ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 рокум. Кропивницький Справа № 912/270/23

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Закуріна М. К., розглянувши справу

за позовом Олександрійської міської ради

до фізичної особи-підприємця Маркова Дмитра Андрійовича

про стягнення 76892,87 грн,

у с т а н о в и в:

ДІЇ ТА АРГУМЕНТИ ПОЗИВАЧА

13.02.2023 Олександрійська міська рада звернулася з позовом до фізичної особи-підприємця Маркова Д.А. про стягнення 216349,52 грн.

У якості обґрунтування власної позиції Позивач вказав, що:

- Відповідач володіє правами та обов`язками забудовника недобудованого майна матеріальної бази, яка знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Героїв Сталінграду, б. 28; та складається з: цеху технічного обслуговування-складу, літера «А»; боксу для автомобілів, літера «Б»; збиральної, літера «В»; киснево-наповнювальної станції, літера «Г»; будівлі охорони, літера «Д»; гаражу, літера «Е»;

- майно знаходиться на земельній ділянці площею 0,6061 га, яка має кадастровий номер :12:591:0016 та нормативно-грошову оцінку за 2022 рік у розмірі 1221906,79 грн, за 2023 рік 1405192,81 грн;

- користуючись земельною ділянкою Відповідач не сплачував за неї у період з 21.02.2022 по 28.02.2023 орендну плату виходячи із її ставки 6 %, у зв`язку з чим набув 76892,87 грн без достатньої правової підстави,

- правовою підставою позову є положення статей 1212-1214 Цивільного кодексу України.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ ТА РІШЕННЯ СУДУ

Ухвалою від 17.02.2023 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного провадження та установив сторонам строки подачі процесуальних заяв. Ухвалу суд направив за юридичною адресою Відповідача: Кіровоградська область, м. Олександрія, проспект Соборний, б. 132, корпус А, кв. 58; але вона повернулася без вручення із довідкою Державного підприємства «Укрпошта» про відсутність адресата за цією адресою.

З огляду на вказане, з урахуванням положень пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, ухвала вважається врученою Відповідачу, а тому неподання до суду відзиву на позов є наслідком розгляду справи за документами та доказами, які наданні Позивачем.

УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

28.10.2019 Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у справі № 398/2153/19 ухвалив рішення, яким за ОСОБА_1 у порядку спадкування від умерлого ОСОБА_2 визнав права та обов`язки забудовника на матеріальну базу, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; та складається з: цеху технічного обслуговування-складу, літера «А»; боксу для автомобілів, літера «Б»; вбиральні, літера «В»; киснево-наповнювальної станції, літера «Г»; будівлі охорони, літера «Д»; гаражу, літера «Е». З тексту рішення слідує, що об`єкти є незавершеним будівництвом та вони не введені в експлуатацію.

Відповідно до технічного паспорта матеріальної бази вона знаходиться на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 ; та складається з: цеху технічного обслуговування-складу, літера «А»; боксу для автомобілів, літера «Б»; вбиральні, літера «В»; киснево-наповнювальної станції, літера «Г»; будівлі охорони, літера «Д»; гаражу, літера «Е».

За твердженнями Олександрійської міської ради первісно земельна ділянка за вказаною адресою надавалася у постійне користування ОСОБА_2 під розміщення недобудованої бази за державним актом КР № 12 від 30.11.1998.

Зокрема, за договором купівлі-продажу від 20.08.1998 ОСОБА_2 придбав недобудовану базу у Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкопмарк».

Згідно з рішенням Олександрійської міської ради № 485 від 27.04.2018 «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою по вул. Героїв Сталінграда» право постійного користування земельною ділянкою, площею 0,6061 га, за адресою: АДРЕСА_1 , наданої для обслуговування будівель і споруд ОСОБА_2 припинене, а державний акт КР № 12 від 30.11.1998 визнаний таким, що втратив чинність.

Водночас, як слідує з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 314785281 від 10.11.2022 державна реєстрація припинення права постійного користування земельною ділянкою ОСОБА_2 проведена лише 07.11.2022.

Відповідно до Витягу із Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 27.01.2023 № НВ-023 земельна ділянка загальною площею 0,6061 га за адресою: АДРЕСА_1 ; має кадастровий номер :12:591:0016. Цільовим призначенням земельної ділянки є «розміщення та експлуатація будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій».

Поряд з цим, за змістом Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 314782095 від 10.11.2022 власником земельної ділянки з кадастровим номером :12:591:0016 є Олександрійська міська рада. Відповідне право власності зареєстроване 07.11.2022.

З інформаційної довідки № 321228245 від 27.01.2023 із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що у Реєстрі відсутні відомості щодо державної реєстрації права власності на незавершене будівництво матеріальної бази, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; у складі: цеху технічного обслуговування-складу, боксу для автомобілів, вбиральні, киснево-наповнювальної станції, будівлі охорони, гаражу. Натомість наявні відомості у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна стосовно обтяження заборони за договором застави № 68 від 31.03.2003 на недобудовану базу.

Як слідує з Витягів із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок № НВ-022 від 14.11.2022 та № НВ-023 від 20.01.2023 нормативно-грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :12:591:0016 відповідно до кожного з них складає 1221906,79 грн та 1405192,81 грн.

Пунктом 12.08. додатку «Ставки орендної плати за земельні ділянки комунальної власності на території Олександрійської територіальної громади» до «Положення про справляння місцевих податків і зборів на території Олександрійської територіальної громади», затвердженого рішенням міської ради № 221 від 07.07.2021 «Про місцеві податки і збори» Олександрійська міська рада визначила ставку орендної плати для земель промисловості, а саме «для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій» у розмірі 6 % від нормативної грошової оцінки.

За твердженнями Позивача Відповідач не уклав з ним договір оренди земельної ділянки, на якій знаходиться належне йому майно, у зв`язку з чим втрати бюджету складають 76892,87 грн, виходячи з 6 % ставки орендної плати по відношенню до нормативно-грошової оцінки за 2022 та 2023 рік.

ОЦІНКА УСТАНОВЛЕНИХ ОБСТАВИН ТА ПРАВОВИХ НОРМ

Щодо правових підстав користування земельною ділянкою

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (стаття 14 Конституції України).

Земля є унікальним обмеженим природним та базисним ресурсом, на якому будується добробут суспільства. Отже, розподіл землі є особливо чутливим до принципів справедливості, розумності і добросовісності, які є одними із фундаментальних засад цивільного законодавства (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України).

Стаття 80 Земельного кодексу України визначає, що суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Частина 1 статті 93 ЗК України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до статей 122, 123, 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності здійснюється на підставі рішення органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Своєю чергою, стаття 116 ЗК України встановлює, що громадяни набувають права користування земельними ділянками за рішеннями органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень шляхом передачі їх у користування.

Отож, правом на передачу земельних ділянок комунальної власності в оренду наділені відповідні органи місцевого самоврядування (міські ради), а набуття права користування ними виникає за наслідками відповідної передачі та укладення договору оренди.

У спорі суд установив, що Позивач не передавав Відповідачу в оренду земельну ділянку, на якій знаходиться незавершене будівництво, та не приймав відповідного рішення.

За статтею 206 ЗК України використання землі в Україні є платним; об`єктом плати за землю є земельна ділянка; плата за землю справляється відповідно до закону.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням частини першої статті 21 Закону України «Про оренду землі» визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

З наведених правових положень слідує, що з моменту набуття ОСОБА_1 права забудовника незавершеного будівництва, яке розміщене на певній земельній ділянці, але з урахуванням факту державної реєстрація припинення права постійного користування земельною ділянкою попереднім користувачем ОСОБА_2 , яка проведена лише 07.11.2022, у нього з наступного дня виникло право на оформлення права землекористування цією земельною ділянкою у встановленому законом порядку, у тому числі шляхом укладення договору оренди із власником земельної ділянки. А укладення договору оренди з визначеним розміром орендної плати за землю є обов`язковим для оформлення прав землекористування.

Щодо наслідків безоплатного користування земельною ділянкою

Частина друга статті 152 ЗК України встановлює право власника земельної ділянки вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Відносини, які виникають у зв`язку із безпідставним отриманням чи збереженням майна регулюються главою 83 ЦК України. Так, відповідно до частин 1 та 2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно; особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала; положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Відтак, фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї земельної ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки.

За твердженнями Олександрійської міської ради фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розміщене незавершене будівництво, являється фізична особа-підприємець Марков Д.А. Проте, у підтвердження цієї обставини Рада не наводить відповідних доказів використання Марковим Д.А. земельної ділянки у підприємницькій діяльності. У зв`язку з цим, суд зазначає таке.

Положеннями частини 2 статті 331 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна); якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації; якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Право власності на нерухомі речі за частиною 1 статті 182 ЦК України підлягає державній реєстрації.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним із юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для підтвердження права власності, а самостійного значення для виникнення права власності не має. Така реєстрація визначає лише момент, з якого держава визнає та підтверджує право власності за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення такого права. Зміст приписів статті 376 ЦК України засвідчує неможливість застосування інших, ніж ті, що встановлені цією статтею, способів легітимізації (узаконення) самочинного будівництва та набуття права власності на такі об`єкти. Реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, яка його здійснила, не змінює правовий режим такого будівництва як самочинного (див. постанови від 7 квітня 2020 року у справі № 916/2791/13 (пункти 6.31-6.33) та від 23 червня 2020 року у справі № 680/214/16-ц) (пункти 53-56)).

У справі суд установив, що на даний час у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості щодо державної реєстрації права власності на незавершене будівництво матеріальної бази, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; у складі: цеху технічного обслуговування-складу, боксу для автомобілів, вбиральні, киснево-наповнювальної станції, будівлі охорони, гаражу. Отже, державна реєстрація права власності на неї безпосередньо за ОСОБА_1 , у тому числі у статусі суб`єкта господарської діяльності, не здійснена.

Але, відсутність державної реєстрації реєстрації не позбавляє ОСОБА_1 використовувати майно у господарській діяльності, у тому числі шляхом його добудови.

Зокрема, за статтею 128 Господарського кодексу України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи (частина 1); громадянин-підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями усім своїм майном, на яке відповідно до закону може бути звернено стягнення (частина 2); громадянин може здійснювати підприємницьку діяльність безпосередньо як підприємець (частина 3).

Відтак, оскільки ОСОБА_1 зареєстрований у якості суб`єкта господарської діяльності, йому належать права та обов`язки забудовника незавершеного будівництва, функціональним призначенням якого є використання у господарській діяльності, він являється фактичним користувачем незавершеного будівництва у якості суб`єкта господарської діяльності.

Визначення земельної ділянки наведене в частині 1 статті 79 ЗК України, відповідно до положень якої земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Як встановлено приписами частин 1, 3, 4, 9 статті 79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Отож, земельна ділянка набуває статусу об`єкта цивільних прав лише після державної реєстрації права власності на неї.

У справі суд установив, що державна реєстрація права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :12:591:0016 за Олександрійською міською радою здійснена лише 07.11.2022, а тому саме з наступного дня вона набула статусу об`єкта цивільних прав.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про оренду землі» об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

У спорі суд установив, що земельна ділянка, на якій розміщене незавершене будівництво Відповідача, є сформованим об`єктом цивільних прав, оскільки має кадастровий номер, у тому числі площу та адресу місцезнаходження.

Відповідно до частини 2 статті 20 та частини 3 статті 23 Закону України «Про оцінку земель» дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Отже, основою для визначення розміру орендної плати для земель комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель.

З наведеного суд висновує, що належним доказом правомірності визначення як орендної плати, так і безпідставно збережених коштів є витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а також рішення власника про визначення ставки орендної плати. У спорі суд установив, що Позивач надав відповідні Витяги за 2022 рік та 2023 рік, а також рішення про визначення ставки орендної плати, чим підтвердив як нормативно-грошову оцінку земельної ділянки, яка використовувалася Відповідачем без оформлення договірних відносин, так і розмір ставки.

На підставі викладеного суд висновує, що Відповідач у період з 08.11.2022 до 28.02.2023 користувався земельною ділянкою без укладення договору оренди. Вартість такого користування складає 24845,44 грн, з розрахунку:

- 1221906,79 грн (вартість нормативної грошової оцінки земельної ділянки у 2022 році) х 6 % (розмір ставки) : 12 (кількість місяців у році) х 23 (кількість днів у періоді) : 30 (кількість днів у місяці періоду) = 4683,98 грн (за період з 08.11.2022 до 30.11.2022);

- 1221906,79 грн (вартість нормативної грошової оцінки земельної ділянки у 2022 році) х 6 % (розмір ставки) : 12 (кількість місяців у році) х 1 (кількість місяців у періоді) = 6109,53 грн (за період з 01.12.2022 до 31.12.2022);

- 1405192,81 грн (вартість нормативної грошової оцінки земельної ділянки у 2023 році) х 6 % (розмір ставки) : 12 (кількість місяців у році) х 2 (кількість місяців у періоді) = 14051,93 грн (за період з 01.01.2023 до 28.02.2023);

- 4683,98 грн + 6109,53 грн + 14051,93 грн = 24845,44 грн.

У зв`язку з наведеним, у відповідності до частини 1 статті 1212 ЦК України Відповідач повинен повернути кошти, яка складають вартість користування земельною ділянкою, Позивачу, оскільки фактично він їх зберіг у себе без достатньої правової підстави.

З урахуванням викладеного позовні вимоги у наведеній сумі є правомірними та підлягають задоволенню. Натомість вимоги про стягнення 52047,43 грн є безпідставними, оскільки у період з 21.02.2022 по 07.11.2022 земельна ділянка не набула статусу об`єкта цивільних прав та Відповідач не був її фактичним користувачем.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Судовими витратами у справі є витрати Позивача на сплату судового збору у сумі 2684 грн, які у відповідності до статті 129 ГПК України покладаються на Відповідача пропорційно задоволеним вимогам, а саме у сумі 867,20 грн, яка обрахована виходячи з 32,31 % задоволених вимог.

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 238, 240 ГПК України,

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Маркова Дмитра Андрійовича ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Олександрійської міської ради (28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, проспект Соборний, буд. 59; ідентифікаційний код 33423535) 24845,44 грн збережених без достатньої правової підстави та 867,20 грн компенсації по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позову у задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.К. Закурін

Копії рішення надіслати:

- в електронній формі до Електронного кабінету Олександрійській міській раді;

- ФОП Маркову Д.А. на поштову адресу: АДРЕСА_2 .