ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року м.Харків Справа №913/15/22
Провадження №16/913/15/22
За позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях, м.Харків
до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОСАТ, м.Київ
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Державного підприємства Інститут азотної промисловості і продуктів органічного синтезу, м. Сєвєвєродонецьк Луганської області
про стягнення 7169,32 грн та зобов`язання вчинити певні дії
Суддя Шеліхіна Р.М.
Секретар судового засідання Селіверстова Н.О.
У засіданні брали участь:
від позивача: представник не прибув;
від відповідача: представник не прибув;
від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: представник не прибув,
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.01.2022 справу №913/15/22 передано на розгляд судді Шеліхіній Р.М.
Ухвалою господарського суду Луганської області від 10.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 31.01.2022.
У судове засідання 31.01.2022 представники сторін не прибули.
Суд розглянув та долучив до матеріалів справи вказане клопотання.
Суд розглянув та задовольнив вказане клопотання.
Ухвалою господарського суду Луганської області від 31.01.2022 відкладено підготовче судове засідання на 21.02.2022.
У судовому засіданні 21.02.2022 приймав участь в режимі відеоконференції представник позивача.
Від позивача на офіційну електронну пошту 21.02.2022 надійшли пояснення по справі, в яких представник позивача навів розрахунок заборгованості за договором оренди від 01.08.2017 №004457/09, яка заявлена до стягнення з відповідача.
Також позивач вказав, що він не має можливості надати до суду платіжні доручення часткових оплат, на які він посилається при розрахунку заборгованості, оскільки платіжні доручення відповідачем позивачу не надавались.
Суд долучив до матеріалів справи подані позивачем пояснення.
Ухвалою господарського суду Луганської області від 21.02.2022 суд, за власною ініціативою, для належної підготовки справи до розгляду по суті та для забезпечення реалізації всіма учасниками процесу своїх процесуальних прав і обов`язків, з метою повного, об`єктивного, всебічного розгляду справи, продовжив строк підготовчого провадження на 30 (тридцять) днів, з 11.03.2022 до 11.04.2022 (включно) та відклав підготовче судове засідання на 21.03.2022 о 12 год. 00 хв.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", в Україні із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб, а тому, судове засідання, призначене на 21.03.2022 не відбулося.
На офіційному сайті господарського суду Луганської області 21.03.2022 учасників судових процесів було повідомлено про те, що у зв`язку з бойовими діями, що відбуваються у Харкові та Харківській області, та з метою збереження життя і здоров`я працівників суду та учасників судових процесів, захисту їх законних прав та інтересів, у суді діє особливий режим роботи, а слухання судових справ, які призначені до розгляду на 21.03.2022-25.03.2022 будуть перенесені на інші дати.
Указом Президента України №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX (зі змінами, внесеними Указами від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ та від 17 травня 2022 року №341/2022 затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
Відповідно до наказу голови господарського суду Луганської області №24 від 04.04.2022 р. установлено особливий режим роботи господарського суду Луганської області в умовах воєнного стану з 04.04.2022 р.; тимчасово зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях з учасниками судового процесу до усунення обставин, які в умовах воєнної агресії проти України зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів і працівників суду; рекомендовано учасникам справ утриматись від відвідування суду, свої процесуальні права та обв`язки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду.
Відповідно до наказу голови господарського суду Луганської області №25 від 04.04.2022, господарський суд Луганської області здійснює свою роботу у дистанційному режимі до закінчення особливого режиму роботи господарського суду Луганської області.

В подальшому, строк дії воєнного стану в Україні згідно з Указом Президента №133/2022 від 14.03.2022 продовжено з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб, згідно з Указом Президента №259/2022 від 18.04.2022 продовжено з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб, згідно з Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022 продовжено з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб.
Указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб - до 21.11.2022.
Ухвалою господарського суду Луганської області від 09.11.2022 підготовче засідання відкладено на 12.12.2022.
Указом Президента України від 07.11.2022 №757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 16.11.2022 №2738-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.
З огляду на продовження на території України строку воєнного стану, ухвалою від 09.12.2022 суд відклав підготовче судове засідання на 20.02.2023 10 год. 00 хв.
Указом Президента України від 06.02.2023 №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 06.02.2023 №8419, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.
У судове засідання 20.02.2023 прибув повноважний представник позивача та вільний слухач.
Ухвалою господарського суду Луганської області від 20.02.2023 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 13.03.2023.
У судове засідання 13.03.2023 представники сторін не прибули.
Від позивача через систему «Електронний суд» 06.03.2023 надійшли додаткові пояснення у справі, в якій позивач наводить розрахунки орендної плати та неустойки за період неповернення майна відповідачем.
Суд розглянув вказані пояснення та долучив їх до матеріалів справи.
Відповідач правом на захист своїх інтересів у суді не скористався, відзив до матеріалів справи не надав.
У судовому засіданні 13.03.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Відповідно до пункту 1.2 договору майно орендодавець передає орендареві: під розміщення обладнання широкосмугового радіо доступу до мережі Інтернет.
Пунктом 2.1 договору передбачено, що орендар вступає у строкове платне користування державним майном у термін, вказаний в договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору.
Орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 року №786 (зі змінами), і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку травень 2017 року 142 грн. Орендна плата за перший місяць оренди серпень 2017 складає 144,27 грн визначена шляхом коригування орендної плати за базовий місяць (травень 2017) на індекс інфляції за червень 2017 року (п.3.1. договору).
Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщуються на веб-сайті Фонду державного майна України(п.3.3. договору).
Пунктом 3.6. договору передбачено, що орендна плата перераховується до Державного бюджету - 70%, та балансоутримувачу 30% щомісяця не пізніше 15 числа місяця відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.
Згідно п.3.7. договору, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному п.3.6. співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.
У разі припинення (розірвання) договору оренди, орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передачі включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції, до Державного бюджету та балансоутримувачу (п.3.11 договору).
Відповідно до п.5.3. договору, орендар зобов`язується своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату до Державного бюджету та балансоутримувачу (у платіжних дорученнях, які оформлює орендар, вказується «Призначення платежу» за зразком, який надає орендодавець листом при укладенні договору оренди).
Цей договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 01 серпня 2017 року до 01 липня 2020 року включно (п.10.1.договору).
За умовами п.10.4. договору, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформлюються додатковим договором, який є невід`ємною частиною договору при обов`язковій наявності дозволу органу, уповноваженого управляти об`єктом оренди.
Чинність договору припиняється внаслідок закінчення строку, на який його укладено (підпункт 1 п.10.6. договору).
Згідно п. 10.9. договору, у разі припинення або розірвання цього договору майно протягом трьох днів повертається орендарем балансоутримувачу.
Як встановлено п.10.10. договору, майно вважається поверненим балансоутримувач з моменту підписання сторонами акту приймання-передавання. Обов`язок щодо складання акту приймання-передавання про повернення майна покладається на орендаря.
Якщо орендар не виконує обов`язку щодо повернення майна, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування майном за час прострочення (п.10.11. договору).
Крім цього, як вбачається з матеріалів справи, третьою особою балансоутримувачем, на адресу відповідача також надсилався лист від 11.12.2019 №94 про небажання продовжувати договірні правовідносини після закінчення строку дії договору від 01.08.2017 №004457/09 та з вимогою сплатити заборгованість за користування державним майном. Вказаний лист був повернутий АТ «Укрпошта» на адресу третьої особи за закінченням встановленого строку зберігання (лист від 24.09.2020 №68).
Як вказує позивач, державне майно відповідач не повернув та заборгованість з орендної плати не сплатив. Вказані обставини стали підставою для зверненням з даним позовом до суду.
Відповідач правом участі у судових засіданнях не скористався, відзив до матеріалів справи не надав.
Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали та обставини справи, оцінивши надані позивачем докази своїх вимог, їх належність, допустимість, достовірність кожного окремо і у сукупності без надання жодному доказу пріоритету або вищої сили, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю за таких підстав.
На дату укладення спірного договору діяв Закон України "Про оренду державного та комунального майна" від 10.04.1992 №2269-ХІІ.
На дату закінчення строку дії договору - 27.07.2020 діяв Закон України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 №157-ІХ.
Орендоване майно є державним, тому на спірні правовідносини поширюється дія вказаних законодавчих актів.
За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (Закон України "Про оренду державного та комунального майна").
Як вбачається з матеріалів справи, орендар - ТОВ «Просат» вступив у строкове платне користування об`єктом оренди з 01.08.2017 (дата підписання акту приймання - передачі).
Враховуючи положення укладеного договору та приймаючи до уваги підписання сторонами акту від 01.08.2017, суд дійшов висновку щодо належного виконання позивачем (орендодавцем) обов`язку щодо надання відповідачу в оренду відповідного майна.
Згідно зі статтею ч.1 ст. 19 ЗУ "Про оренду державного та комунального майна" від 10.04.1992 №2269-ХІІ, орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.
Статтею 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (у редакції Закону №2269-ХІІ, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що орендна плата з урахуванням її індексації є істотною умовою договору оренди.
Пунктом 3.6. договору сторони передбачили, що орендна плата перераховується до Державного бюджету - 70%, та балансоутримувачу 30% щомісяця не пізніше 15 числа місяця відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.
Згідно п.3.7. договору, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному п.3.6. співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.
У разі припинення (розірвання) договору оренди, орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передачі включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції, до Державного бюджету та балансоутримувачу (п.3.11 договору).
Між тим, судом встановлено, що починаючи з 27.06.2019 і до моменту закінчення строку дії договору 27.07.2020, відповідач плату за користування об`єктом оренди до державного бюджету не вносив, на неодноразові вимоги позивача та третьої особи балансоутримувача майна, сплатити заборгованість відповіді не надав чим порушив вимоги закону та умови договору.
У зв`язку з чим за відповідачем утворилась заборгованість у сумі 1457,56 грн за період з 27.06.2019 по 27.07.2020 , яка розрахована відповідно до вимог закону та умов договору, визнається судом обґрунтованою, доведеною належними доказами та такою, що підлягає задоволенню повністю, оскільки умовами договору між сторонами передбачено право позивача звернутися з письмовою вимогою до відповідача протягом одного місяця з дати закінчення строку дії договору про припинення договору.
Матеріалами справи належним чином підтверджено той факт, що позивач протягом липня 2020 року звернувся до відповідача з вимогою, в якій вказав, що договір буде припинено у зв`язку з несплатою орендної плати.
Таким чином, договір припинив свій строк дії 27.07.2020 року і саме за період з 27.06.2019 і до 27.07.2020 відповідач зобов`язаний сплатити орендну плату.
Щодо вимоги позивача повернути державне майно балансоутримувачу, суд зазначає наступне.
Законом України "Про оренду державного та комунального майна" закріплено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.
Умови продовження договірних відносин за договорами оренди державного та комунального майна врегульовані статтею 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".
Так, відповідно до частини 2 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (у редакції Закону №2269-ХІІ, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин), у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем вказані вище повідомлення від орендодавця отримані, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень, але відповідач майно не повернув.
Статтею 785 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.
Згідно з пунктом 10.10. договору майно вважається поверненим балансоутримувач з моменту підписання сторонами акту приймання-передавання. Обов`язок щодо складання акту приймання-передавання про повернення майна покладається на орендаря.
Доказів повернення спірного об`єкта оренди балансоутримувачу в порядку, визначеному пунктом 10.10 договору, відповідач суду не надав.
Вмотивованої відповіді щодо причини неповернення майна та не підписання акту-приймання передачі з балансоутримувачем також в матеріалах справи не міститься.
З урахуванням викладеного, позовні вимоги щодо повернення державного майна балансоутримувачу підлягають задоволенню.
Щодо вимоги позивача сплатити неустойку у сумі 5711,84 грн за прострочення повернення об`єкта оренди після закінчення строку дії договору - за період з 28.07.2020 по 30.11.2021, суд зазначає наступне.
Користування майном за договором є правомірним, якщо воно відповідає умовам укладеного договору та положенням чинного законодавства, які регулюють такі правовідносини з урахуванням особливостей предмета найму та суб`єктів договірних правовідносин.
Після спливу строку дії договору невиконання чи неналежне виконання обов`язку з негайного повернення речі свідчить про неправомірне користування майном, яке було передане в найм (оренду). Тому права та обов`язки наймодавця і наймача, що перебували у сфері регулятивних правовідносин, переходять у сферу охоронних правовідносин та охоплюються правовим регулюванням за частиною другою статті 785 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки невиконання майнового обов`язку щодо негайного повернення речі наймодавцеві.
В силу частини другої статті 785 Цивільного кодексу України якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.
Отже, неустойка, право на стягнення якої передбачено частиною другою статті 785 Цивільного кодексу України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається законодавцем як подвійна плата за користування річчю за час прострочення.
Законодавство у сфері орендних правовідносин пов`язує припинення обов`язків орендаря з фактом поверненням об`єкту договору оренди, тобто з моментом підписання акта приймання-передачі. У разі невиконання обов`язку, передбаченого частиною першою статті 785 Цивільного кодексу України, закон визначає можливість стягнення неустойки за весь час прострочення виконання зобов`язання щодо повернення об`єкта оренди.
Таким чином, право на стягнення неустойки, встановленої частиною другою статті 785 Цивільного кодексу України, пов`язується з простроченням орендарем виконання зобов`язання з повернення орендованого майна за актом приймання-передачі.
Оскільки матеріали справи не містять доказів повернення орендованого майна, а також доказів неможливості орендаря передати таке майно по акту приймання-передачі (наприклад, доказів ухилення позивача від прийняття майна та/або підписання акту приймання-передачі тощо), нарахування неустойки на підставі ч. 2 ст. 785 ЦК України є правомірним.
Судом здійснено перевірку розрахунку неустойки, яку виконав позивач та встановлено, що він виконаний вірно, відповідно до вимог закону та умов договору, а тому підлягає до задоволення повністю на суму 5711,84 грн, що є подвійною орендною платою.
Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
На підставі вищевикладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях та балансоутримувача - Державного підприємства Інститут азотної промисловості і продуктів органічного синтезу з урахуванням розподілу орендної плати відповідно до умов договору.
Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 4540 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст.129 ГПК України.
Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 238, 240 ГПК України, господарський суд
1. Позов задовольнити повністю.
Відповідно до ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 ГПК України та порядку, визначеному ст.257 ГПК України.

Повний текст рішення складено і підписано 16.03.2023.

Суддя Ріта ШЕЛІХІНА