ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

20.03.2023м. ДніпроСправа № 904/1394/23

За заявою Комунального некомерційного підприємства "Криворізька міська лікарня №16" Криворізької міської ради (м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область)

про забезпечення позову

у справі

за позовом Комунального некомерційного підприємства "Криворізька міська лікарня №16" Криворізької міської ради (вулиця Мусоргського, будинок 32А, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50053; ідентифікаційний код 01986233)

до Професійної спілки "Людина - найвища цінність, місто Кривий Ріг" (вулиця Едуарда Фукса, будинок 45, квартира 55, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50042; ідентифікаційний код 44862081)

про визнання інформації недостовірною та її спростування, відшкодування моральної шкоди у розмірі 100 000 грн. 00 коп.

Суддя Фещенко Ю.В.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне некомерційне підприємство "Криворізька міська лікарня №16" Криворізької міської ради (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд:

- визнати недостовірною та такою, що шкодить діловій репутації Комунального некомерційного підприємства "Криворізька міська лікарня № 16" Криворізької міської ради, інформацію поширену у відеоролику: серія 2 під назвою "Медичний фронт країни" Вітальна. Як наших лікарів з Новим Роком привітали", розташовану у соціальній мережі на сторінці, що належить Професійній спілці "Людина - найвища цінність, місто Кривий Ріг" у "Facebook" про те, що "керував собі у Кривому Розі один горе-в.о. генерального директора й біди не знав, хотів зарплату лікарям не виплачував, хотів видавав накази сумнівного характеру, що в.о. генерального директора щиро вірить у те, що головною метою плану розвитку та оптимізації підприємства є скорочення чисельності лікарів та медичного персоналу, при цьому можна збільшувати кількість адміністративного персоналу за рахунок лікарів та медичного персоналу";

- зобов`язати Професійну спілку "Людина - найвища цінність, місто Кривий Ріг" спростувати недостовірну інформацію поширену у відеоролику: серія 2 під назвою "Медичний фронт країни" "Вітальна. Як наших лікарів з ОСОБА_1 привітали" розташовану у соціальній мережі на сторінці, що належить Професійній спілці "Людина -найвища цінність, місто Кривий Ріг" у "Facebook" шляхом розміщення відеоролику у соціальній мережі на сторінці, що належить Професійній спілці "Людина - найвища цінність, місто Кривий Ріг» у "Facebook" наступного змісту: "відтермінування виплати заробітної плати працівникам підприємства, відбувалось суто через об`єктивні причини, які не залежать від керівництва підприємства, на підприємстві не видавались накази сумнівного характеру, не збільшувалась кількість адміністративних працівників підприємства за рахунок лікарів та медичного персоналу, звільнення робочого часу для працівників відбулось відповідно до вимог чинного законодавства України";

- стягнути з Професійної спілки "Людина - найвища цінність, місто Кривий Ріг" моральну шкоду у розмірі 100 000 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним:

- Професійною спілкою "Людина - найвища цінність, місто Кривий Ріг" у соціальній мережі на власній сторінці "Facebook" 30.12.2022 було поширено відеоролик: серія 2 під назвою "Медичний фронт країни" "Вітальна. Як наших лікарів з Новим Роком привітали";

- під поширенням інформації потрібно розуміти опублікування її у пресі, передання з використанням радіо, телебачення чи інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі;

- вказаний відеоролик містить у собі недостовірну інформацію (не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені), що порушує особисті немайнові права та завдає шкоди діловій репутації комунального некомерційного підприємства "Криворізька міська лікарня № 16 "Криворізької міської ради та яка, завдяки професійній спілки "Людина - найвища цінність, місто Кривий Ріг", стала відома чималому колу осіб, зокрема, на день звернення до суду з позовною заявою, з зазначеним відеороликом поділилось 13 осіб, а переглянуло 494 осіб;

- з метою захисту своїх законних прав та інтересів, позивач вжив заходи досудового регулювання спору, тобто, звернувся до відповідача з вимогою про спростування недостовірної інформації № 358 від 24.01.2023, якою вимагав припинити поширювати та видалити з власної сторінки у "Facebook" вищезазначену інформацію, зокрема, відеоролик: серія 2 під назвою "Медичний фронт країни" "Вітальна. Як наших лікарів з Новим Роком привітали" у строк до 26.01.2023, спростувати вищезазначену інформацію шляхом повідомлення на власній сторінці у "Facebook", що КНП "Криворізька міська лікарня № 16" КМР діє відповідно до вимог чинного законодавства України та не порушує права працівників;

- 08.02.2023 у відповіді № 21 від 02.02.2023 на вимогу про спростування недостовірної інформації № 358 від 24.01.2023, відповідач повідомив, що зазначену у вимозі про спростування недостовірної інформації № 358 від 24.01.2023 публікацію ідентифікувати не вдалось і, що відповідач не є засновником засобів масової інформації та не здійснює видавничу діяльність;

- позивач вважає, що поширена відповідачем інформація у відеоролику: серія 2 під назвою "Медичний фронт країни" "Вітальна. Як наших лікарів з Новим Роком привітали" порушує зазначені вище норми Конституції України та чинного законодавства України;

- так, з метою виконання плану розвитку та оптимізації Комунального некомерційного підприємства "Криворізька міська лікарня № 16" Криворізької міської ради, на виконання телефонограми від 27.10.2022 № 19 Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації стосовно оптимізації підприємства, керуючись частини 3 статті 64 Господарського кодексу України, пунктом 1.7 Статуту КНП "Криворізька міська лікарня №16" КМР, статтями 40, 42, 49-2 Кодексу законів про працю України, на підприємстві було видано наказ № 1003 від 27.12.2022 "Про скорочення чисельності працівників", яким, з 28.02.2023 внесено зміни та затверджено штатний розпис, відповідно до додатку № 1 даного наказу;

- на виконання вимог чинного законодавства України, підприємство виконало всі вимоги, які застосовуються під час скорочення чисельності працівників підприємства, передбачені статтями 40, 42, 49-2 Кодексу законів про працю України, зокрема, за три місяці до скорочення працівників, повідомлено діючи на підприємстві профспілкові організації (на підприємстві діють дві легітимні профспілкові організації: ПК КНП "Криворізька міська лікарня №16" КМР ППО ВПМП України КП "Криворізька МКЛМ8" КМР), за два місця повідомлено державну службу зайнятості про заплановане вивільнення працівників, про наступне вивільнення працівників підприємства персонально було попереджено за два місяці (під підпис ознайомлено з наказом № 1003 від 27.12.2022 "Про скорочення чисельності працівників" та надано під підпис попередження про вивільнення). При вивільненні працівників враховувалось переважне право працівників на залишення на роботі, передбачене законодавством України. Крім цього, працівникам пропонувалось переведення на вільні вакансії. Враховуючи зазначене, підприємство, під час видання наказу № 1003 від 27.12.2022 "Про скорочення чисельності працівників" діяло в межах вимог чинного законодавства та, в жодному разі, не порушувало права найманих працівників підприємства. Разом з цим, позивач акцентує увагу на те, що відповідною до частини 1 статті 64 Господарського кодексу України, підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис;

- проте, відповідач у відеоролику: серія 2 під назвою "Медичний фронт країни" "Вітальна. Як наших лікарів з Новим Роком привітали" стверджує про те, що позивач не погоджував скорочення чисельності працівників з профспілковими організаціями, що не відповідає дійсності, адже позивач повідомив профспілці про наступне скорочення, що підтверджується повідомленням діючим профспілковим організаціям, підтвердженням чому є повідомлення № 4469 від 25.11.2022, що в свою чергу спростовує той факт, що позивач не погоджував скорочення чисельності працівників підприємства з профспілковими організаціями, тобто, інформація зазначена у серії 2 під назвою "Медичний фронт країни" "Вітальна" та розміщена у соціальній мережі на власній сторінці відповідача у "Facebook", не відповідає дійсності та вводить в оману працівників підприємства та осіб, які переглянули зазначений відеоролик. Разом з цим, відповідач стверджує, що в.о. генерального директора зазначеним наказом скоротив чисельність працівників підприємства, але збільшив чисельність адміністрації, що теж не відповідає дійсності, адже, наказом не було збільшено кількість працівників адміністрації, а навпаки було зменшено.

- як вбачається з додатку № 1 до наказу № 1003 від 27.12.2022 "Про скорочення чисельності працівників", з штатного розпису було виключено 13 штатних одиниць адміністративно-управлінського персоналу, а включено лише 7,50 штатних одиниць. Відповідач стверджує те, що в.о. генерального директора видає накази сумнівного характеру, зокрема й наказ № 1003 від 27.12.2022 "Про скорочення чисельності працівників підприємства", проте, станом на день звернення до суду, наказ є чинний та не визнаний незаконний судом, та не скасований. Таким чином, відповідач не з`ясувавши всіх обставин, поширив негативну та недостовірну інформацію, яка завдає шкоди діловій репутації позивачу;

- відповідач у своєму відеоролику зазначає, що горе-керівник, в даному випадку відповідач має на увазі керівника підприємства - в.о. генерального директора підприємства Криштопу І.П., графік роботи збільшив, тобто, таким твердженням відповідач "підштовхує" до висновку, що дії керівника підприємства є незаконними, що в свою чергу не відповідає дійсності;

- позивач діяв в межах вимог чинного законодавства України, не порушувв права працівників;

- щодо оплати праці, то відповідач стверджує про те, що "керівник підприємства: хоче виплачує заробітну плату працівникам, хоче не виплачує", але зазначена інформація є недостовірною;

- позивач зазначає, що джерелом фінансування підприємства є оплата за надані медичні послуги Національною службою охорони здоров`я України за договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, що в свою чергу говорить про те, що відтермінування виплати заробітної плати працівникам, відбувалось суто через об`єктивні причини, які не залежать від керівництва підприємства, але, відразу після надходження грошових коштів від Національної служби охорони здоров`я України, роботодавець виплачував працівникам заробітну плату;

- відповідач у своїй відповіді № 21 від 02.02.2023 зазначив, що у вимозі про спростування недостовірної інформації № 358 від 24.01.2023 публікацію ідентифікувати не вдалось, що не відповідає дійсності, адже відеоролик: серія 2 під назвою "Медичний фронт країни" "Вітальна. Як наших лікарів з Новим Роком привітали" містить у собі інформацію, за якою можна ідентифікувати позивача, зокрема, зазначений відеоролик містить у собі наказ № 1003 від 27.12.2022 "Про скорочення чисельності працівників" та додаток № 1 до нього, у якому зазначено назву підприємства, посаду, прізвище та підпис керівника підприємства, та прізвища працівників підприємства, що в свою чергу підтверджує факт того, що недостовірна та неправдива інформація стосується саме позивача;

- позивач вважає, що аналіз поширеної відповідачем інформації в контексті загального змісту вказує на те, що інформація містить не лише оціночне суб`єктивне судження щодо діяльності позивача, що спричинило формування негативного образу та ганьбить ділову репутацію позивача, а також стало підставою для поширення відомостей щодо можливої незаконної діяльності позивача. Вказане завдало не лише шкоди діловій репутації позивача, а й спричинило значну шкоду діяльності підприємства;

- позивач є об`єктом критичної інфраструктури, тобто, є важливим для економіки, національної безпеки та оборони країни, порушення функціонування якого може завдати шкоди життєво важливим національним інтересам. З часу дії воєнного стану на території нашої держави та на сьогоднішній день, позивач надає медичні послуги не лише цивільному населенню (дитячому й дорослому), але й військовозобов`язаним (довготривале стаціонарне лікування), що є вкрай важливим у нинішній час, тому поширена відповідачем недостовірна інформація, яка набула широкого розголосу та є вагомою для багатьох громадян, які є працівниками, пацієнтами, відвідувачами, суттєво принижує ділову репутацію позивача серед широкого кола осіб. Визначення розміру відшкодування моральної шкоди повинно здійснюватись з огляду на дані обставини. Позивач оцінює розмір нанесеної відповідачем шкоди у суму 1000 000 грн. 00 коп.;

- в даному конкретному випадку високий рівень ділової репутації позивача - є запорукою успіху, стабільності, отримання позивачем матеріальних благ у вигляді отримання фінансування з боку Національної служби охорони здоров`я України (яка є джерелом фінансування позивача). При цьому, неправдиві відомості, поширені стосовно позивача відповідачем щодо нібито сумнівної діяльності, дискредитують позивача, створюють реальну загрозу порушення ділової репутації позивача, працівники відмовляться працювати у такому підприємстві де, начебто, порушуються їх права, пацієнти не будуть звертатись за медичною допомогою, адже, по-перше, відсутні лікарі, які надають медичну допомогу, а по-друге, не будуть мати бажання звертатись за медичною допомогою до лікарні в якої відсутні спеціалісти та допомогу їм не нададуть. У зв`язку з відсутністю працівників та пацієнтів позивач не буде отримувати оплату за медичні послуги від Національної служби здоров`я України, що призведе до банкрутства підприємства, позбавить працівників робота, а пацієнтів - отримання гідної медичної допомоги.

Разом з позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить суд забезпечити позов шляхом заборони Професійній спілки "Людина - найвища цінність, місто Кривий Ріг" розміщення та подальше розповсюдження у соціальній мережі на власній сторінці "Facebook" Професійної спілки "Людина - найвища цінність, місто Кривий Ріг" 30.12.2022 відеоролику: серія 2 під назвою "Медичний фронт країни" "Вітальна. Як наших лікарів з ОСОБА_1 привітали", шляхом обмеження доступу сторонніх осіб (користувачів соціальної мережі) до відеоролику: серія 2 під назвою "Медичний фронт країни" "Вітальна. Як наших лікарів з Новим Роком привітали", а саме: видалити відеоролик: серія 2 під назвою "Медичний фронт країни" "Вітальна. Як наших лікарів з Новим Роком привітали» з власної сторінки "Facebook" Професійної спілки "Людина - найвища цінність, місто Кривий Ріг".

Заява обґрунтована тим, що Комунальне некомерційне підприємство "Криворізька міська лікарня №16" Криворізької міської ради звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Професійної спілки "Людина - найвища цінність, місто Кривий Ріг" про визнання інформації недостовірною та її спростування, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Так, 30.12.2022 відповідачем було поширено відеоролик: серія 2 під назвою "Медичний фронт країни" "Вітальна. Як наших лікарів з Новим Роком привітали" у соціальній мережі на власній сторінці "Facebook" Професійної спілки "Людина - найвища цінність, місто Кривий Ріг". Даний відеоролик містить у собі недостовірну інформацію (не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені), що порушує особисті немайнові права та завдає шкоди діловій репутації комунального некомерційного підприємства "Криворізька міська лікарня №16" Криворізької міської ради та яка, завдяки професійній спілки "Людина - найвища цінність, місто Кривий Ріг", стала відома чималому колу осіб, зокрема, на день звернення до суду з позовною заявою, з зазначеним відеороликом поділилось 13 осіб, а переглянуло 494 осіб (на підтвердження даного факту додаю скрішот). Тобто, з кожним днем, недостовірна інформація про позивача все більше розповсюджується та стає відомою все більшому колу осіб, чим завдає ще більшої шкоди діловій репутації позивачу, адже вона стає відомою все більшому колу осіб.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду заяви,

ВСТАНОВИВ:

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина четверта статті 137 Господарського процесуального кодексу).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Суд зазначає, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Разом з тим, статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням зазначених принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Принцип рівності перед законом і судом в процесуальному аспекті означає рівність суб`єктивних процесуальних прав усіх учасників судового процесу незалежно від їх особистих якостей (правового статусу, майнового стану), визначення процесуального становища учасників судочинства тільки процесуальним законодавством і ніяким іншим, визначення процесуального порядку розгляду справ певною процесуальною формою.

В матеріальному аспекті принцип рівності повинен розумітися так, що до всіх учасників процесу матеріальний закон має застосовуватися однаково (право є застосуванням рівного масштабу до різних осіб).

Принцип змагальності сторін полягає в тому, що сторони в процесі зобов`язані в процесуальній формі довести свою правоту за допомогою поданих ними доказів переконати суд в обґрунтованості своїх вимог чи заперечень.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, предметом позову у даній справі є вимога позивача про визнання опублікованої на веб-ресурсі у відеозаписі інформації недостовірною і такою, що принижує ділову репутацію, та зобов`язання спростувати цю інформацію, а також стягнення моральної шкоди.

У заяві про забезпечення позову заявник просить суд заборонити відповідачеві публічно поширювати вказану інформацію та встановити обов`язок відповідача видалити з веб-ресурсу відповідну публікацію (відеоролик).

Суд не може погодитися з заявником у тому, що подальше існування у публічному інформаційному просторі оспореної публікації (відеоролику) очевидно істотно ускладнить чи унеможливить ефективний захист або поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Заявник у своїй заяві не навів жодних доказів наявності фактичних обставин, з якими він пов`язує застосування такого заходу забезпечення позову, та достатнього обґрунтування своєму припущенню.

Суд вважає, що у випадку задоволення позовних вимог у справі порушене немайнове право позивача на недоторканність його ділової репутації буде поновлене шляхом визнання інформації, що міститься в вищезгаданій публікації (відеоролику), недостовірною та такою, що принижує ділову репутацію заявника, та зобов`язання відповідача спростувати цю інформацію. Існування публікацій на веб-ресурсі не перешкоджатиме поновленню прав Комунального некомерційного підприємства "Криворізька міська лікарня №16" Криворізької міської ради способом, який обрав позивач при поданні позову.

Як передбачено частиною 4 статті 137 Господарського процесуального кодексу України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

На переконання суду, заборона відповідачеві публічно поширювати спірну інформацію та видалення публікацій з веб-ресурсу є неадекватними щодо обраного позивачем предмету спору, тобто не відповідають позовним вимогам, на забезпечення яких вони мають вживатися, та є неспівмірними щодо заявлених вимог. Можливі негативні наслідки від вжиття таких заходів забезпечення позову у вигляді порушення права на інформацію та припинення існування публікацій на веб-ресурсі є значнішими, ніж негативні наслідки, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням того, що заявником не було доведено, що такі наслідки взагалі можуть настати.

Більше того, відповідно до частини 11 статті 137 Господарського процесуального кодексу не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Враховуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість поданої заяви про забезпечення позову, а тому у задоволенні поданої заяви необхідно відмовити.

Відповідно до частини 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 136, 137, 139, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Комунальному некомерційному підприємству "Криворізька міська лікарня №16" Криворізької міської ради в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 20.03.2023.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.В. Фещенко