ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
"13" березня 2023 р. м. Одеса Справа № 916/3049/22
Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.
при секретарі судового засідання Гутниковій О.С.
розглянувши справу №916/3049/22

від позивача Пироженко О.І., самопредставництво
від відповідача не з`явився
Ухвалою господарського суду Одеської області від 14.11.2022р. прийнято позовну Приватного акціонерного товариства „Одеса-Авто до розгляду та відкрито провадження у справі №916/3049/22. Справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на "19" грудня 2022 р. о 10:20. Запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив із урахуванням вимог ст. 166 ГПК України протягом 10 днів з дня отримання відзиву. Встановлено відповідачу строк для подання заперечень із урахуванням вимог 167 ГПК України, протягом 10 днів з дня отримання відповіді на відзив. Викликано учасників справи у судове засідання на 19.12.2022р. о 10:20.
19.12.2023р. у судовому засіданні було оголошено перерву по розгляду справи по суті до 30.01.2023р. о 10:00.
Ухвалою господарського суду Одеської області від 19.12.2022р. повідомлено учасників по справі №916/3049/22: Приватне акціонерне товариство „Одеса-Авто та Товариство з обмеженою відповідальністю „Перший Лев про судове засідання, яке відбудеться "30" січня 2023 р. о 10:00.
30.01.2023р. у судовому засіданні було оголошено перерву по розгляду справи по суті до 27.02.2023р. о 10:00.
Ухвалою господарського суду Одеської області від 31.01.2023р. повідомлено учасників по справі №916/3049/22: Приватне акціонерне товариство „Одеса-Авто та Товариство з обмеженою відповідальністю „Перший Лев про судове засідання, яке відбудеться "27" лютого 2023 р. о 10:00.
27.02.2023р. у судовому засіданні було оголошено перерву по розгляду справи по суті до 13.03.2023р. о 12:20.
Ухвалою господарського суду Одеської області від 27.02.2023р. повідомлено відповідача по справі №916/3049/22 Товариство з обмеженою відповідальністю „Перший Лев про судове засідання, яке відбудеться "13" березня 2023 р.
Позивач підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.
Відповідач у судові засідання не з`явився, відзив на позов у встановлений судом строк не надав та про причини свого нез`явлення суд не повідомив.
У судовому засіданні 13.03.2023 року судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено 16.03.2023р.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив.
01 березня 2021 року між Приватним акціонерним товариством „Одеса-Авто (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Перший Лев (орендар) було укладено Договір оренди нерухомого майна 1221/03 (надалі Договір), за умовами якого орендодавець передає, а оренда приймає в строкове платне користування об`єкти оренди: демонстраційний майданчик з твердим покриттям загальною площею 584,00 кв.м, що знаходиться за адресою: Одеська обл., Лиманський район, Крижанівська сільська рада, СТ „Садовод, вул. Садова, 27, згідно з додатком №2 до цього Договору та інше майно, перелік якого наведено в Додатку №3 до цього Договору.
Матеріали справи містять Акт приймання-передачі від 01.03.2021р. до Договору оренди нерухомого майна №1221/03 від 01 березня 2021р.
Згідно Розділу 17 Договору, сторони погодили, що Договір укладено строком до „31 січня 2022 року, але згідно до укладеної Угоди про припинення дії Договору оренди нерухомого майна від 30 серпня 2021 року, сторонами було прийнято рішення про припинення дії Договору з „04 жовтня 2021 року включно за взаємною згодою сторін.
На виконання Угоди про припинення дії Договору оренди нерухомого майна №1221/03 від 01 березня 2021 року, сторонами було підписано Акт приймання-передачі (повернення) від 04 жовтня 2021 року.
Відповідно до пунктів 5.1. та 5.2. Договору, за користування орендованим майном орендар сплачує орендодавцю орендні платежі, визначені Сторонами в Додатку № 1 до Договору. Орендна плата за користування орендованим майном платиться орендарем щомісячно не пізніше 10 числа поточного місяця в національній валюті України шляхом перерахування відповідної суми коштів на поточний рахунок орендодавця, протягом 3 (трьох) банківських днів з дати одержання відповідного рахунку. У разі відсутності у орендаря рахунку на оплату орендної плати за будь-яких причин, орендар зобов`язаний сплатити орендну плату у зазначений у цьому пункті термін, на підставі цього Договору в розмірі орендної плати, вказаної в Додатку № 1 до цього Договору.
Також пунктом 5.2.1. даного Договору передбачено, що до суми орендної плати не включаються витрати за спожиті орендарем комунальні послуги, та/або послуги зв`язку, інші супутні послуги за погодженням сторін. Перелік основних послуг визначається сторонами в Додатку № 1 до цього Договору. Ці витрати сплачуються орендодавцем, але підлягають обов`язковому відшкодуванню орендарем орендодавцю щомісячно у повному обсязі на підставі рахунку-фактури орендодавця, не пізніше 3 (трьох) банківських днів з дати одержання відповідного рахунку та Акту надання послуг, шляхом грошового переказу на поточний банківський рахунок орендодавця.
Пункт 4.7. даного Договору передбачає, що в останній день строку оренди орендар зобов`язаний повернути майно орендодавцю. Орендар повертає майно орендодавцю аналогічно порядку, встановленому при передачі майна орендарю за цим Договором. Орендар зобов`язаний повернути орендодавцю Майно у порядку та на умовах передбачених цим Договором, у тому числі разом з отриманим приладдям, обладнанням, інвентарем, а також з усіма поліпшеннями, які неможливо відокремити від майна, в належному стані, з урахуванням природного зносу. Майно вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами Акту приймання-передачі майна. Обов`язок по складанню Акту приймання-передачі майна покладається на сторону, яка передає майно іншій стороні Договору.
В пункті 5.4. такого Договору встановлено, що обчислення орендної плати починається з дня підписання Акту приймання-передачі майна, а закінчується нарахування в день повернення об`єкту нерухомості орендодавцю.
Позивачем було зазначено суду, що в даному випадку майно було повернуто орендодавцеві на підставі Акту приймання-передачі (повернення) від 04 жовтня 2021 року до Договору оренди нерухомого майна за № 1221/03 від 01 березня 2021 року.
Згідно до пункту 7.3. Договору, орендар зобов`язується своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату, відшкодовувати орендодавцеві сплачені останнім витрат за спожиті орендарем комунальні послуги, та/або послуги зв`язку, інші супутні послуги.
Пунктом 7.14. Договору визначається, що у разі припинення або розірвання цього Договору не пізніше останнього дня строку оренди повернути орендодавцеві орендоване майно у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, повністю сплатити орендну плату, відшкодовувати орендодавцеві оплачені останнім витрати за спожиті орендарем комунальні послуги, та/або послуги зв`язку, інші супутні послуги, протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту розірвання цього Договору, але не пізніше дати підписання Акту приймання-передачі майна, та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану, псування, недостачі, знищення чи втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря.
Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.
До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.
У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.
Згідно ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Як встановлено судом, правовідносини між Приватним акціонерним товариством „Одеса-Авто та Товариством з обмеженою відповідальністю „Перший Лев виникли на підставі укладеного між ними 01 березня 2021 року Договору оренди нерухомого майна 1221/03.
Судом з`ясовано, що згідно Розділу 17 Договору, сторони погодили, що Договір укладено строком до „31 січня 2022 року, але згідно до укладеної Угоди про припинення дії Договору оренди нерухомого майна від 30 серпня 2021 року, сторонами було прийнято рішення про припинення дії Договору з „04 жовтня 2021 року включно за взаємною згодою сторін..
За матеріалами справи з`ясовано, що на виконання Угоди про припинення дії Договору оренди нерухомого майна № 1221/03 від 01 березня 2021 року, сторонами було підписано Акт приймання-передачі (повернення) від 04 жовтня 2021 року.
Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати у розмірі 2481,00 грн. покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
1.Позовну заяву Приватного акціонерного товариства „Одеса-Авто задовольнити повністю.
Повний текст рішення складено 16 березня 2023 р.
Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д`яченко