ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" березня 2023 р. Справа №914/3304/22

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Кравчук Н.М.

суддів Кордюк Г.Т.

Скрипчук О.С.

секретар судового засідання Гавриляк І.В.

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Львівгаз за вих. б/н від 01.02.2023 (вх. № ЗАГС 01-05/358/23 від 06.02.2023)

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 17.01.2023 (суддя Кидисюк Р.А.)

у справі № 914/3304/22

за позовом: Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Львівгаз, м. Львів

до відповідача: Комунального підприємства Жовкватеплоенерго, м. Жовква Львівської області

про стягнення 958227,00 грн заборгованості

за участю учасників справи:

від позивача: не з`явилися;

від відповідача: не з`явилися,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Львівгаз до Комунального підприємства Жовкватеплоенерго про стягнення 958227,00 грн заборгованості за договором на розподіл природного газу №42АТLv1361-18 від 01.01.2016.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 28.12.2022 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали на усунення допущених недоліків шляхом надання суду доказів сплати судового збору в сумі 14373,4 грн.

11.01.2023 на виконання вимог ухвали суду від 28.12.2022 представником позивача подано заяву вх.№728/23, відповідно до якої останній просив суд повторно розглянути клопотання про відстрочення сплати судового збору до винесення рішення у вказаній справі з урахуванням наведених обставин, відкрити провадження у справі № 914/3304/22.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 17.01.2023 року у задоволенні клопотання (вх.№729/23 від 11.01.2023) Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Львівгаз про виправлення описки в позовній заяві відмовлено. Позовну заяву АТ Оператор газорозподільної системи Львівгаз до КП Жовкватеплоенерго про стягнення 958227,00 грн заборгованості за договором на розподіл природного газу №42АТLv1361-18 від 01.01.2016 з доданими до неї документами повернуто позивачу.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необгрунтованою, винесену з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального, просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 17.01.2023 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зокрема, апелянт зазначає, суд першої інстанції порушив статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обмежив право АТ «Львівгаз» на доступ до суду, проявивши надто формальне відношення. Суд не з`ясував чи була у позивача можливість сплатити велику суму судового збору, не взяв до уваги, що на момент подачі позову в АТ «Львівгаз» було накладено арешт на всі грошові кошти в межах виконавчого провадження №69868544, а звернення АТ «Львівгаз» з позовом до відповідача про стягнення заборгованості зумовлене необхідністю додаткового поступлення грошей на рахунки АТ «Львівгаз» з метою виконання судового рішення наказу №914/1974/17 від 14.09.2022. Тому, на думку апелянта, повернення позовної заяви АТ «Львівгаз» не відповідає завданням господарського судочинства і є неправомірним обмеженням доступу до правосуддя; Законом України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» встановлено мораторій протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, на підвищення для всіх категорій споживачів тарифів на послуги з розподілу природного газу і, оскільки АТ «Львівгаз» отримує грошові кошти лише з тарифу на розподіл природного газу, товариство не в змозі платити грошові кошти за відсутності таких надходжень.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.02.2023 справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: Кравчук Н.М. - головуючий суддя, члени колегії судді Кордюк Г.Т. та Скрипчук О.С.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 07.02.2023 відкрито апеляційне провадження, призначено розгляд справи на 07.03.2023.

07.03.2023 на адресу суду надійшов відзив Комунального підприємства «Жовкватеплоенерго» на апеляційну скаргу, у якому, зокрема, відповідач зазначає, що на момент подачі скаржником позову про стягнення з відповідача заборгованості за послуги з розподілу природного газу у сумі 958 227,00 грн за період вересень 2022 року та листопад 2022 року за договором № 42АТLv1361-18 від 01.1.2016 року шляхом підписання заяви - приєднання до умов договору розподілу природного газу, заборгованість фа ктично складала 313779,28 грн, що підтверджується долученими позива чем актами наданих послуг (АКТ № ЛВЯ82095118 від 30 вересня 2022 року на суму 156889,64 грн та АКТ № ЛВЯ82117016 від 30 листопада 2022 року на суму 156 889,64 грн). Як вбачається із розрахунку заборгованості за розподіл природного газу наданого позивачем, місячна вартість послуг вказана вірно, але загальна сума заборгованості не відповідає сумі, зазначеній у актах про надання послуг, відповідно судовий збір не складає суму 14 373,40 грн.

Відповідач також звертає увагу, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що в період скерування позовної заявив та клопотання про відстрочення сплати судового збору (кінець грудня 2022 року) приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Пилипчуком В.Г., в межах виконавчого провадження № 69868544 було накладено арешт на всі рахунки позивача та недостатньо коштів на рахунках позивача, через що такий був позбавлений можливості виконати вимоги ухвали та сплатити судовий збір у сумі 4 706,68 грн. (Не надано довідки про рух коштів АТ Львівгаз на рахунках відкритих у банківських установах).

Окрім того, відповідач зазначив, що 31 січня 2023 року, 09 лютого 2023 року, 14 лю того 2023 року та 27 лютого 2023 року відповідач оплатив заборгованість за розподіл природного газу позивачу на загальну суму 313 779,28 грн, відповідно до платіжних доручень № 110 від 31 січня 2023 року, № 167 від 09 лютого 2023 року, №179 від 14 лютого 2023 року та № 232 від 27 лю того 2023 року. Станом на 27 лютого 2023 року заборгованість погашено відповідачем у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, відповідач просив відмовити позивачу у задоволені апеляційної скарги повністю.

В судове засідання 07.03.2023 скаржник участі повноважного представника не забезпечив, однак, на адресу суду надіслав клопотання про розгляд справи без участі представника апелянта вх. № 01-04/1577/23 від 07.03.2023.

Представник відповідача 07.03.2023 в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Враховуючи відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, належне повідомлення сторін про дату, час та місце судового засідання, колегія суддів ухвалила здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності представників сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, взявши до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, а відтак оскаржувану ухвалу слід залишити без змін, з огляду на наступне.

Правові засади справляння судового збору платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено в Законі України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовних заяв майнового характеру, що подаються до господарських судів, судовий збір сплачується в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 1 січня 2022 року установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 2 481,00 грн.

Як вбачається з копії позовної заяви, предметом заявленого позову є майнова вимога, а саме стягнення заборгованості в розмірі 958227,00 грн. Отже, за подання до господарського суду позовної заяви АТ «ОГС «Львівгаз» сплаті підлягав судовий збір у розмірі 14373,4 грн.

Відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справах за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці, батьки які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Із системного аналізу змісту зазначеної норми вбачається, що положення підпунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення підпункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто, предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (такий висновок про застосування статті 8 Закону України «Про судовий збір» наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18).

Необхідно зазначити, що встановлений статтею 8 Закону України «Про судовий збір» перелік умов, для звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення є вичерпним.

Колегія суддів апеляційної інстанції відхиляє доводи апелянта про те, що відмова у відстроченні сплати судового збору є неправомірним позбавленням права на доступ до правосуддя.

Так, необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, що узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України», право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення від 28 травня 1985 року у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства» (пункт 57).

Також Європейський суд з прав людини в рішенні «Креуз проти Польщі» у справі 28249/95 від 19.06.2001 зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Оскільки АТ «ОГС «Львівгаз» (позивач у цій справі) є юридичною особою, а предметом спору не заявлено захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, чи відшкодування шкоди здоров`ю, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення поданого клопотання про відстрочення сплати судового збору.

При цьому, в такому випадку відсутність правових підстав для відстрочення сплати судового збору не пов`язана з майновим критерієм, тому відсутня також необхідність встановлення факту реальної можливості позивача оплатити суму судового збору (дослідження обставин щодо накладення у виконавчому провадженні арешту на грошові кошти позивача в межах суми звернення стягнення за виконавчим документом).

Відтак, встановивши, що у встановлений в ухвалі про залишення позовної заяви строк на усунення недоліків позивач не сплатив судового збору за подання позовної заяви у встановленому законом порядку та розмірі, тобто, не усунув встановлені судом недоліки, місцевий господарський суд обґрунтовано повернув позовну заяву на підставі частини четвертої статті 174 ГПК України.

Відповідно до п.п.1, 2 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно із п.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України , якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи наведене, зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи, беручи до уваги межі перегляду оскаржуваної ухвали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, а оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

В порядку положень ст.129 ГПК України, сплачений скаржником за подання апеляційної скарги судовий збір слід покласти на скаржника.

Відповідно до ч.5 ст.240 ГПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 269, 270, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» за вих. б/н від 01.02.2023 (вх. № ЗАГС 01-05/358/23 від 06.02.2023)залишити без задоволення.

2.Ухвалу Господарського суду Львівської області від 17.01.2023 у справі №914/3304/22 залишити без змін.

3.Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

4.Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

5.Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, встановлені ст. 287, 288 ГПК України протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 16.03.2023.

Головуючий суддя Н.М.Кравчук

Судді Г.Т. Кордюк

О.С. Скрипчук