичівської селищної ради Харківської області.

Відповідно до п.1.3 Положення про відділ освіти, молоді та спорту Кегичівської селищної ради Харківської області, затвердженого рішенням сесії Кегичівської селищної ради №35 від 08.12.2020, Відділ є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в управлінні Державної казначейської служби України, кутовий штамп і печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, фірмовий бланк, набуває майнових і немайнових прав та обов`язків з моменту його державної реєстрації. В свою чергу, п.2.2.24 та п.3.3.8 Положення зазначають, що Відділ забезпечує ефективне і цільове використання бюджетних коштів та має право представляти в установленому порядку інтереси Відділу в судових органах під час розгляду спірних питань, що належать до компетенції відділу.

Колегія суддів звертає увагу, що Кегичівська селищна рада Харківської області не є стороною Договору №83 від 14.04.2021, укладеного Відділом освіти, молоді та спорту Кегичівської селищної ради Харківської області з ФОП Кубрик О.М.

Згідно зі статтею 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, оскільки прокурором було визначено неналежного отримувача необґрунтовано отриманих коштів на підставі додаткових угод № 3 від 12 травня 2021 року, № 4 від 24 травня 2021 року, № 6 від 06.09.2021 року та № 11 від 10.12.2021 року до Договору № 83 від 14.04.2021, колегія суддів дійшла висновків про відсутність підстав для задоволення позовних вимог керівника Красноградської окружної прокуратури Харківської області про стягнення з Фізичної особи підприємця Кубрик Ольги Миколаївни на користь Кегичівської селищної ради Харківської області безпідставно сплачених коштів.

Водночас, це не позбавляє права прокурора звернутись з відповідним позовом в інтересах Відділу освіти, молоді та спорту Кегичівської селищної ради Харківської області із зазначенням належного отримувача коштів, які були необґрунтовано отримані ФОП Кубрик О.М. на підставі додаткових угод № 6 від 06.09.2021 року та № 11 від 10.12.2021 року до Договору № 83 від 14.04.2021 в порядку, визначеному законом (вказана позиція узгоджується із висновками викладеними у постанові Верховного Суду від 27.07.2021 у справі №922/2030/20).

Статтею 236 ГПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оскаржуване рішення не відповідає вимогам статті 236 ГПК України, у зв`язку із чим підлягає скасуванню.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга керівника Красноградської окружної прокуратури Харківської області підлягає частковому задоволенню, рішення Господарського суду Харківської області від 06.12.2022 у справі №922/964/22 підлягає скасуванню, із прийняттям нового рішення про часткове задоволення позовних вимог в частині визнання недійсними додаткових угод № 6 від 06.09.2021 року та № 11 від 10.12.2021 року до Договору № 83 від 14.04.2021 року з підстав зазначених у даній постанові.

У відповідності до приписів статті 129 ГПК України, судом апеляційної інстанції здійснений розподіл судового збору на подання позову та апеляційної скарги пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 269, 270, п. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу керівника Красноградської окружної прокуратури Харківської області задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Харківської області від 06.12.2022 у справі №922/964/22 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позов задовольнити частково.

Визнати недійсними додаткові угоди № 6 від 06.09.2021 та №11 від 10.12.2021 укладені до Договору №83 від 14.04.2021.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Кубрик Ольги Миколаївни ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Харківської обласної прокуратури (61001, м. Харків, вул. Богдана Хмельницького, 4, код 02910108, рахунок UA0007171, код класифікації видатків бюджету 2800) витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 4962 грн.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Кубрик Ольги Миколаївни ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Харківської обласної прокуратури (61001, м. Харків, вул. Богдана Хмельницького, 4, код 02910108, рахунок UA0007171, код класифікації видатків бюджету 2800) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 5954,40 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 20.03.2023.

Головуючий суддя В.О. Фоміна

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя О.О. Крестьянінов