УХВАЛА

м. Київ

21.03.2023Справа № 910/14718/22

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТБУД ГАРАНТ" про відвід судді Демидова В.О. від розгляду справи № 910/14718/22 по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СИСТЕМ-ГРУП" (02091, місто Київ, ХАРКІВСЬКЕ ШОСЕ, буд. 61-А, квартира 90) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТБУД ГАРАНТ" (01010, м. Київ, вул. Московська (Печерський р-н), буд. 32/2) про стягнення 3 271 528, 85 грн

Без виклику учасників судового процесу.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СИСТЕМ-ГРУП" (далі-позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТБУД ГАРАНТ" (далі-відповідач) про стягнення 3 271 528, 85 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов укладеного між сторонами Договору підряду № 2807-01-СГ від 28.07.2020 року в частині своєчасної та повної оплати виконаних за договором робіт, у зв`язку із чим позивачем заявлено до стягнення 3 271,528,85 грн, з яких: сума основного боргу - 2 342 486,61 грн, пеня - 356 369,04 грн, інфляційні втрати - 506 390,74 грн та 3% річних - 66 282,46 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.01.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

18.01.2023 року через канцелярію суду від позивача надійшла заява про зміну предмета позову та усунення недоліків позовної заяви, а також докази усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.01.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 16.02.2022.

13.02.2023 через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання про продовження процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву та про відкладення підготовчого засідання, яке обґрунтоване тим, що останній не отримував матеріали позовної заяви, а з позовом ознайомився лише 07.02.2023, тобто фактично перебіг часу для надання відзиву почався із вказаної дати ознайомлення. З урахуванням наведеного, відповідач просить суд продовжити строк для подання відзиву до 22.02.23 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.02.2023 відповідача повідомлено про те що суд, без виходу до нарадчої кімнати у відповідності із ч. 4, 5 статті 233 ГПК України постановив ухвалу від 16.02.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, про задоволення клопотання відповідача про продовження процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву, продовження строку для подання відзиву до 22.02.2023 включно, у зв`язку із чим підготовче засідання відкладено на 09.03.2023.

21.02.2023 року через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру пені, 3% річних та інфляційних втрат.

21.02.2023 року через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній просив застосувати строк позовної давності до заявлених позовних вимог в частині стягнення пені та відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

21.02.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТБУД ГАРАНТ" звернулось до суду із зустрічною позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "СИСТЕМ-ГРУП" з вимогою зобов`язати ТОВ «СИСТЕМ-ГРУП» здійснити перерахунок вартості робіт за договору підряду № 2807-01-СГ від 28.07.2020 на основі ринкових цін на момент укладення даного договору, що застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до п. 2.1 договору договірна ціна може бути переглянута та уточнена сторонами за фактом виконання робіт, а відтак відповідач за первісним позовом вважає, що умовами договору передбачена можливість перегляду та уточнення сторонами договірної ціни по факту виконання робіт. Оскільки, на думку відповідача за первісним позовом, вартість робіт за договором може бути завищеною позивачем за первісним позовом в порівнянні до звичайних цін, відповідача за первісним позовом останній вважає, що така сума підлягає перерахунку на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами.

02.03.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої останній заперечує щодо аргументів викладених у відзиві та просить задовольнити позов.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.03.2023 року було зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТБУД ГАРАНТ залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

У судовому засіданні, яке відбулось 09.03.2023 був присутній представник позивача, представник відповідача не прибув, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Судом було поставлено на обговорення питання, щодо можливості закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.03.2023 підготовче провадження у справі № 910/14718/22 закрито та справу призначено до розгляду по суті на 23.03.23 о 10:15 год.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.03.2023 залишено без розгляду заяву про відвід судді Демидова В.О. від розгляду справи № 910/14718/22, оскільки заявником не було дотримано вимог ч.2 ст.170 ГПК України.

20.03.2023 через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТБУД ГАРАНТ" повторно надійшла заява про відвід судді Демидова В.О. від розгляду справи № 910/14718/22.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду 20.03.2023 заяву про відвід судді Демидова В.О. від розгляду справи № 910/14718/22 передано на розгляд судді Демидову В.О.

Вищевказана заява обґрунтована таким:

- « 09.03.2023 судове засідання у даній справі відбулося без участі Відповідача, і в цьому ж засіданні було закрито підготовче провадження. У цій же ухвалі вказано «...представник відповідача не прибув, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи». Але, до теперішнього часу будь-якого повідомлення про вказане судове засідання Відповідачем отримано не було. Більше того, у документах, що надавалися Відповідачем до господарського суду було вказано електронну пошту, і будь-якої інформації на неї також не приходило. Про зазначене судове засідання, що відбулося 09.03.2023 Відповідачу стало відомо лише 16.03.2023, як вказувалося вище з ухвали суду, яка була оприлюднена на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень»;

- «в підготовчому судовому засіданні, що відбулося 09.03.2023 р. без участі та належного повідомлення Відповідача, господарський суд:

1) всупереч його твердженню у вказаній ухвалі від 09.03.2023 не вирішив всіх питань, передбачених ст.182 ГПК України;

2) не дав змоги подати Відповідачу заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань та аргументів і мотиви їх визнання або відхилення.

Так у відповідності до цієї ж ухвали від 09.03.2023 « 02.03.2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої останній заперечує щодо аргументів викладених у відзиві та просить задовольнити позов.». Але наразі така відповідь на відзив Відповідачем ще не отримана. В той же час Відповідач бажає та має право надати такі заперечення (ст.167 ГПК України), які будуть подані після отримання вказаного відзиву;

3) не дав змоги подати Відповідачу реалізувати своє право на подачу зустрічного позову (ст.180 ГПК України), зокрема, як слідує із вказаної ж ухвали «ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.03.23 року було зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТБУД ГАРАНТ залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали». Але зазначена ухвала також Відповідачем отримана не була, тоді як навіть при отримання Відповідачем такої ухвали у дату її складання 06.03.2023, строк на виправлення недоліків (і це без урахування поштового обігу) не міг сплинути раніше 16.03.2023. Тобто, беручи до уваги, що питання прийняття зустрічного позову, яким, зокрема також Відповідачем обґрунтовуються заперечення проти позову повинні вирішуватись судом у підготовчому засіданні, суд, закривши підготовче засідання 09.03.2023 та призначивши справу до розгляду по суті виключив процесуальну можливість Відповідача таке право реалізувати;

4) висловитися усім учасникам процесу щодо призначення експертизи (клопотання про признання якої містить зустрічна позовна заява), в тому числі у відсутність Відповідача суд не міг з`ясувати чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі;

5) чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзив; не вирішив належним чином питання про вступ у справу інших осіб;

6) не вирішив всіх заяв та клопотань учасників справи; не встановив порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обгрунтовуються під час розгляду справи по суті; не з`ясовано розмір судових витрат;

7) не вирішено питання колегіального розгляду справи. Крім того, відповідно до ч,5 ст.185 ГГІК України суд з`ясовує думку сторін щодо дати призначення судового засідання для розгляду справи по суті».

Дослідивши обставини справи, заяву відповідача про відвід судді, суд дійшов наведеного нижче висновку.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (Заява №7577/02) від 03.05.2007 суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В рішенні у справі "Білуха проти України" (Заява №33949/02) від 09.11.2006 сказано: "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Відповідно до ч.1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

За положеннями ч.3 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Оскільки заява про відвід судді надійшла 20.03.2023, а судове засідання у справі 910/14718 /22 призначене до розгляду по суті на 23.03.2023, 10:15 год, суд дійшов висновку про наявність підстав розгляду питання про відвід судді судом, що розглядає справу.

Підстави відводу судді - це обставини, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді конкретної справи. Ці обставини можуть бути суб`єктивного характеру і стосуватися особистих зв`язків судді з особами, які беруть участь у справі, або його особистої поведінки щодо розгляду справи, чи об`єктивного характеру і стосуватися порушення порядку визначення судді для розгляду справи або процесуального статусу судді у справі, яка розглядалася раніше.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом у розумні строки.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Вирішення питань про застосування чинного законодавства є виключним правом судді, в провадженні якого знаходиться справа. При цьому результат вирішення вказаних питань не може свідчити про упереджене ставлення судді відповідно до сторін у справі, оскільки наявність чи відсутність підстав у відводі судді не може ставитися в залежність до результату застосування норм чинного законодавства. Також, втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддю у будь-який спосіб забороняється законом.

Стосовно твердження відповідача про те, що: « 09.03.2023 судове засідання у даній справі відбулося без участі Відповідача, і в цьому ж засіданні було закрито підготовче провадження. У цій же ухвалі вказано «...представник відповідача не прибув, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи». Але, до теперішнього часу будь-якого повідомлення про вказане судове засідання Відповідачем отримано не було. Більше того, у документах, що надавалися Відповідачем до господарського суду було вказано електронну пошту, і будь-якої інформації на неї також не приходило. Про зазначене судове засідання, що відбулося 09.03.2023 Відповідачу стало відомо лише 16.03.2023, як вказувалося вище з ухвали суду, яка була оприлюднена на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень» суд зазначає таке.

Ухвалою суду від 16.02.2023 судом відкладено підготовче засідання на 09.03.2023, 13:45 год. У даній ухвалі відповідача повідомлено, що суд без виходу до нарадчої кімнати у відповідності до ч. 4, 5 ст. 233 ГПК України постановив ухвалу від 16.02.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, про задоволення клопотання відповідача про продовження процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву, продовжено строк для подання відзиву до 22.02.2023 включно, у зв`язку із чим судом підготовче засідання відкладено на 09.03.2023 о 13:45 год.

Відповідно до частини одинадцятої ст. 242 ГПК України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Нормами частини четвертої статті 89 Цивільного кодексу України передбачено, що відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини першої статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно із частиною першою статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Так, на виконання приписів ГПК України з метою повідомлення відповідача про розгляд справи, ухвала від 16.02.2023 направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення (поштова повідомлення про вручення поштового відправлення №100) на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену у Єдиному держаному реєстрі.

Однак, як вбачається з офіційного сайту організації поштового зв`язку «УКРПОШТА» https://track.ukrposhta.ua/, відповідачем вищевказану ухвалу не отримано.

Разом з тим відповідачем 21.02.2023 подано відзив на позовну заяву, а також зустрічну позовну заяву.

Оскільки судом на виконання приписів ГПК України направлено ухвалу суду від 16.02.2023 та враховуючи те, що відповідачем у встановлений строк в ухвалі суду від 16.02.2023 подано відзив на позовну заяву разом з зустрічною позовною заявою, суд доходить висновку про обізнаність відповідача щодо ухвали суду від 16.02.2023.

Стосовно доводів відповідача про те, що суд не дав змоги подати відповідачу реалізувати своє право на подачу зустрічного позову (ст.180 ГПК України) суд зазначає таке.

Так, ухвалою суду від 06.03.2023 зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТБУД ГАРАНТ» залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали, однак станом на дату подання заявником заяви про відвід судді Демидова В.О. від розгляду даної справи відповідачем так і не було усунуто недоліки, вказані в ухвалі від 06.03.2023, якою зустрічну позовну заяву залишено без руху.

Заявник вказує, що ним не було отримано ухвалу суду про залишення зустрічного позову без руху.

Втім, як вбачається з офіційного сайту організації поштового зв`язку «УКРПОШТА» https://track.ukrposhta.ua/ відправлення за трекінгом 560, ухвала суду від 06.03.2023, відповідачем не отримано.

Натомість ухвала суду від 06.03.2023 була надіслана у відповідності до вимог ст. 242 ГПК України, а саме на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену у Єдиному держаному реєстрі.

У постанові Великої Палати Верховного суду від 19.01.2023 у справі №140/1770/19 було сформовано наступну позицію: «Порівняльний аналіз словоформ «дізналася» та «повинна була дізнатися» дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду».

Як вбачається з викладеного, заявник не отримує у відділенні поштового зв`язку направлену судом кореспонденцію, проте володіє змістом у вказаних ухвалах, а також вказує про неотримання і на електронну адресу відповідача документів, натомість вказуючи про зазначення своєї електронної адреси.

Як вбачається з відповіді на відзив, який був направлений на електронну адресу відповідача, вказану у відзиві на позовну заяву: ,за твердженнями відповідача також не був отриманий.

Стосовно решти підстав для відводу судді Демидова В.О. від розгляду даної справи, суд зазначає, що відповідач мав можливість надати письмові пояснення шляхом надсилання кореспонденції засобами поштового або електронного зв`язку.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За приписами частини 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 4 частини 5 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Правовідносини суду із кожним учасником судового процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухваленню у розумні строки законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, які беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Процесуальний закон вимагає та забезпечує належну поведінку сторони у господарському суді саме для виконання основного завдання судочинства - вирішення спору між учасниками процесу.

Процесуальні права надано законом тим особам, які беруть участь у судовому процесі, для сприяння суду під час розгляду справ, їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі (учасник судового процесу) вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто використовує його всупереч основним засадам господарського судочинства.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це роль національних судів - організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду в справі «Шульга проти України», пункт 28, № 16652/04, від 02.12.2010) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. рішення Суду в справі «Мусієнко проти України», пункт 24, № 26976/06, від 20.01.2011).

Обставинами, які викликають сумнів у неупередженості судді, заявник визначає обставини незгоди з процесуальними діями головуючого судді, в тому числі прийнятою суддею Демидовим В.О. ухвали суду від 09.03.2023, якою закрито підготовче провадження та призначено справо до розгляду по суті.

З аналізу процесуального законодавства слідує, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів), у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Фактично у поданій заяві заявник надає суб`єктивну оцінку процесуальним діям судді, у тому числі, висловлює незгоду прийнятими суддею процесуальним рішенням, яке викладене в ухвалі суду від 09.03.2023, та оцінює дані процесуальні дії, як такі, що не відповідають процесуальному законодавству, подаючи заяву про відвід.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що заявником не надано належних доводів та доказів упередженості та необ`єктивності головуючого судді у справі, суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТБУД ГАРАНТ" про відвід судді Демидова В.О. від розгляду справи № 910/14718/22, а тому вважає, що у задоволенні відводу слід відмовити.

Одночасно суд звертає увагу на положення ст. 48 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", відповідно до яких суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 35, 39, 234 ГПК України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТБУД ГАРАНТ" про відвід судді Демидова В.О. від розгляду справи № 910/14718/22.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання та оскарженню не підлягає. Заявник має право включити заперечення проти ухвали про відмову у відводі до апеляційної чи касаційної скарги на рішення чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Повний текст ухвали складений 21.03.2023.

Суддя Владислав ДЕМИДОВ