09 березня 2023 року
Справа № 873/88/22
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду
Банасько О.О. - головуючий, Пєсков В. Г., Погребняк В. Я.
за участю секретаря судового засідання Солоненко А. В.
учасники справи не з`явилися
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СК СВІТОЧ"
про ухвалення додаткового рішення
у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "СК СВІТОЧ"
про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 10.08.2022
у третейській справі № 14/22 (третейський суддя - Мамченко Ю.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НОР-ЕСТ Агро"
1. Товариства з обмеженою відповідальністю "СК СВІТОЧ"
про стягнення донарахованого розміру грошових коштів у зв`язку із неналежним та несвоєчасним виконанням грошового зобов`язання
Історія справи та короткий зміст судових рішень
1. У вересні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "СК СВІТОЧ" (далі - ТзОВ "СК СВІТОЧ", скаржник) звернулося до Північного апеляційного господарського суду із заявою про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 10.08.2022 у третейській справі № 14/22.
2. Ухвалою від 13.12.2022 у справі № 873/88/22 Північний апеляційний господарський суд відмовив у задоволенні заяви ТзОВ "СК СВІТОЧ" про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 10.08.2022 у справі № 14/22. Рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 10.08.2022 у третейській справі № 14/22 залишив без змін.
3. 12.01.2023 ТзОВ "СК СВІТОЧ" звернулося до Верховного Суду з апеляційною скаргою на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2022 у справі № 873/88/22, в якій просило суд оскаржену ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про задоволення заяви ТзОВ "СК СВІТОЧ" про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 10.08.2022 у третейській справі № 14/22.
4. Постановою Верховного Суду від 23.02.2023 апеляційну скаргу ТзОВ "СК СВІТОЧ" задоволено. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2022 у справі № 873/88/22 скасовано. Ухвалено нове рішення, яким заяву ТзОВ "СК СВІТОЧ" про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 10.08.2022 у третейській справі № 14/22 задоволено. Рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 10.08.2022 у третейській справі № 14/22 скасовано. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "НОР-ЕСТ Агро" (далі - ТзОВ "НОР-ЕСТ Агро") на користь ТзОВ "СК СВІТОЧ" 2 684,00 грн відшкодування витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.
Короткий зміст заяви
5. У апеляційній скарзі, що надійшла до Верховного Суду 13.01.2022, ТзОВ "СК СВІТОЧ" заявило про намір стягнути з ТОВ "НОР-ЕСТ Агро" судові витрати на професійну правничу допомогу, вартість якої попередньо визначило у 15 000,00 грн (оплата консультацій, складення апеляційної скарги, заяв по суті справи, участь у судовому засіданні).
6. 28.02.2023 через систему "Електронний суд" до Верховного Суду від ТзОВ "СК СВІТОЧ" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі:
- 30 000,00 грн - відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених при розгляді справи у Північному апеляційному господарському суді;
- 1 240,00 грн - відшкодування сплаченого судового збору за розгляд справи в Північному апеляційному господарському суді;
- 15 000,00 грн - відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених при розгляді справи у Верховному Суді.
Рух справи
7. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду заяви ТзОВ "СК СВІТОЧ" у справі № 873/88/22 визначено колегію суддів Верховного Суду: Банасько О. О. (головуючий), Картере В. І., Погребняк В. Я., що підтверджується протоколом передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 28.02.2023.
8. З огляду на перебування судді Картере В. І. у відпустці, автоматизованою системою документообігу суду для розгляду заяви у справі № 873/88/22 визначено колегію суддів Верховного Суду: Банасько О. О. (головуючий), Пєсков В. Г., Погребняк В. Я., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.03.2023.
9. Ухвалою Верховного Суду від 02.03.2023 призначено розгляд заяви ТзОВ "СК СВІТОЧ" на 09.03.2023.
10. Ухвалою Верховного Суду від 02.03.2023 заяву представника ТзОВ "СК СВІТОЧ" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено. Роз`яснено, учасникам справи порядок участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза приміщенням суду, а також попереджено учасників справи, що ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза приміщенням суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.
11. У судове засідання 09.03.2022 представник ТзОВ "НОР-ЕСТ Агро" не з`явився, а представник ТзОВ "СК СВІТОЧ" не зміг приєднатися до відеоконференцзв`язку.
12. Вирішуючи питання щодо можливості розгляду справи 09.03.2023 Верховний Суд враховує, що явка учасників справи обов`язковою не визнавалися.
13. До того ж, згідно з положеннями частини п`ятої статті 197 ГПК України, пункту 46 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.
14. Частиною третьою статті 244 ГПК України передбачено строк розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, який законодавцем визначено протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.
15. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).
16. З урахуванням наведеного, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про можливість розгляду заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у судовому засіданні 09.03.2022 за відсутності представників учасників справи.
Доводи поданої заяви
17. У поданій заяві ТзОВ "СК СВІТОЧ" зазначає про понесення судових витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з оскарженням рішення третейського суду у першій та апеляційній інстанціях на загальну суму 45 000,00 грн, а також на сплату судового збору 1 240,00 грн за подання заяви про скасування цього рішення, та просить ці суми стягнути з ТзОВ "НОР-ЕСТ Агро".
18. Заявник також зауважує, що окрему вимогу про стягнення судових витрат з відповідача було зазначено у заяві ТзОВ "СК СВІТОЧ" про скасування рішення третейського суду.
Узагальнений виклад позицій інших учасників справи
19. У відзиві на заяву відповідача про розподіл судових витрат ТзОВ "НОР-ЕСТ Агро" проти її задоволення заперечує, стверджуючи про наявність підстав для залишення її без розгляду, оскільки заявник належним чином не повідомив суд про те, що очікує понести судові витрати на професійну правничу допомогу та чітко не зазначив суми, котрі він безпосередньо поніс та/або має понести у зв`язку з розглядом даної справи.
20. Заперечуючи наявність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір позивач стверджує, зокрема:
- що заявником не подано документів, що свідчать про оплату наданих правничих послуг, оформлених у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку тощо);
- зазначений заявником обсяг наданих послуг викликає обґрунтовані сумніви щодо їх необхідності та неминучості, адже на всіх етапах розгляду справи правова позиція відповідача залишалася незмінною;
- про неспівмірність розміру заявлених ТзОВ "СК СВІТОЧ" до стягнення витрат на професійну правничу допомогу через його невідповідність складності справи та обсягу роботи адвоката, що засвідчує намір заявника отримати надмірне та безпідставне збагачення за рахунок ТзОВ "НОР-ЕСТ Агро";
- заявник не довів своїх витрат за стандартом доказування "вірогідності доказів", а його доводи і вимоги суперечать правовим висновкам Верховного Суду щодо застосування статей 126, 129 ГПК України.
Мотиви з яких виходить суд та застосовані положення законодавства
21. Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
22. У частинах першій, другій статті 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
23. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
24. Відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
25. Згідно з частинами третьою-п`ятою статті 126 зазначеного Кодексу для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
26. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
27. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
28. За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
29. Отже витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
30. Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.
30. Із наявних матеріалів справи вбачається, що ТзОВ "СК СВІТОЧ" на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу на суму 45 000,00 грн у зв`язку з розглядом справи № 873/88/22 додано до заяви про стягнення цих витрат такі документи: копію договору про надання правової допомоги від 08.09.2022 № 08/09-22 та копію додаткової угоди до цього договору від 26.01.2023; копію акту приймання-передачі наданих послуг від 17.01.2023 та акту приймання-передачі наданих послуг від 27.02.2023.
31. Згідно з договором про надання правничої допомоги від 08.09.2022 № 08/09-22, укладеним між адвокатом Кузьміним Д. Л. та ТзОВ "СК СВІТОЧ" (клієнт), сторони узгодили таке:
- за дорученням клієнта, адвокат зобов`язується надати зазначену нижче правову допомогу, а клієнт зобов`язується оплатити її (пункт 1.1);
- правова допомога полягає у наданні за дорученням клієнта в рамках судового розгляду справи про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 10.08.2022 у справі № 14/22 первинної консультації та роз`яснень з правових питань, формування правової позиції, подання до суду заяв по суті справи, апеляційної скарги та/або інших процесуальних документів, участі у судових засіданнях, виконання інших дій на захист прав та законних інтересів клієнта (пункт 1.2);
- за розгляд справи у суді першої інстанції клієнт зобов`язується сплатити адвокату вартість юридичних послуг, що надаються, у розмірі 30 000,00 грн не пізніше 120 днів після постановлення судом першої інстанції рішення (ухвали) яким закінчено розгляд справи, така ціна послуг є фіксованою і не залежить від обсягу наданих адвокатом послуг, результатів судового спору та/або форми закінчення судового провадження.
32. У додатковій угоді № 1 до договору № 08/09 від 08.09.2022 сторони домовилися, що вартість послуг адвоката Кузьміна Д .Л. на стадії апеляційного перегляду судового рішення (ухвали) становить15 000,00 грн, які клієнт має сплатити не пізніше 120 днів після ухвалення рішення апеляційним судом, така ціна послуг є фіксованою і не залежить від обсягу наданих адвокатом послуг, результатів судового спору та/або форми закінчення судового провадження.
33. Згідно з актом приймання-передачі наданих послуг від 17.01.2023 адвокат надав, а ТзОВ "СК СВІТОЧ" отримало і прийняло послуги з правової допомоги за договором № 08/09 від 08.09.2022, зокрема, надання первинних консультацій та роз`яснень з правових питань, збір необхідних доказів, ознайомлення з матеріалами третейської справи, формування правової позиції, подання до суду заяви про скасування рішення третейського суду, заперечення на клопотання ТзОВ "НОР-ЕСТ Агро" про об`єднання заяв для їх спільного розгляду, участь у судовому засіданні 13.12.2022.
34. 27.02.2023 адвокат Кузьмін Д. Л. та ТзОВ "СК СВІТОЧ" склали акт приймання-передачі наданих послуг (правової допомоги) згідно з яким клієнт отримав і прийняв послуги адвоката щодо розгляду справи № 873/88/22 у суді апеляційної інстанції щодо оскарження рішення третейського суду, зокрема надання консультацій і роз`яснень з правових питань, аналіз ухвали суду першої інстанції від 13.12.2022 та додаткових пояснень від 21.02.2023, підготовка та подання до суду апеляційної скарги та додаткових пояснень від 21.02.2023, участь у судових засіданнях суду апеляційної інстанції 26.01.2023 та 23.02.2023.
35. Доказів оплати послуг з надання правової допомоги ТзОВ "СК СВІТОЧ" не надало, що за усталеною правовою позицією не перешкоджає відшкодуванню таких витрат, а доводи позивача про протилежне суперечать відповідним висновкам Верховного Суду викладеним, зокрема, у постановах від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.
36. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 відступила від раніше сформованого висновку у постанові від 23.11.2020 у справі № 638/7748/18 щодо оцінки інформації в акті приймання правничої допомоги та зазначила, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
37. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (див пункт 169 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).
38. Отже, колегія суддів касаційної інстанції вважає, що ТзОВ "СК СВІТОЧ" згідно з вимогами статті 74 ГПК України довів обставини надання йому послуг професійної правничої допомоги при розгляді цієї справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
39. У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
40. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).
41. Тобто у розумінні цих норм процесуального права зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Такий висновок Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду викладено у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
42. Виходячи з наведеного, колегія суддів касаційної інстанції враховує подані ТзОВ "НОР-ЕСТ Агро" доводи про неспівмірності розміру заявлених витрат на професійну правничу допомогу через невідповідність складності справи та необхідному зазвичай обсягу надання правничих послуг, відтак щодо заявленого ТзОВ "СК СВІТОЧ" до відшкодування розміру цих витрат Верховний Суд зазначає таке.
43. Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.
44. При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
45. Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
46. У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
47. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.
48. Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
49. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
50. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).
51. До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 сформовано правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, приписів статей 123-130 ГПК України, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
52. Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
53. Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
54. При цьому згідно з статтею 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 ГПК України.
55. Відповідно до положень статей 1, 26, 27, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
56. У статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
57. Верховний Суд акцентує, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17).
58. З огляду на викладене, вирішуючи чи є розмір витрат відповідача на правничу допомогу обґрунтованим та пропорційним до предмета спору у даній справі, Верховний Суд враховує, що як під час розгляду справи в Північному апеляційному господарському суді так і у Верховному Суді представництво інтересів ТзОВ "СК СВІТОЧ" здійснювалося тим самим адвокатом, правова позиція позивача не змінювалася, а послуги з аналізу судової практики та документів клієнта, вивчення нормативно правових актів, формування правової позиції цілком охоплюються послугою зі здійснення підготовки заяви про скасування рішення третейського суду та апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції.
59. Отже, дослідивши заяву про розподіл судових витрат та додані до неї документи, колегія суддів касаційної інстанції вважає, що розмір заявлених ТзОВ "СК СВІТОЧ" витрат на правову (правничу) допомогу у сумі 45 000,00 грн не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних, не співмірні із складністю справи і необхідним обсягом правничих послуг, отже їх розмір є необґрунтованими у зазначеній вище частині.
60. Ураховуючи наведене, оцінивши подані відповідачем докази на підтвердження понесених ним витрат, виходячи з вищенаведених критеріїв та обставин справи, Верховний Суд керуючись статтями 126, 129 ГПК України, дійшов висновку, що витрати ТзОВ "СК СВІТОЧ" на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом цієї справи у суді касаційної інстанції підлягають розподілу частково у сумі 22 500,00 грн, які належить стягнути з ТзОВ "НОР-ЕСТ Агро".
61. Відповідно до частини першої статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання заяви про скасування рішення третейського суду у сумі 1 240,00 грн підлягають стягненню з позивача в повному обсязі.
Висновки за результатами розгляду заяви
62. За змістом частини четвертої статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача, а у разі відмови в позові - на позивача.
63. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
64. З огляду на те, що постановою Верховного Суду від 23.02.2023 апеляційну скаргу ТзОВ "СК СВІТОЧ" задоволено, ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2022 у справі № 873/88/22 скасовано та ухвалено нове рішення, яким заяву ТзОВ "СК СВІТОЧ" про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 10.08.2022 у третейській справі № 14/22 задоволено, згідно з правилами статті 129 ГПК України з ТзОВ "НОР-ЕСТ Агро" підлягають стягненню витрати ТзОВ "СК СВІТОЧ" на професійну правничу допомогу у сумі 22 500,00 грн, а також 1 240,00 грн відшкодування витрат зі сплати судового збору.
На підставі викладеного та керуючись статтями 123, 129, 234, 235, 244, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СК СВІТОЧ" про ухвалення додаткового рішення у справі № 873/88/22 задовольнити частково.
3. Видачу наказу доручити Північному апеляційному господарському суду.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. О. Банасько

Судді В. Г. Пєсков

В. Я. Погребняк