ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" березня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/3210/22
Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.,

розглянувши матеріали зустрічної позовної заяви Одеського казенного експериментального протезно-ортопедичного підприємства за вх.№1123/23 від 17.03.2023

до Товариства з обмеженою відповідальністю Конструкторське бюро Імпульс

про визнання договорів частково недійсними

у справі №916/3210/22

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Конструкторське бюро Імпульс

до відповідача: Одеського казенного експериментального протезно-ортопедичного підприємства

про стягнення 2 747 841 грн.

В С Т А Н О В И В:

06.12.2022 ухвалою господарського суду Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є. відкрито провадження у справі №916/2310/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Конструкторське бюро Імпульс до Одеського казенного експериментального протезно-ортопедичного підприємства про стягнення 2 747 841 грн., з яких 2 188 734 грн. (основний борг), пеня в сумі 164 762 грн., інфляційні втрати у сумі 394 325 грн., а також судові витрати, які складаються із витрат по сплаті судового збору у розмірі 41 217, 61 грн. та витрат на професійну правничу допомогу, які згідно з попереднім орієнтовним розрахунком становлять 15 000 грн. Справу постановлено розглядати за правилами загальної позовного провадження, з призначенням підготовчого засідання на 11.01.2023, із повідомленням учасників справи про судове засідання. Учасникам справи встановлено строки на подання до суду заяв по суті справи, зокрема відповідачу встановлено строк на подання до суду відзиву на позов протягом 15 днів з дня одержання ухвали суду.

12.01.2023 за вх.№185/23 господарським судом одержано відзив на позов та 15.02.2023 за вх.№4729/23 клопотання відповідача про призначення судової економічної експертизи.

01.03.2023 за вх.№6607/23 господарським судом одержано клопотання позивача про залучення співвідповідача та за вх.№6608/23 відповідь на відзив.

У підготовчому засіданні 02.03.2023, за відсутністю представників сторін, судом постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, та якою задоволено клопотання відповідача про відкладення розгляду справи за вх.№6545/23 від 01.03.2023 та підготовче засідання відкладено на 22.03.2023 о 14:30, із викликом учасників справи.

17.03.2023 за вх.№1123/23 Одеським казенним експериментальним протезно-ортопедичним підприємством подано до суду зустрічний позов, в якому останній просить суд:

- визнати поважними причини пропуску відповідачем процесуального строку для подання зустрічного позову Одеського казенного експериментального підприємства від 17.03.2023 по справі №916/3210/22 до ТОВ «КБ» «Імпульс» про визнання договорів частково недійсними;

-поновити відповідачу передбачений частиною 1 ст. 180 ГПК України процесуальний строк для подання зустрічного позову Одеського казенного експериментального підприємства від 17.03.2023 по справі №916/3210/22 до ТОВ «КБ» «Імпульс» про визнання договорів частково недійсними;

- прийняти до спільного розгляду з первісним позовом в межах провадження у справі №916/3210/22 зустрічний позов Одеського казенного експериментального підприємства від 17.03.2023 по справі №916/3210/22 до ТОВ «КБ» «Імпульс» про визнання договорів частково недійсними.

Зустрічна позовна заява обґрунтована посиланнями на те, що дискримінаційні умови п. 8.3 типових договорів поставки №№ Т-43/20 від 02.09.2020р., Т-101/20 від 30.12.2020р., Т-19/08-21 від 19.08.2021р., Т-19/04-22 від 19.04.2022р. суперечать абз.2 ч. 2 ст. 231 ГК України, а тому зазначені правочини слід визнати недійсними у вказаній частині з моменту укладення відповідно до вимог ч. 1 ст. 203, ст.ст. 215-217, 236 ЦК України та з урахуванням норми ч. 4 ст. 236 ГПК України.

Відповідно до ч.2 ст.180 ГПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Як встановлено господарським судом позовні вимоги ТОВ Конструкторське бюро Імпульс обґрунтовані посиланнями на неналежне виконання відповідачем умов типових договорів постачання №Т-43/20 від 02.09.2020, №Т-101/20 від 30.12.2020, №Т-19/08-21 від 19.08.2021, №Т-19/04-22 від 19.04.2022 щодо оплати поставленого позивачем товару. В свою чергу зустрічні позовні вимоги обґрунтовані посиланнями на те, що дискримінаційні умови п. 8.3 типових договорів поставки №№ Т-43/20 від 02.09.2020р., Т-101/20 від 30.12.2020р., Т-19/08-21 від 19.08.2021р., Т-19/04-22 від 19.04.2022р. суперечать абз.2 ч. 2 ст. 231 ГК України.

Отже, виходячи з того, що предметом спору за первісним позовом, окрім стягнення з відповідача основного боргу, є також стягнення з відповідача пені в розмірі 105 953 грн., яка нарахована відповідачу на підставі умов п. 8.3 договорів, визнання недійсними яких є предметом спору за зустрічним позовом, господарський суд дійшов висновку щодо взаємопов`язаності обох позовів та доцільності їх спільного розгляду, із врахуванням також того, що задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Щодо клопотання позивача за зустрічним позовом про визнання поважними причин пропуску процесуального строку для подання зустрічного позову, господарський суд виходить з наступного.

Пунктом 3 частини 2 статті 46 ГПК України передбачено, що відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 180 ГПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Отже, відповідач вправі реалізувати право на пред`явлення зустрічного позову у строк для подання відзиву з одночасним додержанням вимог встановлених Господарським процесуальним кодексом України.

Згідно з ч. 8 ст. 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

В ухвалі про відкриття провадження у справі від 06.12.2022 відповідачу Одеському казенному експериментальному протезно-ортопедичному підприємству було встановлено строк на подання до суду відзиву на позов протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду.

Вказану ухвалу суду представник відповідача отримав 18.12.2022, про що свідчить перевірка статусу відстеження поштового відправлення з сайту Укрпошта за №272 та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (вх.№22513/22 від 26.12.2022).

Таким чином, останнім днем встановленого судом строку на подання відзиву на позов є 03.01.2023.

Відзив на позов за вх.№185/23 від 12.01.2023 відповідач направив до суду 03.01.2023, про що свідчить штамп Укрпошти на конверті, в якому надійшов відзив, тобто у встановлений судом строк.

В свою чергу зустрічний позов за вх.№1123/23 від 17.03.2023 господарським судом одержано 17.03.2023, тобто із пропуском встановленого судом строку на подання до суду відзиву на позов.

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 6 ст. 119 ГПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було би несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити відповідні обставини, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Сам лише факт подання стороною клопотання про відновлення строку не зобов`язує суд автоматично відновити цей строк, оскільки клопотання про відновлення строку повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку.

Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на подання до суду зустрічного позову позивач посилається на те, що передбачений ч. 1 ст. 180 ГПК України та ухвалою господарського суду Одеської області від 06.12.2022р. про відкриття провадження у справі №916/3210/22 процесуальний строк було пропущено за незалежних від нього обставин з урахуванням широкомасштабної збройної агресії російської федерації проти України та систематичними, тривалими екстреними відключеннями електроенергії у м. Одесі протягом майже всього часу розгляду даної справи.

Відповідно до Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено відповідний Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» (далі - Закон № 389-VIII) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Частинами першою та четвертою статті 26 Закону № 389-VIII встановлено, що правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

У період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, судів, органів прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, розвідувальних органів та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність (частина перша статті 10 Закону № 389-VIII).

З огляду на наведене господарський суд зазначає, що дійсно, ще на початку повномасштабного вторгнення Верховний Суд у своїх повідомленнях на сайті Судової влади України зауважував, що запровадження воєнного стану на території України є поважною причиною для поновлення процесуальних строків.

Однак, суд звертає увагу на те, що сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні та посилання на цей факт не є безумовною підставою для поновлення процесуального строку у справі.

Так, Верховний Суд, висновки якого є обов`язковими для врахування загальними судами в силу вимог ч.4 ст. 236 ГПК України, наголосив, що питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку (ухвала Верховного Суду від 21.07.2022 у справі №127/2897/13-ц, постанова ВП ВС від 10.11.2022 року у справі 990/115/22).

Отже, поновлення пропущеного процесуального строку можливо лише у тому разі, якщо учасник справи доведе у заяві про поновлення такого строку наявність обставин, які виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили своєчасне виконання процесуальної дії.

Проте, Одеським казенним експериментальним протезно-ортопедичним підприємством не навело жодних об`єктивних обставин, які були викликані введенням воєнного стану та унеможливили вчасне звернення Підприємства із зустрічним позовом, а саме лише посилання позивача за зустрічним позовом на бойові дії на території України, відсутність протягом тривалого часу електроенергії та зв`язку не являється поважною причиною для поновлення строку на подання зустрічного позову.

Більше того, господарський суд критично оцінює вказані доводи позивача за зустрічним позовом, оскільки судом встановлено активну участь Одеського казенного експериментального протезно-ортопедичного підприємства у розгляді справи, про що свідчить ряд процесуальних документів, поданих до справи після відкриття провадження у справі (клопотання про відкладення розгляду справи за вх.№875/23 від 10.01.2023, відзив на позов за вх.№185/23 від 12.01.2023, клопотання про призначення судової економічної експертизи за вх.№4729/23 від 15.02.2023, клопотання про відкладення розгляду справи за вх.№6545/23 від 01.03.2023, клопотання за вх.№6546/23 від 01.03.2023).

Також господарський суд зауважує, що позивачем за зустрічним позовом не надано доказів неможливості подання зустрічного позову разом із відзивом, який Одеським казенним експериментальним протезно-ортопедичним підприємством подано до суду вчасно.

Окремо слід зазначити, що прийняття до розгляду відзиву Одеського казенного експериментального протезно-ортопедичного підприємства на позовну заяву не ставить у пряму залежність прийняття до розгляду зустрічного позову, строк на подання якого пропущений.

Таким чином, викладені позивачем за зустрічним позовом доводи щодо причин пропуску строку на звернення із зустрічним позовом не можна вважати поважними причинами для поновлення строку, оскільки вони не є об`єктивними і непереборними і не перешкоджали Одеського казенного експериментального протезно-ортопедичного підприємства звернутись до суду із зустрічним позовом без пропуску строку, встановленого ч. 1 ст. 180 ГК України.

За таких обставин, господарський суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання поважними причин пропуску процесуального строку зустрічним позивачем, а відтак і для продовження цього строку.

Частиною 6 статті 180 ГПК України встановлено, що зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику.

Отже, враховуючи, що Одеським казенним експериментальним протезно-ортопедичним підприємством зустрічний позов поданий з пропуском визначеного ч.1 ст.180 ГПК України процесуального строку, та у задоволенні клопотання про визнання поважними причин пропуску цього строку судом відмовлено, зустрічна позовна заява підлягає поверненню Одеському казенному експериментальному протезно-ортопедичному підприємству на підставі ч.6 ст.180 ГПК України.

При цьому, господарський суд вважає необхідним зауважити, що повернення судом зустрічного позову жодним чином не перешкоджає Одеському казенному експериментальному протезно-ортопедичному підприємству звернутись до суду з аналогічним позовом в загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 46, 113, 118, 119, 165, 180, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1.Відмовити Одеському казенному експериментальному протезно-ортопедичному підприємству у продовженні строку на подання до суду зустрічного позову у справі № 916/3210/22.

2.Повернути Одеському казенному експериментальному протезно-ортопедичному підприємству матеріали зустрічної позовної заяви за вх.№1123/23 від 17.03.2023 до Товариства з обмеженою відповідальністю Конструкторське бюро Імпульс у справі №916/3210/22.

Ухвала набирає чинності 22.03.2023р. та може бути оскаржена до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повної ухвали.

Повну ухвалу складено 22.03.2023.

Суддя Г.Є. Смелянець