ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2023 р. Справа№ 910/14878/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Іоннікової І.А.

Тарасенко К.В.

Розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.12.2022 у справі №910/14878/22 про передачу справи за підсудністю (суддя Мандриченко О.В, м. Київ)

за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КолТекс"

про стягнення 180 793,08 грн

За результатами розгляду апеляційної скарги, Північний апеляційний господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Обставини справи

Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі - позивач) звернулась з позовом до Господарського суду міста Києва, в якому просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КолТекс" (далі - відповідач) пеню у розмірі 96 244,98 грн та штраф у розмірі 84 548,10 грн за порушення строків поставки товару, визначеного договором.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором про закупівлю товару №64/ВЗЗ-2022 від 16.03.2022.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.12.2022 у справі №910/14878/22 матеріали справи №910/14878/22 за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до Товариства з обмеженою відповідальністю "КолТекс" про стягнення 180 793,08 грн - передано за територіальною підсудністю до Господарського суду Полтавської області.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що справа не відноситься до територіальної юрисдикції Господарському суду міста Києва.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим рішенням, Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі - скаржник) звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить: скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.12.2022 у справі №910/14878/22 та передати за підсудністю на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що даний спір на підставі ч. 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України може бути розглянутий Господарським судом міста Києва, оскільки договір про закупівлю товару №64/ВЗЗ-2022 від 16.03.2022 може бути виконаний виключно у м. Києві.

Крім того скаржником в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 29.12.2022 у справі №910/14878/22.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Відповідач не скористався своїм правом згідно з ч. 1 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України та не надав суду письмового відзиву на апеляційну скаргу, що згідно з ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Частиною 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.01.2023 апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України у справі №910/14878/22 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Разіна Т.І., судді: Іоннікова І.А., Тарасенко К.В.

Апеляційна скарга Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України подана безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.01.2023 у справі вирішено витребувати матеріали справи №910/14878/22, а розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху відкласти до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду.

08.02.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду від Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України надійшла заява про усунення недоліків із доказами сплати судового збору у розмірі 2648 грн (квитанція №326 від 07.02.2023).

13.02.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/14878/22.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.02.2023 задоволено клопотання Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України та поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 29.12.2022 у справі №910/14878/22; відкрито апеляційне провадження у справі №910/14878/22; розгляд апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.12.2022 у справі №910/14878/22 вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення учасників справи про розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження (повідомлення із електронною копією ухвали Північного апеляційного господарського суду від 21.02.2023 про відкриття провадження у справі, засвідченою електронно-цифровими підписами суддів, було надіслане судом на електронні адреси учасників справи, зазначені в матеріалах справи, що підтверджується роздруківкою електронного листування), а також закінчення встановлених ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.02.2023 процесуальних строків на подачу відзиву, заперечення на відзив, всіх заяв та клопотань, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги по суті.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вказувалось вище, на розгляд до Господарського суду міста Києва подано позов про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "КолТекс" (далі - відповідач) пеню у розмірі 96 244,98 грн та штраф у розмірі 84 548,10 грн за порушення строків поставки товару, визначеного договором.

До позовної заяви Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України подано копію договору про закупівлю товару №64/ВЗЗ-2022 від 16.03.2022, відповідно до п. 1.1. якого Товариство з обмеженою відповідальністю "КолТекс" зобов`язується поставити замовнику (позивачу) товари, зазначені у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору (Додаток №1), замовник - прийняти і оплатити товар, в порядку та строки згідно з цим договором.

Згідно з п. 1.2. договору найменування товару (номенклатура, асортимент, кількість) товару зазначена у Додатку №1 до цього Договору.

Відповідно до 5.1. договору дата та місце поставки товару зазначається у письмовій заявці замовника. У письмовій заявці зазначається найменування товару, місце поставки товару, кількість товару та інша необхідна інформація для поставки товару

У п. 5.2. договору сторони визначили, що (приймання - здача) товару здійснюється у пункті відвантаження за адресою: м. Київ, вул. Нижньоюрківська, 8-А.

Відповідно до заявки від 01.04.2022 до договору, доставка товару здійснюється на склад замовника (позивача) м. Київ, вул. Нижньоюрківська, 8-А.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем дані обставини було зазначено, і з посиланням на положення ч. 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України, Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України просила Господарський суд міста Києва прийняти позов до розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.12.2022 позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до Товариства з обмеженою відповідальністю "КолТекс" про стягнення 180 793,08 грн - передано за територіальною підсудністю до Господарського суду Полтавської області.

Суд першої інстанції зазначив, що згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є: 39800, Полтавська обл., місто Горішні Плавні, вулиця Молодіжна, будинок 21/6.

У відповідності до вимог ст. 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні матеріали підлягають направленню до Господарського суду Полтавської області.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 255 ГПК України визначено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали про передачу справи на розгляд іншого суду.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Положеннями ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Як передбачено ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.

Положеннями Господарського процесуального кодексу України визначено такі види юрисдикції (підсудності): предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів (ст. 20-23 Господарського процесуального кодексу України), інстанційна юрисдикція (ст.ст. 24-26 Господарського процесуального кодексу України) та територіальна юрисдикція (підсудність) (ст.ст. 27-31 Господарського процесуального кодексу України).

Під територіальною підсудністю розуміється властивість певної справи належати до відання одного з однорідних судів в залежності від просторових меж його юрисдикції, або, простіше, просторова компетенція однорідних судів.

Отже, територіальна підсудність господарських справ фактично зумовлює відмежування компетенції із розгляду цих справ однорідними судами за просторовою характеристикою, тобто залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи-підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Зазначений припис поширює свою дію абсолютно на всі випадки, коли процесуальне законодавство не обумовлює будь-якого відмінного варіанту стосовно конкретного виду справ, а тому іменується загальним, адже діє як загальне правило, на відміну від інших видів підсудності, що застосовуються як спеціальне правило підсудності.

Вищевказане обумовлене тим, що на противагу іншим правовим положенням про підсудність, норма ст. 27 Господарського процесуального кодексу України не обмежується директивою про певну категорію справ, які необхідно розглядати за цим правилом підсудності, у той час як всі інші правові норми кореспондуються із характеристиками справи за предметною або суб`єктною ознакою, а тому підлягають застосуванню виключно у випадку кореляції конкретної справи з цими ознаками.

Водночас, за умовами ч. 1 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

У всіх передбачених приписами ст. 29 Господарського процесуального кодексу України випадках альтернатива загальному правилу підсудності для позивача є факультативною, оскільки позивач самостійно та на власний розсуд може обирати між використанням як загального правила підсудності, так і застосуванням передбаченого законом альтернативного (одного або декількох).

Позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів (ч. 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці або, які виникають з договорів, в яких визначено місце виконання. У разі якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається на підставі ст.27 Кодексу.

Правило територіальної підсудності, закріплене у ч. 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України, є прикладом підсудності, яка застосовується для деяких позовів, особливий характер яких обумовлює доцільність надання позивачеві можливості пред`явити позов не лише в судах за місцем знаходження відповідача, тобто у порядку застосування положень загальної територіальної підсудності, але і в інших судах.

Відтак, нормами процесуального права позивачу надано право за певних умов обирати між господарськими судами, яким підсудна справа.

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з відповідача пеню у розмірі 96 244,98 грн та штрафу у розмірі 84 548,10 грн за порушення строків поставки товару, визначеного договором.

Отже, спір у справі виник з приводу виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 532 Цивільного кодексу України місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі.

За загальним правилом, місце виконання зобов`язання узгоджується сторонами у договорі, та у даному випадку сторони можуть передбачити будь-яке місце виконання, яке буде зручне для сторін. Місце виконання договору, у випадку його визначення сторонами у договорі, є однією з його умов, що зумовлює обов`язок виконання договору саме у погодженому сторонами місці.

Статтею 197 Господарського кодексу України передбачено, що господарське зобов`язання підлягає виконанню за місцем, визначеним законом, господарським договором або місцем, яке визначено змістом зобов`язання.

Як вище встановлено судом апеляційної інстанції, поставка (спідньої білизни) відбувалась для задоволення потреб замовника, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Нижньоюрківська, 8-А. (склад позивача). У зв`язку з чим, місцем виконання договору №64/ВЗЗ-2022 від 16.03.2022 (поставка/передача товару) визначено місто Київ.

Системний аналіз положень ч. 1 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України та ч. 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України вказує на можливість пред`явлення позову як до господарського суду за місцезнаходженням відповідача, так і до господарського суду за місцем виконання договору.

Таким чином, якщо у договорі чітко вказано місце його виконання, до позову, що подається за умови існування у договорі відповідної умови ( місце виконання- місто Київ) та предмет дослідження у даній справі, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що у позивача наявне право обирати суд, який має розглянути спір, або за місцезнаходженням відповідача відповідно до ч. 1 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, або за місцем поставки товару (виконанням договору) згідно з положеннями ч. 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України. Тобто, ст. 29 Господарський процесуальний кодекс України передбачає альтеративну підсудність за вибором позивача

За таких обставин, позивач звернувшись з позовом до Господарського суду міста Києва, правомірно скористався наданим йому процесуальним правом щодо вибору суду, у відповідності до положень ч. 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак, беручи до уваги право позивача на вибір суду, якому підсудна справа, та звернення позивача саме до Господарського суду міста Києва, справа №910/14878/22 має розглядатись цим судом.

Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених скаржником в апеляційній скарзі

Суд апеляційної інстанції зазначає, що доводи апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про порушення місцевим господарським судом положень ст. 29 Господарського процесуального кодексу України знайшли своє підтвердження.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Отже, при винесенні оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо необхідності передачі справи за територіальною підсудністю до Господарського суду Полтавської області, з підстав визначених положеннями ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, що призвело до прийняття неправомірної ухвали.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Згідно із п.6 ч.1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Таким чином, апеляційна скарга Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 29.12.2022 у справі №910/14878/22 - скасуванню з передачею даної справи до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду.

Розподіл судових витрат

Оскільки судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ГПК України.

Керуючись ст.ст. 8, 29, 129, 240, 267-271, 273, 275, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.12.2022 у справі №910/14878/22 скасувати.

3. Справу №910/14878/22 передати за підсудністю на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню згідно зі статтею 255, п. 2 ч. 1 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді І.А. Іоннікова

К.В. Тарасенко