РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.03.2023Справа № 910/13500/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. розглянувши матеріали господарської справи у спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (01133, місто Київ, б.Лесі Українки, будинок 26, офіс 411, ідентифікаційний код 41084239)

до Фізичної особи-підприємця Петрова Юрія Володимировича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

про стягнення 62 835,00 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Петрова Юрія Володимировича про стягнення 62 835,00 грн.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 12.12.2022 зазначену позовну заяву залишив без руху, встановив позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

19.12.2022 через канцелярію суду позивачем подано заяву про усунення недоліків, допущених при поданні до суду позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/13500/22, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, тобто не скористався наданим йому процесуальним правом, передбаченим статтею 178 Господарського процесуального кодексу України.

Про розгляд справи відповідача було повідомлено ухвалою суду від 25.01.2023, направленою на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно із ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Також у відповідності до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала суду від 25.01.2023 повернута на адресу суду поштовим відділенням зв`язку.

Зі змісту пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали.

За змістом пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, вказана ухвала вручена відповідачу та відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи.

При цьому, суд зазначає, що не отримання стороною справи кореспонденції, якою суд, з дотриманням вимог процесуального закону, надсилав копії ухвали про відкриття провадження у справі за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням відповідачем, зумовлене суб`єктивною поведінкою відповідача щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Враховуючи вище наведене, суд прийшов до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

28.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (позивачем, кредитодавець) та Фізичною особою-підприємцем Петровим Юрієм Володимировичем (відповідачем, позичальником) укладений договір про надання кредиту №067112-КВ1-009 (надалі - кредитний договір), відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 40 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності (далі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити плату за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором (п. 1 договору).

Положеннями п. 2. кредитного договору визначено, що кредит надається позичальнику протягом 3 (трьох) банкiвських днiв iз дня пiдписання цього договору. Кредит надається строком на 16 (шiстнадцять) тижнiв, де першим днем є дата списання коштів з рахунку кредитодавця. Кредит надається позичальнику з метою реалізації його будь-якої законної мети, пов`язаної з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язкiв найманого працiвника.

У пункті 3. договору сторони погодили, що строк дiї договору - з дати його підписання та до повного виконання сторонами cвoїх зобов`язань за цим договором, але не пізніше нiж до 19.06.2020.

Згідно із п. 4. договору проценти за користування кредитом за цим договором є фiксованими та становлять 1,13474000 (Одна цiла тринадцять тисяч чотириста сімдесят чотири стотисячних) процентiв за кожен день користування кредитом. Протягом строку кредитyвання, визначеного у цьому договорi, проценти за користування кредитом нараховуються на залишок заборгованостi по кредиry, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування кредитом, iз урахуванням дня видачi кредиту та дня повернення кредитy.

У відповідності до п. 5 договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом iз урахуванням наступних умов:

5.1 позичальник здійснює погашення заборгованості по кредиту шляхом сплати обов`язкових щотижневих платежів щотижня кожного/ї п`ятниця, якi вiн зобов`язаний здійснювати регyлярно не пізніше дат, установлених графіком платежів, що наведений у п.6 цього договору.

5.2 мінімальна сума обов`язкового щотижневого платежу для позичальника визначається графіком платежів, що наведений у п.6 цього договору, але у будь-якому разі не може бути менше 4 550,00 (Чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят ) гривень.

У п. 6 договору встановлений графік обов`язкових платежів.

Пунктом 9 договору сторони погодили, що цей договiр про надання кредиту та Правила надання грошових коштів у кредит разом складають єдиний документ (надалi - договір) та визначають yci icтoтнi умови надання кредиту. Укладаючи цей договiр позичальник підтверджує, що вiн ознайомлений, повністю розуміє вcі умови, зобов`язуються та погоджується неухильно дотримуватись цього договору (з урахуванням Правил надання грошових коштів у кредит, текст яких розміщена на сайтi кредитодавця у розділі Публiчна iнформацiя: https://bizpozyka.com).

Позивач на виконання своїх зобов`язань за кредитним договором надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 40 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 17542 від 28.02.2020.

Відповідачем частково сплачено суму заборгованості за кредит та відсотки за користування в загальному розмірі 24 900,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями: №@2PL942750 від 05.03.2020, №@2PL948580 від 11.03.2020, №@2PL992744 від 19.03.2020, №@2PL892813 від 30.03.2020, №@2PL896078 від 06.04.2020, №@2PL689434 від 09.04.2020, №@2PL809558 від 15.04.2020, №@2PL440363 від 17.04.2020, №@2PL474783 від 28.04.2020.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором № 067112-КВ1-009 від 28.02.2020, у зв`язку із чим у відповідача виникла заборгованість за кредитом у сумі 62 835,00 грн, що включає:

- заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом у розмірі - 33 564,31 грн;

- заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом у розмірі - 29 270,69 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Частиною 1 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У силу положень ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Як підтверджено матеріалами справи, позичальником допущено порушення виконання зобов`язання за кредитним договором в частині своєчасної сплати заборгованості та процентів за користування кредитом.

Наявною в матеріалах справи банківською випискою з рахунку позичальника підтверджується заборгованість відповідача по кредитному договору: заборгованість по кредиту у розмірі - 33 564,31 грн; заборгованість за процентами у розмірі - 29 270,69 грн.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Матеріалами справи підтверджено заборгованість відповідача по кредитному договору № 067112-КВ1-009 від 28.02.2020 (заборгованість по кредиту у розмірі 33 564,31 грн; заборгованість за процентами у розмірі 29 270,69 грн).

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем належними та достатніми доказами заборгованість по кредитному договору не спростована.

Враховуючи вищезазначене, станом на дату прийняття рішення обов`язок по поверненню кредитних коштів та процентів у повному обсязі настав, заборгованість по поверненню кредиту та процентів відповідача перед позивачем належним чином доведена, документально підтверджена та відповідачем не спростована, а тому вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості за отриманим та неповернутим кредитом у розмірі 33 564,31 грн та заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом у розмірі 29 270,69 грн.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи встановлені вище судом обставини, суд задовольняє позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до Фізичної особи-підприємця Петрова Юрія Володимировича.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Петрова Юрія Володимировича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (01133, місто Київ, б.Лесі Українки, будинок 26, офіс 411, ідентифікаційний код 41084239) заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом у розмірі 33 564,31 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом у розмірі 29 270,69 грн та судовий збір у сумі 2481,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 20.02.2023.

Суддя О.В. Гулевець