ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відстрочення виконання рішення суду

15.03.2023м. Дніпро№ 904/3071/22

Суддя Ярошенко В.І., розглянувши заяву Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", м. Нікополь Дніпропетровської області про відстрочення виконання судового рішення:

У справі:

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська Машинобудівна Компанія", м. Дніпро

до: Акціонерного товариства "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ", м. Нікополь, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за договором поставки

за зустрічним позовом Акціонерного товариства "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ", м. Нікополь, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська Машинобудівна Компанія", м. Дніпро

про стягнення пені та штрафу за порушення строків поставки товару

за участю секретаря судового засідання Головаха К.К.

Представники:

Від позивача: Сагайдак А.В

Від Відповідача Ковтуненко Р.О

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровська Машинобудівна Компанія" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" про стягнення заборгованості за договором поставки № 2103883 від 30.07.2021 на суму основної заборгованості - 1 800 000 грн, пені - 34 520, 55 грн та 3% річних - 3 550, 68 грн.

Ухвалою суду від 21.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 19.10.2022.

13.10.2022 Акціонерне товариство "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" подало до Господарського суду Дніпропетровської області зустрічну позовну заяву та відзив на позов.

Ухвалою суду від 19.09.2022 відкладено підготовче засідання на 14.11.2022.

Ухвалою суду від 14.11.2022 відкладено підготовче засідання на 12.12.2022.

В судовому засіданні 12.12.2022 сторони надали усні пояснення та заперечення по справі.

Ухвалою суду від 12.12.2022 закрито підготовче провадження. Справу призначено до розгляду в засіданні по суті на 17.01.2023.

17.01.2023 оголошено протокольну перерву до 13.02.2023.

В судовому засіданні 13.02.2023 у нарадчій кімнаті ухвалено судове рішення в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України з оформленням вступної та резолютивної частин.

Закрито провадження у справі в частині стягнення з Акціонерного товариства "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" основного боргу у розмірі 270 000 грн.

Первісний позов задоволено частково.

Стягнуто з Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" (53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 310; ідентифікаційний код 00186520) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровська машинобудівна компанія» (49017, м. Дніпро, вул. Повітрофлотська, буд. 2А; ідентифікаційний код 40749589) суму основного боргу у розмірі 1 530 000 грн, пеню у розмірі 17 260, 28 грн, 3 % річних у розмірі 3 550, 68 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 27 571, 07 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову Акціонерного товариства "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська Машинобудівна Компанія" про стягнення пені та штрафу за порушення строків поставки товару відмовлено в повному обсязі.

17.02.2023 АТ "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" подав до суду заяву про відстрочення виконання судового рішення.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2023 призначено розгляд заяви на 24.02.2023.

24.02.2023 судове засідання не відбулось у зв`язку із щорічною відпусткою судді В.І. Ярошенко.

У зв`язку із виходом судді В.І. Ярошенко з відпустки, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.02.2023, суд призначив заяву до розгляду в судовому засіданні на 15.03.2023.

В судовому засіданні 15.03.2023 сторони надали усні пояснення та заперечення по справі.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська Машинобудівна Компанія" подав клопотання про витребування доказів, в якому просить витребувати у Акціонерного товариства "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" звіт про фінансові результати за 2022 рік, який має містити числове значення (в гривнях) за звітний: який чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), який чистий чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), який чистий фінансовий результат: прибуток та який збиток за друге півріччя 2022 року.

Розглянувши дане клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська Машинобудівна Компанія", суд приходить до висновку про відмову у його задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Звертаючись із заявою про відстрочення виконання судового рішення, АТ "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" визначило обсяг документів, що підтверджують викладені в цій заяві обставини.

Відповідно до вимог ст.ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Так, досліджуючи матеріали справи № 904/3071/22 судом встановлено, що у суду достатньо документів, наданих сторонами у справі для розгляду заяви про відстрочення виконання судового рішення, а тому не вбачаються підстави для витребування додаткових доказів для приєднання до матеріалів справи.

Отже, розглянувши заяву про відстрочення виконання рішення суду, дослідивши надані відповідачем (боржником) до заяви документи, зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 331 Господарського процесуального кодексу України заява про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України одним з основних засад господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Статтею 1291 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За положеннями частини другої ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За приписами ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч.5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України).

Суд наголошує, що відстрочка за своєю суттю є відкладенням (перенесенням) виконання рішення на новий строк, який визначається судом, та не є підставою для звільнення від його виконання (від відповідальності за його невиконання).

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Зі змісту приписів ст.331 ГПК України вбачається, що розстрочення є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується виключно у виняткових випадках та за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв`язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його.

Відстрочка або розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання розстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

Особа, яка подала заяву про розстрочку або відстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі.

Із підстав, умов та меж надання відстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Для належного вирішення питання щодо надання відстрочки виконання судового рішення, суду необхідно з`ясувати чи наявні у справі докази, які б підтверджували добросовісну поведінку боржника і вжиття ним належних заходів для виконання рішення.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 вказаного кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так, саме на відповідача в контексті наведених приписів покладається обов`язок доведення існування відповідних підстав. Отже, до заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення суду.

До заяви про відстрочення виконання рішення суду у даній справі заявник додав:

протокол засідання комісії з визначення розміру шкоди, завданої підприємству внаслідок обстрілу 18.07.2022 від 17.08.2022 з додатками, протокол засідання комісії з визначення розміру шкоди, завданої підприємству внаслідок обстрілу 15.08.2022 від 22.08.2022 з додатками, повідомлення начальника 7ДПРЗ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області від 07.10.2022 за № 3204, повідомлення про виникнення НС (НП) не пов`язаною з пожежею та ліквідації її наслідків за вих. № 4554 від 20.12.2022, акт про пожежу від 16.12.2022, лист НЕК «Укренерго» № 01/57353 від 21.12.2022, довідка щодо чисельності працівників відповідача від 19.10.2022, довідку від 29.11.2022 №4-6877, довідка Нікопольської районної військової адміністрації № 622 від 02.12.2022, довідка Нікопольської районної військової адміністрації № 2 від 03.01.2023, довідка Нікопольської районної військової адміністрації № 63 від 01.02.2023, наказ про оголошення простою у серпні 2022 року окремим працівникам заводу № 279 від 29.07.2022, наказ про оголошення простою у вересні 2022 року окремим працівникам заводу № 312 від 31.08.2022, наказ про оголошення простою у жовтні 2022 року окремим працівникам заводу № 341 від 30.09.2022, наказ про оголошення простою у листопаді 2022 року окремим працівникам заводу № 379 від 31.10.2022, наказ про оголошення простою у грудні 2022 року окремим працівникам заводу № 412 від 30.11.2022, Наказ про оголошення простою у січні 2023 року окремим працівникам заводу № 453 від 30.12.2022, наказ про оголошення простою у лютому 2023 року окремим працівникам заводу

№30 від 31.01.2023.

Інших суттєвих причин та доказів неможливості або складності процедури виконання рішення суду, а також інших обставин виняткового характеру, які могли б бути розцінені як підстава для відстрочки виконання рішення суду заявником не надано.

Так, даний спір виник з вини відповідача. Складний економічний стан підприємства не є безумовною підставою для відстрочення виконання рішення суду. А наявність військового стану наразі впливає на господарську діяльність обох підприємств. Сторони по справі знаходяться в рівнозначних економічних умовах.

Суд звертає увагу, що позивач наразі перебуває у складних економічних умовах, так само як і відповідач.

У даному аспекті суд зазначає, що відстрочка може надаватися при наявності дійсного бажання виконувати зобов`язання перед позивачем, але за наявності певних перешкод. Відповідач не продемонстрував добросовісного ставлення до виконання свого обов`язку.

Крім того, суд зауважує, що заявником не подано доказів щодо впевненої можливості виконання рішення суду за умови його відстрочення або доказів щодо термінів та шляхів отримання коштів для розрахунку із позивачем. Так, заявник у заяві не навів будь-якого обґрунтування за рахунок яких саме надходжень він планує погашати борг за рішенням суду у справі № 904/3071/22.

Виходячи з викладеного вище, приймаючи до уваги ступінь вини відповідача у виникненні спору, а також недоведеність відповідачем наявність конкретних обставин які суттєво ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення суду в цій справі, беручи до уваги відсутність згоди стягувача для надання відстрочки, правові підстави для задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду відсутні.

Суд також зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Таким чином, заява Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" про відстрочення виконання рішення задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська Машинобудівна Компанія" про витребування доказів відмовити.

В задоволенні заяви Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" про відстрочення виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2023 у справі № 904/3071/22 відмовити.

Ухвала набирає законної сили 16.03.2023 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.І. Ярошенко