РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.03.2023Справа № 910/10019/22

За позовом ОСОБА_1 ;

до Міністерства юстиції України;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тавтєлєв Андрій Валентинович (третя особа 1);

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 (третя особа 2);

про визнання незаконним та скасування наказу.

Суддя Мандриченко О.В.

Секретар судового засідання Рябий І.П.

Представники:

Від позивача: Лисенко С. В., адвокат, ордер серії АІ № 1360265 від 06.03.2023;

Від відповідача: Субота О. В., уповноважена особа;

Від третьої особи 1: не з`явилися;

Від третьої особи 2: Пономарьов М.М., адвокат, ордер серії АА № 1264988 від 10.01.2023.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Господарського суду міста Києва, в якому останній просить суд визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства юстиції України № 3944/5 від 19.09.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2022 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачу спосіб і строк для усунення недоліків позовної заяви.

18.10.2022 на адресу суду від ОСОБА_1 надійшли документи на виконання вимог ухвали суду від 04.10.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.10.2022 відкрито провадження у справі № 910/10019/22 та вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 22.11.2022.

До господарського суду від Міністерства юстиції України надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.12.2022 постановлено залучити до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тавтєлєва Андрія Валентиновича, а також постановлено залучити до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 .

До господарського суду 09.01.2023 від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тавтєлєва Андрія Валентиновича надійшли письмові пояснення по суті спору.

До господарського суду 10.01.2023 від ОСОБА_2 надійшли письмові пояснення по суті спору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.01.2023 постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу № 910/10019/22 до судового розгляду по суті на 07.02.2023.

У судовому засіданні 07.02.2023 було оголошено перерву до 07.03.2023.

Під час розгляду спору по суті у судовому засіданні 07.03.2023 представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 07.03.2023 проти позовних вимог заперечував, у задоволенні позову просив відмовити з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву.

Представник ОСОБА_2 у судовому засіданні 07.03.2023 надав пояснення по суті спору.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тавтєлєв Андрій Валентинович у судове засідання 07.03.2023 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Судом враховано, що в силу вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25 січня 2006 року, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

З огляду на наведене та з урахуванням того, що неявка представника третьої особи 1 не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

07.03.2023 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

19.09.2022 Міністерством юстиції України (далі також - відповідач) видано наказ № 3944/5, яким:

- скаргу ОСОБА_2 від 07.08.2022 задоволено частково;

- скасовано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційну дію від 05.08.2022 № 031000044 "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу", проведену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тавтєлєвим Андрієм Валентиновичем (далі також - приватний нотаріус Тавтєлєв А.В.) щодо Товариства обмеженою відповідальністю "Євромастила" (ідентифікаційний код юридичної особи 33054189) (далі також - ТОВ "Євромастила", Товариство);

- тимчасово блоковано приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Тавтєлєву Андрію Валентиновичу доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань строком на 1 (один) місяць.

Вказаний наказ видано відповідачем на підставі абз. 2 ч. 6, п. 1, 4 ч. 7 ст. 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" (далі також - Закон), Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128 (далі - Порядок № 1128), а також висновку центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції (далі також - Колегія) від 29.08.2022.

Згідно з висновком центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 29.08.2022 вказаною колегією розглянуто скаргу ОСОБА_2 від 07.08.2022 на реєстраційну дію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) від 05.08.2022 № 031000044 "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу", проведену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тавтєлєвим Андрієм Валентиновичем щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Євромастила" (ідентифікаційний код юридичної особи 33054189).

При цьому, вказаний висновок Колегії мотивовано тим, що підставою для проведення оскаржуваної реєстраційної дії слугував, зокрема, протокол загальних зборів учасників ТОВ "Євромастила" від 03.08.2022 № 01/08, відповідно до якого від імені учасника Товариства, ОСОБА_1 , на підставі довіреності, посвідченої 20.07.2022 адвокатом-нотаріусом Іреною Файн за № 3234/22 (далі - довіреність від 20.07.2022), діяв ОСОБА_3 , та були прийняті рішення, зокрема, про зміну місцезнаходження та керівника Товариства, справжність підпису на протоколі, а також повноваження представника перевірено та засвідчено приватним нотаріусом Тавтєлєвим А.В. 04.08.2022 за № 314, з використання спеціального бланку нотаріальних документів серії НСА № 678636, однак Колегією з відомостей ЄДР встановлено, що приватному нотаріусу Тавтєлєву А.В. для проведення оскаржуваної реєстраційної дії не було подано довіреність від 20.07.2022, у зв`язку з чим Колегія дійшла висновку, що приватний нотаріус Тавтєлєв А.В. мав відмовити у проведенні оскаржуваної реєстраційної дії на підставі пункту 4 частини 1 статті 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань".

Позивач вважає наказ № 3944/5 від 19.09.2022 протиправним, таким, що порушує його права та просить суд його скасувати, оскільки стверджує, що підхід відповідача є формальним, а заявником, при поданні приватному нотаріусу Тавтєлєву А.В., було надані всі необхідні документи.

Заперечуючи заявлені позовні вимоги, відповідач вказує, що оскаржуваним наказом скасовано реєстраційну дію щодо зміни керівника та місцезнаходження ТОВ "Євромастила", однак скасування зазначеної реєстраційної дії ніяким чином не впливає на законні права та інтереси позивача, як учасника Товариства, оскільки ця реєстраційна дія не стосується зміни обсягу корпоративних прав позивача.

Також відповідача зазначає, що Колегією з відомостей ЄДР встановлено, що приватному нотаріусу Тавтєлєву А.В. для проведення оскаржуваної реєстраційної дії не було подано довіреність від 20.07.2022, а тому у приватного нотаріуса була відсутня підстава для проведення реєстраційної дії.

Приватний нотаріус Тавтєлєв А.В. у письмових поясненнях зазначає, що скановану копію довіреності від 20.07.2022 ним було помилково не додано до оскаржуваної реєстраційної дії (зміни інформації про Товариство), а було додано до наступної реєстраційної дії (зміни складу учасників Товариства).

У своїх письмових поясненнях ОСОБА_2 вказує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували, що довіреність від 20.07.2022 була надана приватному нотаріусу Тавтєлєву А.В. для вчинення реєстраційної дії, а відтак у нотаріуса була відсутня підстава для проведення реєстраційної дії.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін та третіх осіб, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог, зважаючи на наступне.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 05.08.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тавтєлєвим Андрієм Валентиновичем проведено реєстраційну дію № 031000044 "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу" щодо Товариства обмеженою відповідальністю "Євромастила".

Як вбачається з опису документів, що подаються заявником для проведення державної реєстрації в ЄДР Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу", підставою для проведення вказаної реєстраційної дії були наступні документи:

- заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в ЄДР;

- документ про сплату адміністративного збору;

- рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, а саме протокол загальних зборів учасників ТОВ "Євромастила" від 03.08.2022 № 01/08, відповідно до якого від імені учасника Товариства ОСОБА_1 на підставі довіреності, посвідченої 20.07.2022 адвокатом-нотаріусом Іреною Файн за № 3234/22, діяв Яковлев Валерій Карелович, та були прийняті рішення, зокрема, про зміну місцезнаходження та керівника Товариства, справжність підпису на протоколі, а також повноваження представника перевірено та засвідчено приватним нотаріусом Тавтєлєвим А.В. 04.08.2022 за № 314, з використання спеціального бланку нотаріальних документів серії НСА № 678636;

- документ про сплату адміністративного збору.

У п. 3 висновку Колегії від 29.08.2022 вказано, що підставою для проведення оскаржуваної реєстраційної дії слугував, зокрема, протокол загальних зборів учасників ТОВ "Євромастила" від 03.08.2022 № 01/08, відповідно до якого від імені учасника Товариства, ОСОБА_1 , на підставі довіреності, посвідченої 20.07.2022 адвокатом-нотаріусом Іреною Файн за № 3234/22 (далі - довіреність від 20.07.2022), діяв Яковлев Валерій Карелович, та були прийняті рішення, зокрема, про зміну місцезнаходження та керівника Товариства, справжність підпису на протоколі, а також повноваження представника перевірено та засвідчено приватним нотаріусом Тавтєлєвим А.В. 04.08.2022 за № 314, з використання спеціального бланку нотаріальних документів серії НСА № 678636.

У п. 4-5 висновку Колегії від 29.08.2022 зазначено, що відповідно до частини 25 статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", у разі участі представника засновника (учасника) юридичної особи у прийнятті рішення уповноваженим органом управління юридичної особи додатково подається примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) документа, що засвідчує його повноваження. ???Проте, Колегією з відомостей ЄДР встановлено, що приватному нотаріусу Тавтєлєву А.В. для проведення оскаржуваної реєстраційної дії не було подано довіреність від 20.07.2022.

Відповідно до п. 6-8 висновку Колегії від 29.08.2022, згідно з пунктом 4 частини 1 статті 28 Закону підставою для відмови у державній реєстрації є подання документів або відомостей, передбачених цим Законом, не в повному обсязі. З огляду на зазначене, Колегія дійшла висновку, що приватний нотаріус Тавтєлєв А.В. мав відмовити у проведенні оскаржуваної реєстраційної дії на підставі пункту 4 частини 1 статті 28 Закону. ?? Таким чином, об`єктивно та всебічно дослідивши обставини, викладені в матеріалах скарг, та після перевірки відомостей ЄДР, Колегією встановлено, що оскаржувана реєстраційна дія є протиправною.

Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону, систему органів у сфері державної реєстрації становлять, зокрема Міністерство юстиції України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону, державний реєстратор юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - державний реєстратор) - особа, яка перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації, нотаріус.

Як вбачається з п. 8 ч. 2 ст. 5 Закону, до повноважень Міністерства юстиції України у сфері державної реєстрації належить, зокрема розгляд скарг на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України та прийняття обов`язкових до виконання рішень, передбачених цим Законом.

Згідно з ч. 25 ст. 17 Закону, у разі участі представника засновника (учасника) юридичної особи у прийнятті рішення уповноваженим органом управління юридичної особи додатково подається примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) документа, що засвідчує його повноваження.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 28 Закону, підставою для відмови у державній реєстрації є подання документів або відомостей, передбачених цим Законом, не в повному обсязі.

Частиною 1 ст. 34 Закону встановлено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. Рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України або до суду. Рішення, дії або бездіяльність Міністерства юстиції України можуть бути оскаржені до суду.

Як передбачено ч. 2 ст. 34 Закону, Міністерство юстиції України розглядає: 1) скарги на проведені державним реєстратором реєстраційні дії; 2) скарги на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України; 3) повідомлення державного реєстратора про виявлений ним факт використання його ідентифікаторів доступу до Єдиного державного реєстру іншими особами.

Частинами 3, 4 ст. 34 Закону передбачено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів особою, права якої порушено, протягом двох місяців з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення своїх прав, але не пізніше одного року з дня прийняття відповідного рішення, здійснення дії або бездіяльності. Скарга на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації подається у письмовій формі та має містити відомості про прізвище, ім`я, по батькові (найменування) скаржника, його місце проживання (місцезнаходження), номер телефону та/або адресу електронної пошти, суть (реквізити) оскаржуваного рішення, дій або бездіяльності, обставини, якими обґрунтовується порушення прав скаржника, а також прохання (вимоги) скаржника та дату складення скарги. Якщо з дня прийняття оскаржуваного рішення, здійснення дії або бездіяльності спливло більше двох місяців, а у випадку, передбаченому абзацом другим частини третьої цієї статті, - більше одного місяця, скарга має містити також відомості про дату, коли скаржник дізнався про порушення своїх прав. Скарга на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації має бути підписана скаржником. Така скарга може бути подана в електронній формі, за умови підписання її скаржником з використанням засобів електронної ідентифікації з високим рівнем довіри. До скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації можуть бути додані документи (їх копії), що підтверджують порушення прав скаржника. До скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації, що подається представником скаржника, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження, або копія такого документа, засвідчена у встановленому порядку.

Як вбачається з ч. 6 ст. 34 Закону, за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації Міністерство юстиції України, його територіальні органи приймають одне з таких мотивованих рішень, яке не пізніше наступного робочого дня з дня його прийняття розміщується на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України чи відповідного територіального органу: про задоволення скарги (якщо оскаржувані рішення, дії або бездіяльність не відповідають законодавству у сфері державної реєстрації); про відмову в задоволенні скарги (якщо оскаржувані рішення, дії або бездіяльність відповідають законодавству у сфері державної реєстрації); про залишення скарги без розгляду по суті.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України визначений Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1128 від 25.12.2015 затверджено Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції.

Відповідно до п. 3, 4 Порядку № 1128, скарга у сфері державної реєстрації реєструється у день її надходження до Мін`юсту чи відповідного територіального органу відповідно до вимог законодавства з організації діловодства у державних органах. Скаржник може відкликати подану ним скаргу у сфері державної реєстрації до прийняття Мін`юстом чи відповідним територіальним органом рішення щодо неї. Відкликана скарга у сфері державної реєстрації залишається без розгляду, про що повідомляється скаржнику. Розгляд скарги у сфері державної реєстрації здійснюється у строки, встановлені Законом України "Про звернення громадян".

Пунктом 9 Порядку № 1128 встановлено, що під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації Мін`юст чи відповідний територіальний орган встановлює наявність обставин, якими обґрунтовано скаргу, та інших обставин, які мають значення для її об`єктивного розгляду, зокрема шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), у разі необхідності витребовує документи (інформацію) і вирішує: 1) чи мало місце рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту; 2) чи було оскаржуване рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту прийнято, вчинено на законних підставах; 3) чи належить задовольнити скаргу у сфері державної реєстрації або відмовити в її задоволенні; 4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у скарзі у сфері державної реєстрації; 5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

Як визначено п. 14 Порядку № 1128, за результатами розгляду скарги у сфері державної реєстрації, у тому числі колегіально, Мін`юст чи відповідний територіальний орган приймає рішення про задоволення скарги у сфері державної реєстрації або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених законом. Рішення про задоволення скарги у сфері державної реєстрації або про відмову в її задоволенні, висновок колегії (у разі розгляду скарг у сфері державної реєстрації колегіально) або їх засвідчені копії розміщуються на офіційному веб-сайті Мін`юсту чи відповідного територіального органу не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після прийняття рішення Мін`юстом чи відповідним територіальним органом. За результатами розгляду скарги у сфері державної реєстрації у строки, встановлені Законом України "Про звернення громадян", засвідчені в установленому законодавством порядку відповідні копії рішень Мін`юсту чи його територіального органу, копії висновків колегії (у разі розгляду скарг у сфері державної реєстрації колегіально) разом із супровідним листом надсилаються скаржнику.

Відповідно до п. 9 розділу ІІ Порядку державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 359/5 від 09.02.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.02.2016 за № 200/28330 (далі - Порядок № 359/5), з поданих для державної реєстрації документів державний реєстратор, уповноважена особа суб`єкта державної реєстрації виготовляють електронні копії таких документів шляхом їх сканування, які долучаються до заяви, зареєстрованої у Єдиному державному реєстрі. Документи, що містять більше однієї сторінки, скануються в один файл. У разі перевищення допустимого для завантаження файла розміру такий файл розділяється на декілька файлів. Електронні копії документів мають бути придатні для сприйняття їх змісту. За відповідність електронних копій документів для державної реєстрації оригіналам таких документів у паперовій формі відповідає особа, яка виготовила електронні копії документів.

Як встановлено абз. 3 п. 17 Порядку № 359/5, документи, подані для державної реєстрації в електронній формі, документи та/або відомості, сформовані державним реєстратором за допомогою програмних засобів ведення Єдиного державного реєстру під час державної реєстрації, а також електронні копії оригіналів документів для державної реєстрації, виготовлені шляхом сканування та долучені до відповідної заяви, зберігаються в електронній формі у цьому реєстрі.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, приватному нотаріусу Тавтєлєвому А. В. для вчинення реєстраційної дії № 031000044 "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу" щодо Товариства обмеженою відповідальністю "Євромастила" не було надано довіреність від 20.07.2022.

Електронної копії вказаної довіреності, у відповідності до Порядку № 359/5, приватним нотаріусом Тавтєлєвим А. В. зроблено не було, про що зазначає сам нотаріус в своїх поясненнях.

Також суд зазначає, що як додаток в описі документів, що подаються заявником для проведення державної реєстрації в ЄДР "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу", який наданий до суду приватним нотаріусом Тавтєлєвим А. В., довіреність від 20.07.2022 відсутня.

А тому суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Тавтєлєв А. В., в порушення приписів ст. 17, 28 Закону та Порядку № 359/5 вчинив реєстраційну дію № 031000044 "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу" щодо Товариства обмеженою відповідальністю "Євромастила" без наявної на те підстави, оскільки доказів на підтвердження подання нотаріусу довіреності від 20.07.2022 для вчинення реєстраційної дії № 031000044 як до суду за час розгляду справи так і до Міністерства юстиції України під час розгляду скарги ОСОБА_2 позивачем не надано.

Враховуючи наведене суд вказує, що реєстраційна дія № 031000044 проведена приватним нотаріусом Тавтєлєвим А. В. за наявності підстави для відмови у такій державній реєстрації, а відтак наказ Міністерства юстиції України № 3944/5 від 19.09.2022 є законним та не підлягає скасуванню.

За вказаних обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України № 3944/5 від 19.09.2022.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 Господарського кодексу України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Суд зазначає, що під порушеним правом слід розуміти такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Установивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог. Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Суд вважає за необхідне зазначити, що оскаржуваним наказом скасовано реєстраційну дію щодо зміни керівника та місцезнаходження ТОВ "Євромастила", однак скасування зазначеної реєстраційної дії ніяким чином не впливає на законні права та інтереси позивача, як учасника Товариства, оскільки ця реєстраційна дія не стосується зміни обсягу корпоративних прав позивача та не встановлює для останнього нових обов`язків.

Більш того, уповноважена особа Товариства на подання нотаріусу документів для проведення державної реєстрації змін відомостей про юридичну особу не позбавлена права звернутися до нотаріуса з такою заявою, надавши при цьому повний комплект документів необхідних для проведення такої реєстраційної дії після її скасування.

Також суд зазначає, що позивач просить суд визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України № № 3944/5 від 19.09.2022 повністю, проте вказаним наказом, крім скасування реєстраційної дії № 031000044, також вирішено тимчасово блокувати приватному нотаріусу Тавтєлєва А. В. доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у той же час, позивачем не вказано, яким чином наказ у відповідній частині порушує його права та охоронювані законом інтереси.

Згідно з частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як вказано в статті 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено що, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

В статті 79 Господарського процесуального кодексу України вказано, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають покладенню на позивача.

Надаючи оцінку іншим доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії"). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії", № 37801/97 від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", №49684/99 від 27 вересня 2001 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах від 13.03.2018, від 24.04.2019 Верховного Суду по справах №910/13407/17 та №915/370/16.

З огляду на вищевикладене, всі інші заяви, клопотання, доводи та міркування учасників судового процесу залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як законодавчо необґрунтовані та безпідставні.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 22.03.2023.

Суддя О.В. Мандриченко