УХВАЛА

м. Київ

24.03.2023Справа № 910/4552/23

Суддя Господарського суду міста Києва Мандриченко О. В., розглянувши в нарадчій кімнаті заяву про самовідвід від розгляду позовної заяви Свято-Успенської Києво-Печерської Лаври/Чоловічий монастир/Української Православної Церкви до Національного заповідника "Києво-Печерська Лавра" про визнання недійсним правочину щодо односторонньої відмови від договору та застосування наслідків недійсності правочину,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва 23.03.2023 надійшла позовна заява Свято-Успенської Києво-Печерської Лаври/Чоловічий монастир/Української Православної Церкви до Національного заповідника "Києво-Печерська Лавра" про визнання недійсним правочину щодо односторонньої відмови від договору та застосування наслідків недійсності правочину.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2023 позов Свято-Успенської Києво-Печерської Лаври/Чоловічий монастир/ Української Православної Церкви передано на розгляд судді Мандриченку О.В. Справі присвоєно єдиний унікальний номер №910/4552/23.

Дослідивши подані матеріали, суд дійшов до висновку про необхідність заявлення самовідводу від розгляду позовної заяви Свято-Успенської Києво-Печерської Лаври/Чоловічий монастир/Української Православної Церкви до Національного заповідника "Києво-Печерська Лавра" про визнання недійсним правочину щодо односторонньої відмови від договору та застосування наслідків недійсності правочину з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що справи розподіляються з урахуванням спеціалізації суддів.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", справи розподіляються з урахуванням спеціалізації суддів, навантаження кожного судді, заборони брати участь у перегляді рішень для судді, який брав участь в ухваленні судового рішення, про перегляд якого порушується питання (крім перегляду за нововиявленими обставинами), перебування суддів у відпустці, відсутності у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відрядження, а також інших передбачених законом випадків, через які суддя не може здійснювати правосуддя або брати участь у розгляді судових справ.

Згідно із ч. 2 ст. 18 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", у випадках, визначених законом, а також за рішенням зборів суддів відповідного суду може запроваджуватися спеціалізація суддів з розгляду конкретних категорій справ.

За приписами п. 2.3.10 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 №30 (у редакції рішення Ради суддів України від 02.04.2015 №25) збори суддів відповідного суду мають право запроваджувати спеціалізацію суддів з розгляду конкретних категорій судових справ.

На підставі вказаних норм рішенням зборів суддів Господарського суду міста Києва від 14.09.2015 №17 було затверджено Засади використання автоматизованої системи документообігу Господарського суду міста Києва, за змістом п.п. 1.1 - 1.3 яких визначено, що розподіл судових справ між суддями здійснюється з урахуванням спеціалізації суддів; у Господарському суді міста Києва запроваджено спеціалізацію суддів з розгляду таких категорій справ: за заявами про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом; у спорах між господарюючими суб`єктами та з інших підстав (загальна); пов`язаних із захистом прав інтелектуальної власності, дотримання антимонопольного законодавства; персональна спеціалізація суддів затверджується зборами суддів.

Наразі в Господарському суді міста Києва діє персональна спеціалізація суддів, затверджена рішенням зборів суддів Господарського суду міста Києва від 28.05.2020 №4, для розгляду конкретних категорій справ, відповідно до якої суддя Мандриченко О. В. входить до складу колегії з розгляду справ, пов`язаних із захистом прав інтелектуальної власності, дотримання антимонопольного законодавства. Цим же рішенням визначено перелік суддів, що здійснюють розгляд справ у спорах між господарюючими суб`єктами та з інших підстав (загальна), до якого суддя Мандриченко О. В. не входить.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

Як вбачається із мотивувальної частини позову Свято-Успенської Києво-Печерської Лаври/Чоловічий монастир/Української Православної Церкви його предметом є визнання недійсним правочину щодо односторонньої відмови від договору та застосування наслідків недійсності правочину.

Отже, за наслідками здійснення автоматичного розподілу позовної заяви Свято-Успенської Києво-Печерської Лаври/Чоловічий монастир/Української Православної Церкви до Національного заповідника "Києво-Печерська Лавра" про визнання недійсним правочину щодо односторонньої відмови від договору та застосування наслідків недійсності правочину її було передано на вирішення судді, що не входить до складу колегії суддів з розгляду справ у спорах між господарюючими суб`єктами та з інших підстав (загальна), що свідчить про порушення поряду визначення судді для розгляду такого позову (справи).

Частиною 1 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

З огляду на викладене, суд, у складі судді Мандриченка О. В., вважає за необхідне заявити самовідвід від розгляду позовної заяви Свято-Успенської Києво-Печерської Лаври/Чоловічий монастир/Української Православної Церкви до Національного заповідника "Києво-Печерська Лавра" про визнання недійсним правочину щодо односторонньої відмови від договору та застосування наслідків недійсності правочину, якій присвоєно єдиний унікальний номер судової справи - 910/4552/23.

За змістом ст. 39 Господарського процесуального кодексу України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

У відповідності до ч. 1 ст. 40 Господарського процесуального кодексу України, у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 32 цього Кодексу.

З огляду на викладене, самовідвід судді Мандриченка О. В. від розгляду позовної заяви Свято-Успенської Києво-Печерської Лаври/Чоловічий монастир/Української Православної Церкви до Національного заповідника "Києво-Печерська Лавра" про визнання недійсним правочину щодо односторонньої відмови від договору та застосування наслідків недійсності правочину, якій присвоєно єдиний унікальний номер судової справи - 910/4552/23, підлягає задоволенню, а матеріали відповідного позову - передачі уповноваженому працівнику Господарського суду міста Києва для вирішення питання про повторний автоматичний розподіл справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. 32, 35, 38-40, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Самовідвід судді Мандриченка О. В. задовольнити.

2. Матеріали позовної заяви Свято-Успенської Києво-Печерської Лаври/Чоловічий монастир/Української Православної Церкви до Національного заповідника "Києво-Печерська Лавра" про визнання недійсним правочину щодо односторонньої відмови від договору та застосування наслідків недійсності правочину, якій присвоєно єдиний унікальний номер судової справи - 910/4552/23 передати уповноваженому працівнику Господарського суду міста Києва для вирішення питання про повторний автоматичний розподіл справи.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя О. В. Мандриченко