ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/360/22

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

секретар судового засідання: Сенькіна Л.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Сукачев Д.С. (приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів),

від відповідача: Пилипенко О.С. - адвокат, ордер серії АМ №1026791 від 11.07.2022.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Сукачева Дмитра Сергійовича

до Фізичної особи-підприємця Смаль Андрія Петровича

про зобов`язання виконати умови договору в частині, стягнення 44 191,94 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про:

- розірвання договору № КМ 1206/2 від 12.06.2018 про надання послуг в односторонньому порядку;

- зобов`язання Фізичної особи-підприємця Смаль Андрія Петровича повернути грошові кошти у розмірі 137500,00 грн., що були сплачені ним у якості передоплати за надання послуг відповідно до умов договору № КМ 12063/2 від 12.06.2018 про надання послуг, протягом трьох банківських днів з дня набрання судовим рішенням про розірвання вищезгаданого договору шляхом перерахування вищевказаної суми грошових коштів за наведеними в позові реквізитами;

- стягнення з відповідача штрафних санкцій в розмірі 44191,94 грн., що складається із пені в сумі 16691,94 грн., а також в розмірі 27500,00 грн., нарахованих у зв`язку з порушенням відповідачем строків надання послуг згідно договору № КМ 1206/2 від 12.06.2018 про надання послуг, шляхом перерахування вищевказаної суми грошових коштів за наведеними в позові реквізитами.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що відповідач не виконав прийняті на себе зобов`язання з розробки, верстки та програмування сайту інтернет-магазину http://lascala.ua/ відповідно до обумовленого технічного завдання та SEO-ТЗ, внаслідок чого позивач звернувся до суд з даним позовом.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 27.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

02.08.2022 від відповідача до суду надійшов відзив на позов, згідно якого просить суд відмовити в задоволенні позову та стягнути з позивача судові витрати.

Так, у відзиві на позов відповідач звертав увагу на те, що істотною умовою для своєчасного виконання його умов є наявність у виконавця всіх вихідних даних ТЗ та SEO-T3 від замовника для початку належного виконання робіт.

Також відповідач зауважив, що процес передачі інформації від замовника до виконавця тривав до кінця січня 2022 року, за допомогою редактора Google Документи. Отже, узгодження SEO-T3 фактично тривало до кінця січня 2022 року, що стало підставою для поетапної розробки проекту із вказівкою послідовності виконання робіт, описом, технічних засобів та алгоритмів зі зміщенням термінів виконання робіт.

В свою чергу, виконавцем складено Акт виконаних робіт від 15.07.2022 та направлено на адресу замовника. Невчасне складання акту відповідач пов`язував виключно із активними бойовими діями та місцем провадження господарської діяльності відповідача, що тимчасово унеможливило ведення фінансово-господарських документів.

Також відповідач наголошував на тому, що між уповноваженими контактними/відповідальними особами сторін відбувалося погодження предмету договору поза межами термінів виконання робіт, що підтверджується перепискою месенджера VIBER.

Разом з тим, відповідач наполягав на тому, що претензії не отримував.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 06.10.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

02.02.2023 від відповідача надійшла заява про застосування строків позовної давності до стягнення штрафних санкцій.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав з підстав, зазначених у відзиві, просив відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 12.06.2018 між Фізичною особою-підприємцем Сукачовим Дмитром Сергійовичем (замовник/позивач) та Фізичною особою-підприємцем Смаль Андрієм Петровичем (виконавець/відповідач) укладений договір про надання послуг № КМ 1206/2 (а.с. 13-17), відповідно до якого виконавець зобов`язується за завданням замовника надати послуги замовнику, в порядку та на умовах, визначених цих договором, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги (п.п. 1.1. договору).

Згідно п.п. 1.2 договору обсяг, строки надання, ціна послуг та порядок розрахунків зазначаються у Додатковій угоді № 1 від 12.06.2018 до цього договору.

Обсяг робіт, тип, загальні параметри, суттєві характеристики та деталізований опис послуг, матеріали та технології для надання послуг зазначені у Технічному Завданні (надалі ТЗ) та SЕО-ТЗ - Додатковій угоді № 1 від 12.06.2018, що є невід`ємною частиною договору (п.п. 1.3. договору).

Виконавець у строки, обумовлені сторонами, надає послуги та передає їх замовнику за Актом приймання-передачі послуг (п.п. 2.1. договору).

Пунктом 2.3. договору сторони передбачили, що по завершенню надання виконавцем послуг, виконавець письмово повідомляє замовника про надані послуги шляхом направлення замовнику Акту приймання-передачі.

Відповідно до п. 4 договору після закінчення надання послуг виконавець протягом 3 (трьох) робочих днів готує та передає на погодження замовнику два примірники Акту приймання-передачі наданих послуг. Замовник зобов`язаний протягом 3 (трьох) робочих днів розглянути та підписати вказаний акт або надати письмові мотивовані заперечення. Після підписання замовник протягом 3 (трьох) робочих днів передає один примірник підписаного Акту виконавцеві. У випадку наявності у замовника зауважень до наданих послуг та/або Акту приймання-передачі наданих послуг, такі недоліки усуваються виконавцем протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання письмових мотивованих зауважень від замовника. Після усунення недоліків погодження акту відбувається у порядку, встановленому цим пунктом договору (п.п. 4.1. договору). Разом з Актом приймання-передачі наданих послуг виконавець зобов`язаний передати замовнику всю технічну документацію за договором та кінцевий результат, виконаний за цим договором (п.п. 4.2. договору).

Згідно п.п. 8.1. договору останній вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання.

Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від виконання обов`язків, взятих на себе за даним договором та від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору (п.п. 8.2. договору).

Також п.п. 8.4. договору визначено, що договір вважається розірваним з моменту належного оформлення сторонами відповідної додаткової угоди до договору, якщо інше не встановлено у самій додатковій угоді, договорі або у чинному в Україні законодавстві.

12.06.2018 сторонами у справі укладено додаткову угоду № 1, якою визначено предмет домовленості: Розробка, верстка та програмування сайту Інтернет-магазину https://lascala.ua/ згідно Технічного завдання (надалі - ТЗ) та SEO-ТЗ (п.п. 1.1. додаткової угоди).

Виконавець зобов`язується надати послуги в повному обсязі, зазначені в розділі І даної додаткової угоди в термін до 15.08.2020 та передати замовнику результат (п.п. 2.1. договору).

Виконавець зобов`язується надати послуги, зазначені в розділі І даної додаткової угоди, а замовник зобов`язується оплатити і прийняти виконані роботи (п.п. 2.2. договору).

Пунктом 2.3. додаткової угоди сторони вчергове відзначили, що кінцевий термін виконання робіт за даною додатковою угодою становить 15.08.2020.

Пунктом 3.4. додаткової угоди сторони визначили, що замовник має право на розірвання цієї додаткової угоди в односторонньому порядку при поданні письмової претензії до якості послуг і невиконанні виконавцем своїх обов`язків. У випадку невиконання виконавцем робіт, зазначених у Табл.1 з моменту здійснення замовником передплати (етап 1), внаслідок чого Акт виконаних робіт не підписаний обома сторонами, замовник має право розірвати додаткову угоду в односторонньому порядку, а замовник зобов`язаний впродовж 3 (трьох) банківських днів з моменту розірвання додаткової угоди повернути замовнику передплату у повному обсязі.

Ціна угоди складає 275 000,00 грн. (п.п. 4.1. договору).

Оплата за надання послуг здійснюється в 3 етапи:

Етап 1: виконавець приступає до надання послуг за умови отримання передоплати, що становить 99 000 грн. до 15.06.2018.

Етап 2: виконавець продовжує надання послуг за умови отримання від Замовника оплати в розмірі 38 500 грн. до 15.05.2020.

Етап 3: замовник сплачує залишок грошових коштів згідно п. 4.1., що становить 137 500 грн. після здачі та приймання робіт у повному обсязі згідно ТЗ та БЕО-ТЗ. Завершення робіт затверджується підписаним Актом виконаних робіт (п.п. 4.2. додаткової угоди).

Також п.п. 4.3. додаткової угоди визначено, що замовник має право достроково оплатити повну вартість послуг виконавця.

Додаткова угода набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення підписами сторін (п.п. 5.1. додаткової угоди).

Згідно п.п. 5.2. додаткової угоди закінчення строку дії додаткової угоди не звільняє сторони від виконання обов`язків.

12.06.2018 позивач оплатив 99 000 грн., що складає 50% загальної вартості робіт (а.с. 20 том 1).

Згідно рахунку на оплату № 92 від 29.04.2020 (а.с. 22 том 1) позивач здійснив черговий платіж в сумі 38 500,00 грн., на підтвердження чого в матеріалах справи міститься копія платіжного доручення № 4 від 13.05.2020 (а.с. 23 том 1).

Також позивач зазначив, що 12.04.2022 ним скеровано відповідачу претензію, в якій повідомив відповідача про свій намір розірвати договір в односторонньому порядку. В якості вимог даної претензії позивач зазначив наступне: - протягом 3-х банківських днів повернути 137 000,00 грн. передоплати, - в місячний строк сплатити штрафні санкції в сумі 96 140,57 грн. та - протягом 20 днів з дня отримання претензії розглянути питання розірвання договору, шляхом складання додаткової угоди про дострокове припинення договору.

Згідно тверджень позивача відповідач отримав претензію особисто, що підтверджено трекінгом з веб-порталу Укрпошта (а.с. 126 том 1).

Відповіді від відповідача у зворотньому порядку не отримано.

З метою захисту своїх прав та інтересів позивач звернувся з даним позовом до суду.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши пояснення учасників процесу, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.

Відповідно до частини 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

Визначення договору підряду міститься в частині 1 статті 837 Цивільного кодексу України, відповідно до якої за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Частина 2 статті 837 Цивільного кодексу України доповнює характеристику договору підряду, вказуючи на те, що договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Із комплексного аналізу положень договору про надання послуг № КМ 1206/2 від 12.06.2018 та додаткової угоди № 1 від 12.06.2018 вбачається, що предметом договору є саме досягнення результату, яким є програмування відповідачем сайту Інтернет-магазину замовника, який повинен неодноразово використовуватись замовником у своїй діяльності.

З урахуванням викладеного, судом дійшов висновку, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором підряду, який підпадає під правове регулювання норм глави 61 розділу ІІІ Книги Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Згідно ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Статтею 853 ЦК України передбачено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Разом з тим, ст. 849 ЦК України передбачає, що замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника (ч. 1). Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків (ч. 2). Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника (ч. 3). Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору (ч. 4).

Правовий аналіз положень ст. 849 ЦК України дозволяє дійти висновку, що вони встановлюють підстави для відмови замовника від договору підряду та відповідні правові наслідки такої відмови. При цьому, положення частин другої, третьої та четвертої ст. 849 ЦК України містять самостійні підстави відмови замовника від договору підряду та, відповідно, різні правові наслідки таких дій.

Крім цього, частина 2 ст. 852 ЦК України передбачає, що за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

В даному випадку, позивач в претензії від 12.04.2022 зазначив, що розриває в односторонньому порядку додаткову угоду № 1 до договору про надання послуг № КМ 1206/2 від 12.06.2018.

В якості доказів направлення даної претензії відповідачу позивач подав суду фіскальний чек від 12.04.2022 (а.с. 126 том 1) та трекінг даного відправлення з веб-сайту Укрпошта.

Суд звертає увагу, що ч. 4 ст. 849 ЦК України, передбачає безумовне право замовника у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підряднику плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Отже, договір підряду може бути розірваний в результаті односторонньої відмови від нього у повному обсязі, тобто в результаті вчинення замовником одностороннього правочину, який тягне припинення зобов`язань його сторін,

Відтак предметом судового дослідження в даному випадку є: чи мала місце одностороння відмова замовника від додатковоъ угоди №1 до договору № КМ 1206/2, чи був повідомлений підрядник/відповідач про цю відмову.

Проаналізувавши подані суду докази щодо направлення претензії від 12.04.2022 (а.с. 126 том 1), суд дійшов висновку, що за умови відсутності опису вкладення до цінного листа, подані докази не є достатніми для підтвердження факту направлення ФОП Смаль А.П. (підряднику/відповідачу) та отримання саме даної претензії.

Отже, додаткова угода №1 до договору про надання послуг № КМ 1206/2 від 12.06.2018 є такою, що діє.

Щодо вимоги про розірвання договору № КМ 1206/2 від 12.06.2018 про надання послуг в односторонньому порядку, суд зазначає наступне.

Законодавчими актами України, що передбачають порядок та підстави дострокового розірвання договору є Цивільний кодекс України та Господарський кодекс України.

Згідно статті 188 Господарського кодексу України встановлено загальний порядок зміни та розірвання господарських договорів відповідно до якого зміна та розірвання договорів у односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором; сторона, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір надсилає пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк повідомляє другу сторону про результати її розгляду. у разі, якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з врахуванням часу поштового обігу. заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Договір може бути розірваний за згодою сторін, а на вимогу однієї з сторін може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору підряду.

Проте, за відсутності належних та допустимих доказів направлення та отримання претензії від 12.04.2022, якою позивач повідомив відповідача про відмову від додаткової угоди №1 та запропонував укласти додаткову угоду про розірвання договору № КМ 1206/2 від 12.06.2018, суд вважає вимогу про розірвання договору № КМ 1206/2 від 12.06.2018 такою, що не підлягає задоволенню.

За наведених умов, договір про надання послуг № КМ 1206/2 від 12.06.2018 з урахуванням додаткової угоди №1 є таким, що діє до повного виконання його умов згідно п.п. 8.2. договору № КМ 1206/2.

Проаналізувавши наведене вище та приймаючи до уваги положення ст. 849 ЦК України, ч. 2 ст. 852 ЦК Украъни суд вважає звернути увагу на те, що вимозі про повернення попередньої оплати має або передувати відмова від договору або розірвання договору у встановленому законом порядку.

З урахуванням наведеного та зважаючи на те, що спір у справі стосується також і повернення попередньої оплати за договором № 1206/2, суд констатує, що в межах даної справи відсутні достатні докази припинення дії згаданого договору.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач пред`явив даний позов до суду не вчинивши достатніх дій щодо відмови від договору або його розірвання, внаслідок чого отримав би право на стягнення попередньої оплати.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно приписів ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Зазначені норми Цивільного кодексу України кореспондуються із приписами, встановленими Господарським кодексом України.

За змістом ч. 1 ст. 230 ГК України штраф та пеня є одними з видів штрафних санкцій, які визнаються як господарські санкції у вигляді грошової суми, котру учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 6.5. договору сторони погодили, що за порушення строків надання послуг (виконання робіт) виконавець сплачує на користь замовника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, за весь період прострочення від вартості послуг, строки надання яких було порушено. Додатково виконавець зобов`язаний сплатити замовнику штраф в розмірі 10% від вартості послуг, визначеної у Додатковій угоді № 1 від 12.06.2018.

Перевіривши подані позивачем розрахунки вважає останні вірними.

Отже, приймаючи до уваги наявний факт прострочення виконання робіт з розробки, верстки та програмування сайту Інтернет-магазину https://lascala.ua/ згідно Технічного завдання (надалі - ТЗ) та SEO-ТЗ, суд вважає вимоги щодо стягнення 16691,94 грн. пені та 27500,00 грн. штрафу такими, що підлягають задоволенню.

Щодо заяви відповідача про застосування позовної давності суд зазначає.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальна позовна давність тривалістю у три роки.

Пунктом 1 частини 2 статті 258 ЦК України встановлено спеціальну позовну давність в один рік до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 259 ЦК України).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч. 3 ст. 267 ЦК України).

02.04.2020 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби (СOVID-19)", згідно якого Розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12, яким передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СOVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Тобто, строк позовної давності за вимогою про стягнення з відповідача заборгованості в силу пункту 12 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України продовжено на строк дії карантину.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СOVID-19. спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2" установлено на всій території України карантин з 12.03.2020.

Враховуючи, що закінчення строку позовної давності припало на строк періоду карантину, який на даний час продовжено, строк позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості не сплинув в силу п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, а отже, вимоги підлягають задоволенню.

Аналогічна правова позиція щодо застосування п.12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України міститься у постанові Верховного Суду від 06.05.2021 по справі № 903/323/20.

Крім цього, суд відзначає, що позивачем та під час розгляду справи по суті подано додатковий доказ відправлення претензії від 12.04.2022 на електронну пошту відповідача з посиланням на положення п.п. 9.6. договору № КМ 1206/2 .

Відповідно до ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1). Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (ч. 2). Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи (ч. 3). Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 4). У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів (ч. 5).

Враховуючи наведені положення законодавства та за умови відсутності будь-яких обґрунтувань неможливості подати даний доказ з позовною заявою, суд не приймає останній до уваги та відзначає, що додатковий доказ подано в нечитабельній формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У відповідності до положень п. 3 ч. 4 ст. 238 ГПК України в мотивувальній частині рішення судом не досліджувались докази, які очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованими або неприйнятними з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Позивач не подав до суду достатніх доказів на підтвердження позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 16691,94 грн. пені та 27500,00 грн. штрафу обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню. В іншій частині позову суд відмовляє.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Смаль Андрія Петровича ( АДРЕСА_1 , ід. номер НОМЕР_1 )

- на користь Фізичної особи-підприємця Сукачева Дмитра Сергійовича ( АДРЕСА_2 , ід. номер НОМЕР_2 ) 16691,94 грн. пені та 27500,00 грн. штрафу, а також 2481,00 грн. сплаченого судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 24.03.23

Суддя Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати:

1 - в справу;

2 - позивачу (рек.)

+ на ел. пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1

3 - відповідачу (рек.)

+ на ел. пошту: ІНФОРМАЦІЯ_3

+ на ел. пошту представника відповідача - адвоката Пилипенка О.С.: ІНФОРМАЦІЯ_2