РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.03.2023Справа № 910/882/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "К-Т-С" до Товариства з обмежено відповідальністю "Міронекс" про стягнення 39 500,00 грн,

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У січні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "К-Т-С" (далі - Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з вказаним позовом, посилаючись на те, що на виконання укладеного 18 лютого 2016 року між ним та Товариством з обмежено відповідальністю "Міронекс" (далі - Підприємство) договору про організацію перевезень вантажів автомобільним транспортом № 051 позивач надав відповідачу передбачені цією угодою послуги у січні-лютому 2022 року на суму 39 500,00 грн. Оскільки Підприємство взяте на себе за цим договором зобов`язання з оплати наданих йому послуг не виконало, позивач, посилаючись на статті 16, 509, 525-527, 530, 625, 901, 903, 909, 920 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статті 193, 198, 307 Господарського кодексу України (далі - ГК України), просив суд стягнути з відповідача вищезазначену суму боргу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23 січня 2023 року дану позовну заяву Товариства прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/882/23 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

14 лютого 2023 року на адресу суду від Підприємства надійшов відзив від 10 лютого 2023 року, в якому останнє, заперечуючи проти задоволення позову, вказало, що Товариство у порушення пункту 4.2. договору та пунктів 4, 5 заявок не надіслало йому повний пакет документів, а тому строк на оплату не настав.

Жодних інших клопотань та заяв по суті справи від сторін не надходило.

Відповідно до частин 5, 8 статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Враховуючи подання позивачем та відповідачем заяв по суті спору, беручи до уваги відсутність будь-яких клопотань сторін, в яких останні заперечували проти розгляду даної справи по суті, а також зважаючи на наявність у матеріалах справи усіх документів та доказів, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного її розгляду, суд дійшов висновку про можливість вирішення по суті наведеної справи за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

18 лютого 2016 року між Підприємством та Товариством укладено договір про організацію перевезень вантажів автомобільним транспортом № 051, за умовами якого останнє зобов`язалося на підставі письмових замовлень надати відповідачу послуги по організації перевезень вантажів автомобільним транспортом у міському, міжміському та міжнародному сполученні, а Підприємство - своєчасно оплатити такі послуги (пункти 1.1., 1.2., 3.2.8. договору).

Даний правочин підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений їх печатками.

Відповідно до пунктів 2.1., 2.2. договору Товариство організовує перевезення вантажів на підставі письмових замовлень на надання послуг з організації вантажних перевезень автомобільним транспортом в межах України або в міжнародному сполученні, підписаних уповноваженим представником Підприємства. Додаткові домовленості між сторонами можуть бути відображені в заявках. Підтвердженою вважається заявка, підписана сторонами і скріплена їх печатками (штампами). Підтверджена заявка є обов`язковою для виконання сторонами та є невід`ємною частиною цього правочину. Заявки оформлюються за допомогою факсимільного зв`язку.

Згідно з пунктом 4.1. Товариство виконує визначені договором послуги за плату і за рахунок Підприємства. Вартість послуг транспортного експедирування складається з: вартості послуг позивача, вартості транспортування (включаючи послуги, пов`язані з перевезенням вантажу), вартості додаткових послуг.

Відповідно до пункту 4.2. зазначеної угоди Підприємство перераховує на рахунок Товариства повну вартість послуг по організації перевезень протягом 7 банківських днів з моменту отримання належним чином оформленої товарно-транспортної (СRM, ТТН) накладної, податкової накладної, акта виконаних робіт та рахунку на оплату, якщо інше не вказано в заявці.

Ціни на послуги узгоджуються сторонами в заявках і вказуються у рахунках-фактурах (пункт 4.3. вказаного правочину).

За умовами пункту 8.1. договору він діє з моменту його підписання і до моменту розірвання його однією із сторін, про що повинно бути письмово повідомлено другій стороні не пізніше, ніж за 30 днів до дати розірвання при умові, що всі зобов`язання, взяті на себе позивачем та відповідачем згідно цієї угоди виконані в повному обсязі.

Судом встановлено, що на виконання умов договору сторонами підписано та скріплено печатками заявки на перевезення вантажів автомобільним транспортом: від 25 січня 2022 року № 1001153, від 4 лютого 2022 року № 10043984, від 7 лютого 2022 року № 1001154, від 7 лютого 2022 року № 10043985.

За умовами пунктів 4, 5 вказаних заявок розрахунки здійснюються в безготівковій формі шляхом перерахування Підприємством коштів на розрахунковий рахунок Товариства після отримання повного пакету документів: двох примірників ТТН з мокрою печаткою вантажоотримувача, акта виконаних робіт та рахунку, виписаних датою вивантаження, заявки та договору з мокрою печаткою Товариства. Документи повинні бути отримані не пізніше 10-ти днів після розвантаження. При запізненні оплата буде здійснена через 20 банківських днів.

У той же час, у заявках від 7 лютого 2022 року № 1001154 та від 25 січня 2022 року № 1001153 сторонами додатково було погоджено обов`язок щодо надіслання податкових накладних.

Судом встановлено, що позивачем було надано обумовлені договором та погоджені сторонами послуги, що підтверджується товарно-транспортними накладними: від 25 січня 2022 року № КлН_00481343, від 25 січня 2022 року № КлН_00481345, від 4 лютого 2022 року № 21900530, від 7 лютого 2021 року № 2378, від 7 лютого 2022 року № 12872.

На підставі вищезазначених товарно-транспортних накладних Товариство виставило Підприємству відповідні рахунки на оплату в загальному розмірі 39 500,00 грн: від 26 січня 2022 року № А на суму 5 000,00 грн, від 7 лютого 2022 року № А на суму 14 000,00 грн, від 8 лютого 2022 року № А на суму 12 000,00 грн від 9 лютого 2022 року № А на суму 8 500,00 грн.

30 травня 2022 року Товариство звернулося до Підприємства з вимогою від 27 травня 2022 року, у якій просило відповідача погасити вказану заборгованість за договором у розмірі 39 500,00 грн.

У своїй відповіді на вказану претензію Підприємство зазначило, що строк оплати не настав, оскільки позивач не надіслав повний пакет документів відповідачу, як це передбачено пунктом 4.2. договору. Відтак, вимогу про сплату вищевказаної суми боргу визнав необґрунтованою.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (частина 1 статті 909 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 906 ЦК України за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.

Частиною 1 статті 929 ЦК України передбачено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Положення цієї глави поширюються також на випадки, коли обов`язки експедитора виконуються перевізником (частина 2 статті 929 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 931 ЦК України розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як було зазначено судом, за умовами пункту 4.2. договору відповідач перераховує на рахунок позивача повну вартість послуг по організації перевезень протягом 7 банківських днів з моменту отримання належним чином оформленої товарно-транспортної (СRM, ТТН) накладної, податкової накладної, акта виконаних робіт та рахунку на оплату, якщо інше не вказано в заявці.

У пунктах 4, 5 заявок на перевезення вантажів автомобільним транспортом: від 25 січня 2022 року № 1001153, від 4 лютого 2022 року № 10043984, від 7 лютого 2022 року № 1001154, від 7 лютого 2022 року № 10043985, - визначено, що розрахунки здійснюються в безготівковій формі шляхом перерахування Підприємством коштів на розрахунковий рахунок Товариства після отримання повного пакету таких документів: двох примірників ТТН з мокрою печаткою вантажоотримувача, акта виконаних робіт та рахунку, виписаних датою вивантаження, заявки та договору з мокрою печаткою Товариства. Документи повинні бути отримані не пізніше10-ти днів після розвантаження. При запізненні оплата буде здійснена через 20 банківських днів. Окрім того, у заявках від 7 лютого 2022 року № 1001154 та від 25 січня 2022 року № 1001153 сторонами додатково також було погоджено обов`язок щодо надіслання податкових накладних.

Судом встановлено, що згідно опису вкладення в цінний лист від 30 травня 2022 року № 257 Товариство направило Підприємству: вимогу на оплату від 27 травня 2022 на суму 39 500,00 грн, заявку від 4 лютого 2022 року № 10043984, товарно-транспортну накладну від 4 лютого 2022 року № 21900530, рахунок від 7 лютого 2022 року № А, акт здачі-приймання виконаних робіт № А, податкову накладну № 634, заявку від 7 лютого 2022 року № 1001154, товарно-транспортну накладну від 7 лютого 2022 року № 2378, рахунок від 8 лютого 2022 року № А, акт здачі-приймання виконаних робіт №А, податкову накладна № 215, заявку від 25 січня 2022 року №1001153, товарно-транспортну накладну № КлН_00481343, товарно-транспортну накладну № КлН 00481345, рахунок від 26 січня 2022 року №А, акт здачі-приймання виконаних робіт № А, податкову накладну № 607, заявку від 7 лютого 2022 року № 10043985, товарно-транспортну накладну від 7 січня 2022 року № 12872, рахунок від 9 лютого 2022 року №А, акт здачі-приймання виконаних робіт № А, податкову накладна № 635.

Зі змісту вказаного опису вбачається, що вказані документи були направлені в одному примірнику.

Однак у заявках чітко визначений обов`язок позивача надіслати: два примірники ТТН з мокрою печаткою вантажоотримувача, акта виконаних робіт та рахунку, виписаних датою вивантаження, заявки та договору з мокрою печаткою Товариства. Окрім того, у заявках від 7 лютого 2022 року № 1001154 та від 25 січня 2022 року № 1001153 сторонами додатково також було погоджено обов`язок щодо надіслання податкових накладних.

Оскільки судом встановлено, що Товариство у порушення пункту 4 заявок не направило Підприємству всі обумовлені документи у вищезазначеній кількості, обов`язок Підприємства щодо сплати послуг за договором не настав, а тому цей позов є передчасним та не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин у задоволенні позову Товариства слід відмовити.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору залишаються за позивачем та відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 24 березня 2023 року.

СуддяЄ.В. Павленко