ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2023 Справа № 914/2615/22

м. Львів

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», м. Київ,

до відповідача: Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський академічний обласний театр ляльок», м. Львів,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», м. Київ,

про стягнення 187218,35 грн.

Суддя Олена ЩИГЕЛЬСЬКА

Секретар с/з Маркіян-Павло ЛАБАЗ

Представники сторін

від позивача: Пронюк В.Я. адвокат (в режимі відеоконференції),

від відповідача: Воробець С.І. адвокат,

від третьої особи: не з`явився.

Заяв про відвід судді не надходило. У відповідності до ст.222 ГПК України, фіксування судового процесу здійснювалося за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку vkz.court.gov.ua.

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський академічний обласний театр ляльок» про стягнення заборгованості в розмірі 187 218,35 грн, з яких основний борг - 139 186,90 грн, пеня - 20 553,90 грн, 3% річних - 2425,28 грн, індекс інфляції - 25 052,27 грн.

Згідно з Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.10.2022 року справу передано судді Щигельській О.І.

Ухвалою суду від 08.11.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Рух справи відображено в попередніх ухвалах суду, зокрема важливо зазначити, що ухвалою від 19.12.2022 строк підготовчого провадження продовжено на 30 днів з 22.12.2022, підготовче засідання відкладено.

Ухвалою від 16.01.2023 за клопотанням позивача залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг».

Ухвалою суду від 06.02.2023 закрито підготовче провадження у справі № 914/2615/22 та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання 27.02.2023 в режимі відеоконференції з`явився представник позивача, надав пояснення по суті спору, позовні вимоги просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання 27.02.2023 з`явився, надав пояснення по суті спору, у задоволенні позову просив відмовити. Також відповідачем подано клопотання про зменшення штрафних санкцій та про розстрочення виконання рішення.

Третьою особою явки уповноваженого представника в судове засідання 27.02.2023 не забезпечено, у письмових поясненнях (вх.№2123/23 від 30.01.2023) ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» просило здійснювати розгляд справи без участі його представника.

Відповідно до ч.4 ст.13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Судом встановлено, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, у відповідності до ст.13 ГПК України, учасникам справи створювались необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Аргументи позивача

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що за результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 917-р Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» визначено постачальником «останньої надії» на ринку природного газу.

У зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем об`єми природного газу, спожитого відповідачем з 1 листопада 2021 року автоматично включено до портфеля постачальника «останньої надії» - Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем.

Позивач вказує, що ним поставлено відповідачу природний газ який відповідачем, не оплачений, зокрема в об`ємі 2,155 тис. куб. м. на загальну суму 139 186,90 грн.

Зазначене зумовило звернення до суду з позовною заявою де окрім суми основного боргу в розмірі 139 186,90 грн, позивачем нараховано та заявлено до стягнення 20 553,90 грн пені , 2425,28 грн 3% річних та 25 052,27 грн індексу інфляції.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що відповідач жодним чином не спростовує обставин та правової позиції позивача, викладених за змістом позовної заяви, і доведених належними та допустимими доказами. Відзив на позовну заяву не містить належних заперечень щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права, а також мотивів їх визнання або відхилення. Аргументи викладені за змістом відзиву, є безпідставними, необґрунтованими та таким, що не відповідають обставинам справи та доказам, наявним в матеріалах справи, з огляду на наступне.

Щодо заперечень відповідача в частині стягнення суми основного боргу у сумі 139186,90 грн. за грудень 2021 року зазначено, що посилання на Договір №12-1542/21-БО-Т не підтверджує факт постачання природного газу відповідачу у спірний період (02.12.2021-23.12.2021), саме з боку ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг».

Враховуючи дані з Інформаційної платформи оператора ГТС в період з 02.12.2021 по 23.12.2021, саме позивач здійснював постачання природного газу відповідачу як постачальник «останньої надії», натомість в зазначений період на Інформаційній платформі відсутня інформація щодо постачання природного газу відповідачу в той же період з боку ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг». Акт, що підтверджував би постачання природного газу відповідачу іншим постачальником за Договором, в період з 02.12.2021 по 23.12.2021, в матеріалах справи відсутній. Також в матеріалах справи відсутні докази включення відповідача до Реєстру споживачів ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» у період з 02.12.2021 по 23.12.2021. Натомість, в матеріалах справи наявні докази включення відповідача в означений період саме до Реєстру споживачів позивача.

Таким чином, на думку позивача доводи відповідача про наявність у нього іншого постачальника в період з 02.12.2021 безпідставні та спростовуються наведеними аргументами та наявними в матеріалах справи доказами.

Щодо заперечень відповідача стосовно нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат за зобов`язаннями грудня 2021 року позивач вказує, що обставини, на які посилається відповідач не звільняють відповідача від обов`язку здійснити своєчасний розрахунок з позивачем, а також сплатити на користь позивача пеню та нарахування, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України (3 % річних та інфляційних втрат).

Аргументи відповідача

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечує проти заявлених позовних вимог в повному обсязі, вважає заявлені позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими.

Відповідач зазначає, що 11.10.2021 року відбулось позачергове засідання обласної комісії ТЕБ і НС Львівської обласної державної адміністрації на якому Протоколом №26 та Експертним Висновком про ситуацію яка склалася на території області у зв`язку з відсутністю постачання природного газу бюджетним установам на осінньо-зимовий період 2021/2022 років було визнано ситуацію, що склалася у зв`язку з відсутністю постачання природного газу бюджетним установам на осінньо-зимовий період 2021/2022 років та подальшим виникненням загрози життю та здоров`ю населення області та може завдати значних матеріальних збитків, відповідно до пункту 24 частини першої статті 2 Кодексу цивільного захисту України, надзвичайною.

На підставі вище викладеного, враховуючи пониження температури зовнішнього повітря та початок опалювального сезону 2021/2022 років з метою запобігання негативним наслідкам, які стануться через відсутність опалення та гарячого водопостачання, у відповідача були наявні підстави для проведення переговорної процедури закупівлі на підставі п.3 ч.2 ст. 40 ЗУ «Про публічні закупівлі».

За результатами проведеної закупівлі (переговорної процедури) між відповідачем (як Споживачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (як Постачальником) укладено Договір постачання природного газу №12-1542/21-БО-Т від 06.12.2021р.

Відповідачем на підставі рахунку-фактури №12-542/21-БО-Т/12/21 від 28.12.2021р., наданого договірним постачальником здійснено оплату за природний газ за грудень 2021 року в обсязі 5000 куб.м., на загальну суму 82 769,98 грн. (в т.ч. ПДВ) відповідно до умов Договору №12-1542/21-БО-Т від 06.12.2021 та замовленого обсягу на грудень 2021.

Відповідно до місячного звіту про газоспоживання (доби) за грудень 2021 року, відповідачем фактично спожито природний газ в обсязі 2978,066 куб. метрів, (і таке споживання відповідачем розпочато з 10.12.2021 року.

Враховуючи вище викладене, оскільки відповідач діяв добросовісно та вчинив всі необхідні дії (в т.ч. - уклав договір із постачальником природного газу, замовив та оплатив достатній обсяг (5 000 куб.метрів) природного газу на місяць грудень 2021 року), на думку відповідача відсутні підстави для стягнення коштів на користь позивача як постачальника «останньої надії». У зв`язку з чим відповідач просить суд відмовити в позові повністю.

Аргументи третьої особи

У своїх поясненнях третя особа зазначає, що між ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» та Комунальним закладом Львівської обласної ради «Львівський академічний обласний театр ляльок» укладено договір постачання природного газу від № 12-1542/21-БО-Т.

При реєстрації споживача 06.12.2021 на інформаційній платформі Оператора ГТС, Товариство отримало повідомлення, що ЕІС код Споживача зареєстровано в розрізі окремих вузлів обліку (об`єктів споживання). В зв`язку з цим, інформаційна платформа Оператора ГТС надає можливість реєстрації таких споживачів виключно окремо по кожному об`єкту (вузлу обліку газу) із зазначенням ЕІС-коду Споживача та відповідним ЕІС-кодом вузла обліку газу.

В свою чергу, інформацію від споживача щодо переліку об`єктів та їх ЕІС-кодів вузлів обліку газу, по яких буде здійснюватися постачання природного газу в рамках укладеного Договору, Товариством отримано листом на електронну пошту 17.12.2021.

Відповідно, Товариство 21.12.2021 подало запити на інформаційній платформі Оператора ГТС щодо зміни постачальника. Ці запити було підтверджено 21.12.2021 та зареєстровано споживача в реєстрі споживачів постачальника з датою початку постачання з 24.12.2021.

Товариством, після отримання інформації від споживача щодо переліку об`єктів та їх ЕІС-кодів вузлів обліку газу, по яких буде здійснюватися постачання природного газу в рамках укладеного Договору було забезпечено своєчасну реєстрацію споживача на інформаційній платформі Оператора ГТС в реєстрі споживачів постачальника.

Загальний обсяг природного газу, використаний зареєстрованими об`єктами споживача у грудні 2021 року з ресурсів Товариства, а саме з 24.12.2021 по 31.12.2021, складає 992,90 куб.м, про що було складено та направлено споживачу для підписання відповідний акт приймання передачі.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 04.07.2017 № 880 Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (позивач по справі) здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України.

За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 917-р ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» визначено постачальником «останньої надії» на ринку природного газу.

Пунктом 2 Постанови КМУ № 1102 визначено зобов`язання акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України», товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України», операторів газорозподільних систем забезпечити автоматичне включення оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем до портфеля постачальника «останньої надії» обсягів природного газу, спожитих з 1 жовтня 2021 р. бюджетними установами (в значенні Бюджетного кодексу України), закладами охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та закладами охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), постачання природного газу яким не здійснювалося жодним постачальником.

Комунальний заклад Львівської обласної ради «Львівський академічний обласний театр ляльок», (відповідач по справі) є бюджетною установою та був включений до реєстру споживачів постачальника «останньої надії» та віднесення газу, спожитого відповідачем, до портфеля постачальника «останньої надії».

З матеріалів справи вбачається, що ЕІС-код споживача природного газу Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський академічний обласний театр ляльок» є 56XS0000269FV00P.

Позивач вказує, що факт включення Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський академічний обласний театр ляльок» до реєстру споживачів постачальника «останньої надії» та віднесення газу спожитого відповідачем газу до портфеля постачальника «останньої надії» підтверджується листом оператора ГТС від 30.06.2022 №ТОВВИХ-22-6922; інформацією щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» від оператора ГРМ (Форма №10), відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС.

Матеріали справи місять копію Типового договору постачання природного газу постачальником "останньої надії" укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» та Комунальним закладом Львівської обласної ради «Львівський академічний обласний театр ляльок», відповідно до п. 2.1 якого постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором.

Згідно з п. 3.1 Договору постачання природного газу споживачу здійснюється з дня, визначеного інформаційною платформою оператора газотранспортної системи днем початку постачання в Реєстрі споживачів Постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

Пунктом 3.3 Договору передбачено, що період безперервного постачання природного газу Постачальником не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, що настає за місяцем початку фактичного постачання природного газу Споживачу Постачальником, крім випадків дострокового розірвання договору.

Постачання природного газу здійснюється за ціною, оприлюдненою Постачальником на своєму сайті. Така ціна визначається Постачальником відповідно до розділу VI Правил постачання. Нова ціна є обов`язковою для Сторін з дня, наступного за днем її оприлюднення Постачальником на власному сайті (п. 4.1. Договору).

Відповідно до п. 4.2. Договору об`єм (обсяг) постачання природного газу Споживачу за розрахунковий період визначається за даними оператора ГРМ/Оператора ГТС (для прямих споживачів) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в інформаційній платформі оператора газотранспортної системи та надані Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Згідно п. 4.3. Договору Постачальник зобов`язаний надати Споживачу рахунок на оплату природного газу за цим Договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між Постачальником і Споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо Сторонами це окремо обумовлено).

Пунктом 4.4. Договору встановлено, що Споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий Постачальником відповідно до пункту 4.3. цього Договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу.

У разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п. 4.5. Договору).

Відповідно до п. п. 1 п. 5.2. Договору Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату поставленого природного газу згідно з умовами цього Договору.

Згідно з п. п. 1 п. 6.1. Договору постачальник має право отримувати від Споживача плату за поставлений природний газ.

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством (п. 8.1. Договору).

Цей договір набирає чинності з дня, визначеного інформаційною платформою Оператора ГТС днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів Постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи. Дія цього договору не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, наступного за місяцем, в якому почалося фактичне постачання природного газу постачальником. Розірвання (припинення дії) цього Договору не звільняє споживача від обов`язку сплатити заборгованість Постачальнику за цим Договором (п. 11.1. Договору).

Пунктом 11.5. Договору передбачено, що усі повідомлення за цим Договором вважаються зробленими належним чином у разі, якщо вони здійснені в письмовій формі та надіслані за зазначеними в цьому Договорі адресами Сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділу зв`язку одержувача.

Позивач вказує, що ним поставлено відповідачу природний газ у грудні 2021 року в об`ємі 2,155 тис. куб. м. на загальну суму 139 186,90 грн, в той час як відповідачем, оплату вартості спожитого газу в розмірі не здійснено.

Позивач вказує, що проводить нарахування вартості спожитого Споживачем природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого Споживачем природного газу, які отримує в процесі доступу до інформаційної платформи оператора ГТС.

Відповідно до Довідки ТОВ «ГК «Нафтогаз України» від 07.02.2022 року яку долучено до матеріалів справи, ціна природного газу, що постачався ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» як постачальником «останньої надії» для споживачів, що є бюджетними установами (в значенні Бюджетного кодексу України), закладів охорони здоров`я державної власності (казенних підприємств та/або державних установ тощо) та закладів охорони здоров`я комунальної власності (комунальних некомерційних підприємств та/або комунальних установ, та/або спільних комунальних підприємств тощо) у період з 01 грудня 2021 року по 31 січня 2022 року і надалі ціна розраховувалася відповідно до формули пункту 24 Порядку проведення конкурсу з визначенням постачальника «останньої надії», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 р. №809, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25.10.2021 р. №1102.

Матеріали справи містять роздруківку з веб-сайту позивача Архів ціни ПОН для непобутових споживачів за період з 01.10.2021 р. по 23.05.2022.

Також до матеріалів справи долучено Адвокатський запит яким адвокат ТОВ «ГК «Нафтогаз України» просив ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» надати інформацію у вигляді витягу(-ів) з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо фактичних обсягів споживання природного газу споживачів, зазначених у запиті, за період з 01.10.2021 року по 31.03.2022 року або підтверджуючого листа в тому числі щодо Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський академічний обласний театр ляльок» (56XS0000269FV00P).

У відповідь на вказаний запит ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» щодо споживача з ЕІС-кодом 56XS0000269FV00P повідомлено, що в інформаційній платформі споживач з ЕІС-кодом 56XS0000269FV00P був закріплений за постачальником «останньої надії» ТОВ «ГК «Нафтогаз України» (ЕІС-код 56Х80В) у періоди з 29.10.2021 по 30.11.2021 та з 02.12.2021 по 23.12.2021. Також проінформовано, що обсяг природного газу, використаний споживачем з ЕІС-кодом 56XS0000269FV00P у вказані періоди та внесений в алокацію постачальника «останньої надії» ТОВ «ГК «Нафтогаз України» (ЕІС-код 56Х80В), становить:

з 29.10.2021 по 31.10.2021 0,00 м3;

з 01.11.2021 по 30.11.2021 0,00 м3;

з 02.12.2021 по 23.12.2021 2 155,61 м3.

23.06.2022 року позивач звертався до відповідача з Вимогою про сплату заборгованості за спожитий газ не побутовим споживачем постачальнику «останньої надії» (№119/4.3-7915-2022 від 22.06.2022), якою вимагав сплатити заборгованість за природний газ (основний борг) в сумі 139 186,90 грн. до 06.07.2022р. на поточний рахунок ТОВ «ГК «Нафтогаз України». Також вказаною вимогою повідомлено, що у разі несплати заборгованості у визначений вище строк, Товариство буде вимушене звернутися з позовом до суду для захисту своїх інтересів, внаслідок чого, окрім заборгованості, додатково буде стягнено пеню, 3% річних, інфляційні втрати та судові витрати, зокрема витрати на правничу допомогу.

На підтвердження надсилання вимоги на адресу відповідача до справи долучено копії Списку згрупованих відправлень від 23.06.2022 року, фіскальний чек установи зв`язку та опис вкладення у цінний лист.

Також до позовної заяви долучено Лист АТ «Державний ощадний банк України» №16/2-09/1827 від 30.08.2022 року, про надходження (не надходження) коштів на поточний рахунок ТОВ «ГК «Нафтогаз України» () за період з 01.10.2021 по 29.08.2022. Відповідно до вказаного листа від Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський академічний обласний театр ляльок» надходження відсутні.

Разом з тим, КЗ Львівської обласної ради «Львівський академічний обласний театр ляльок» на порталі державних закупівель Prozorro оголошено про проведення переговорної процедури закупівлі, предметом якої є Природний газ (21000 м.куб).

30.11.2021 на порталі державних закупівель Prozorro опубліковано Повідомлення про намір укласти договір на закупівлю природного газу об`ємом 21000 м.куб, місце поставки товарів або місце виконання робіт чи надання послуг: 79008, Україна, Львівська область, м. Львів, пл. Данила Галицького, 1; строк поставки товарів, виконання робіт чи надання послуг: 31 грудня 2022 р.

За результатами проведеної закупівлі (переговорної процедури) між Комунальним закладом Львівської обласної ради «Львівський академічний обласний театр ляльок» (споживач за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (постачальник за договором) укладено Договір №12-1542/21-БО-Т постачання природного газу від 06.12.2021, за яким постачальник зобов`язався поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язався прийняти його та оплатити на умовах цього Договору (п.1.1. Договору).

До матеріалів справи долучено копію рахунку-фактури №12-542/21-БО-Т/12/21 від 28.12.2021 за природний газ за грудень 2021 року в обсязі 5000 куб.м., на загальну суму 82769,98 грн.

ОЦІНКА СУДУ

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є зокрема договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Договір постачання природного газу об`єднанням співвласників багатоквартирних будинків для забезпечення опалення та постачання гарячої води до квартир співвласників (крім нежитлових приміщень) укладається на весь обсяг споживання природного газу для таких потреб та не може встановлювати різні ціни в межах цього обсягу.

Судом встановлено, що об`єми природного газу, спожитого відповідачем з 1 листопада 2021 року автоматично включено до портфеля постачальника «останньої надії» - Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем.

Постачання природного газу постачальником "останньої надії" здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором. Типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" може містити окремі умови для різних категорій споживачів. При цьому в межах кожної категорії споживачів договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" є публічним.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний, зокрема:

1) укласти договір про постачання природного газу;

2) забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів;

3) не допускати несанкціонованого відбору природного газу;

4) забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу;

5) припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань відповідно до статей 173, 174, 175 Господарського кодексу України, статей 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, а згідно з нормами статті 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до пункту 1 розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) № 2496 від 30.09.2015, договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» укладається у випадках, передбачених пунктом 3 розділу VI, з урахуванням вимог статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом публічної оферти постачальника «останньої надії» та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника.

Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» не потребує двостороннього підписання.

Договір постачання між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

Типовий договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» затверджений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2501.

Відповідно до підпункту 4.2. розділу IV Договору, об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу споживачем за розрахунковий період визначається за даними оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора ГТС та доведені споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Відповідно до пункту 2 глави 7 розділу XII Кодексу газотранспортної системи, у точках виходу до газорозподільної системи з метою проведення остаточної алокації щодобових відборів/споживання, що не вимірюються щодобово, оператор газорозподільної системи до 08 числа газового місяця (М+1) надає оператору газотранспортної системи інформацію про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово. У випадку якщо комерційний вузол обліку обладнаний обчислювачем (коректором) з можливістю встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживання природного газу, така інформація додатково надається в розрізі газових днів газового місяця (М).

Таким чином, об`єм (обсяг) спожитого споживачем природного газу передається Оператором ГРМ в інформаційну платформу Оператора ГТС та використовується Постачальником для розрахунку вартості спожитого природного газу.

Нарахування вартості спожитого споживачем природного газу проводиться виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого споживачем природного газу, які отримує в процесі доступу до інформаційної платформи оператора ГТС.

З 1 жовтня 2021 р. ціна природного газу, що постачається постачальником «останньої надії» щоденно розраховується за формулою, наведеною в пункті 24 Порядку проведення конкурсу з визначення постачальника «останньої надії», затвердженого постановою КМУ від 30 вересня 2015 р. № 809 в редакції Постанови КМУ № 1102. На період постачання з 1 жовтня по 30 листопада 2021р. встановлено граничний розмір ціни природного газу для Бюджетних організацій, яка не може перевищувати 16,8 гривні за 1 куб. метр з урахуванням податку на додану вартість. З 1 грудня 2021 ціна природного газу (з урахуванням ПДВ) відповідно до умов Договору опублікована/оприлюднена на сайті позивача, відповідна роздруківка долучена до матеріалів справи.

Крім того відповідно до пункту 4.4. Договору, постачальник зобов`язаний надати споживачу рахунок на оплату природного газу за цим Договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між Постачальником і Споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо Сторонами це окремо обумовлено).

Відповідно до п. 4.4. Договору, споживач зобов`язаний оплатити вартість спожитого ним природного газу до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу.

Позивач вказує, що на виконання вказаного пункту позивачем направлялись на адресу відповідача відповідні рахунки на оплату поставленого природного газу, однак останнім такі були проігноровані.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина перша статті 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

За частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Судом перевірена нарахована позивачем у рахунках сума заборгованості відповідача станом на дати їх складання, враховано інформацію надану ТОВ «Оператор газотранспортної системи України», що відображає об`єми поставленого природного газу відповідачу.

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за договором також свідчить відсутність з боку відповідача в матеріалах справи письмових претензій та повідомлень про порушення постачальником умов договору.

Також матеріалами справи підтверджено, що Комунальному закладу Львівської обласної ради «Львівський академічний обласний театр ляльок» природний газ постачався ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» в період з 02.12.2021 по 23.12.2021 року а з 24.12.2021 по 31.12.2021 ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг».

Разом із тим, матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем заборгованості за природний газ за період з 02.12.2021 по 23.12.2021 в сумі 139 186,90 грн.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський академічний обласний театр ляльок» про стягнення заборгованості в розмірі 139 186,90 грн основного боргує обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Водночас, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів (ч.2 ст.218 ГК України).

Згідно із ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Доказів наявності обставин зазначених у ст. 617 ЦК України, які є підставами звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання відповідачем не подано, і такі підстави судом не встановлено.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку з порушенням відповідачем грошового зобов`язання, відповідно до ст. 625 ЦК України, позивачем нараховано та заявлено до стягнення 3% річних в розмірі 2425,28 грн та індекс інфляції в розмірі 25 052,27 грн.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат та трьох відсотків річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу кредитора, який полягає у відшкодування матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши правильність розрахунку суд встановив, що такий проведено вірно, позивачем враховано час виникнення заборгованості та період її існування, відтак вимоги про стягнення 3% річних та індексу інфляції підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо стягнення з відповідача 20 553,90 грн пені суд вказує, що згідно з ст.ст. 549, 611, 625 ЦК України, ст.230 ГК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до положень п. 4.5. Договору у разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін; розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Перевіривши правильність розрахунку пені за заявлений позивачем період суд встановив, що сума належної до стягнення з відповідача пені за порушення порядку і строку оплати поставленого за Договором природного газу становить 20 553,90 грн.

Щодо клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій, суд зазначає, що відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Обґрунтовуючи подану заяву відповідач вказує, що відповідачем за результатами проведеної закупівлі (переговорної процедури) укладено Договір постачання природного газу з Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг». Відповідно до місячного звіту про газоспоживання (доби) за грудень 2021 року, відповідачем фактично спожито природний газ в обсязі 2 978,066 куб. метрів. Об`єм природного газу, спожитого відповідачем у грудні 2021 року (після укладення договору) щодо вартості якого виник спір - 2 155,61 м.куб. По тарифах позивача (як постачальника «останньої надії») - вартість зазначеного обсягу становить 139 186,90 грн. На думку відповідача зазначена підвищена вартість природного газу є нічим іншим, як санкцією за відсутність у споживача договірного постачальника. Згідно умов укладеного відповідачем з договірним постачальником Договору №12-1542/21-БО-Т від 06.12.2021р. вартість зазначеного обсягу природного газу становить 35 683,97 грн.

Враховуючи вище викладене, оскільки відповідач діяв добросовісно та вчинив дії, спрямовані на отримання природного газу саме від договірного постачальника, на переконання відповідача, відсутні підстави для стягнення неустойки (пені) із відповідача на користь позивача як постачальника «останньої надії», у зв`язку з чим відповідач просить зменшити розмір санкцій які підлягають стягненню з відповідача до 35 683,97 грн. - фактичної вартості спожитого природного газу, визначеного відповідно до умов договору.

Позивач щодо вказаної заяви заперечив, просив відмовити у її задоволенні.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

При цьому, довести наявність обставин, які можуть бути підставою для відповідного зменшення, має заінтересована особа, яка заявила пов`язане з цим клопотання (відповідач). Господарський суд повинен надати оцінку як поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і запереченням інших учасників щодо такого зменшення. Обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При вирішенні питання про зменшення розміру штрафних санкцій (пені) суди також беруть до уваги як обставини, прямо визначені у ст. 233 Господарського кодексу України та ст. 551 Цивільного кодексу України, так і інші обставини, на які посилаються сторони і які мають бути доведені ними.

Втім, закон не містить вичерпного переліку обставин, які можуть бути враховані судом при зменшенні розміру неустойки, тому боржник і кредитор мають право посилатися й на інші обставини, які мають довести, а суд оцінити при ухваленні рішення.

Суд не зобов`язаний встановлювати всі можливі обставини, які можуть вплинути на зменшення пені; це не входить в предмет доказування у справах про стягнення пені. Відповідно до принципу змагальності суд оцінює лише надані сторонами докази і наведені ними аргументи. Суд повинен належним чином мотивувати своє рішення про зменшення пені, із зазначенням того, які обставини ним враховані, якими доказами вони підтверджені, які аргументи сторін враховано, а які відхилено. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14 липня 2021 року у справі № 916/878/20.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначного прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/101/19.

Суд критично ставиться до твердження відповідача про те, що підвищена вартість природного газу є нічим іншим, як санкцією за відсутність у споживача договірного постачальника, оскільки ціна природного газу, що постачається «останньої надії» для споживачів, що є бюджетними установами (в значенні Бюджетного кодексу України), закладів охорони здоров`я державної власності (казенних підприємств та/або державних установ тощо) та закладів охорони здоров`я комунальної власності (комунальних некомерційних підприємств та/або комунальних установ, та/або спільних комунальних підприємств тощо) у період з 01 грудня 2021 року по 31 січня 2022 року і надалі розраховується відповідно до формули пункту 24 Порядку проведення конкурсу з визначенням постачальника «останньої надії», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 р. №809, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25.10.2021 р. №1102.

Оцінюючи доводи відповідача, наведені в обґрунтування підстав зменшення суми пені, суд не приймає до уваги посилання останнього та доходить висновку про недоведеність відповідачем винятковості обставин, наведених в обґрунтування клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій, з огляду на що відповідне клопотання задоволенню не підлягає.

Статтею 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

У відповідності з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Відповідно до ст.77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 ГПК України).

Стандарт доказування вірогідності доказів, який на відміну від достатності доказів, підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. На суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Вказаної позиції дотримується Верховний Суд, зокрема у постанові від 21 серпня 2020 року у справі №904/2357/20.

У відповідності до ч.ч. 1,2 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи те, що позивачем подано достатньо об`єктивних, допустимих та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, які відповідачем не спростовані і визнані обґрунтованими, виконавши вимоги процесуального права, всебічно і повно перевіривши обставини справи в їх сукупності, дослідивши представлені докази, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський академічний обласний театр ляльок» про стягнення заборгованості в розмірі 187 218,35 грн, з яких основний борг 139 186,90 грн, пеня - 20 553,90 грн, 3% річних - 2425,28 грн, індекс інфляції - 25 052,27 грн підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо заяви про розстрочення виконання рішення (вх.№796/23) суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Зокрема, відповідач зазначав, що Комунальний заклад Львівської обласної ради «Львівський академічний обласний театр ляльок» є комунальним закладом, діяльність якого фінансується з обласного бюджету, а також за рахунок доходів від діяльності театру.

Внаслідок запровадження карантинних обмежень з березня 2020 року значно зменшилися надходження коштів від основної діяльності театру: у 2019 році сума доходів становила 2 059 000 грн.; у 2020 році - 750 000 грн.; у 2021 році - 1 000 580 грн.

У зв`язку з початком повномасштабної збройної агресії рф у лютому 2022 року, приміщення театру використовується для тимчасового розміщення та проживання внутрішньо переміщених осіб, що також збільшило витрати театру на оплату комунальних послуг. Такі витрати театру додатково фінансуються з відповідного бюджету, проте їх узгодження потребує додаткового часу.

Враховуючи вище наведене, у випадку задоволення позовних вимог, враховуючи відсутність коштів для негайного виконання рішення суду в повному обсязі (оскільки такі кошти не передбачені в затвердженому бюджеті), внаслідок можливості відкриття виконавчого провадження та арешту коштів на рахунках, буде поставлено під загрозу функціонування театру, в т.ч. проведення запланованих вистав, оплату поточних комунальних послуг. Розстрочення виконання рішення суду рівними частинами дозволить оптимізувати та спланувати майбутню діяльність та витрати театру, з найменшим впливом на можливість функціонування театру.

У зв`язку з наведеним відповідач просить суд розстрочити Комунальному закладу Львівської обласної ради «Львівський академічний обласний театр ляльок» виконання рішення Господарського суду Львівської області у справі №914/2615/22 - шляхом сплати рівними частинами, які відповідач повинен перераховувати до 30-го (тридцятого) числа кожного календарного місяця протягом 12 календарних місяців, починаючи з наступного місяця ухвалення судового рішення у справі №914/2615/22 та набрання ним законної сили.

Позивач зазначив, що на його думку станом на дату винесення рішення відсутні підстави для задоволення такої заяви.

Суд зазначає, що вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення тощо.

Тобто, законодавець у будь-якому випадку пов`язує розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Разом з тим, положення Господарського процесуального кодексу України не містять визначеного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. При цьому, розстрочення виконання рішення суду має здійснюватися з метою недопущення погіршення економічної ситуації боржника, а також з метою недопущення невиконання рішення суду на користь кредитора. Тобто, важливим є досягти балансу інтересів сторін.

Суд вважає, що наведені відповідачем обставини впливають на спроможність своєчасного ведення розрахунків, обмежують безперешкодне провадження господарської діяльності, враховуючи фінансовий стан відповідача, беручи до уваги триваючий воєнний стан в країні, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання відповідача та розстрочити виконання рішення суду.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, судовий збір в розмірі 2808,28 грн покладається на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 233-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський академічний обласний театр ляльок» (79008, Львівська обл., місто Львів, площа Данила Галицького, будинок 1; ідентифікаційний код 02225571) на користь Товариства з обмеженою відповіда льністю «Газопоста чальна компанія «Нафтогаз України» (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 1; ідентифікаційний код 40121452) заборгованість в розмірі 187218,35 грн, в тому числі: основний борг 139186,90 грн, пеня - 20553,90 грн, 3% річних - 2425,28 грн, індекс інфляції - 25052,27 грн з розстрочкою виконання рішення суду на 12 місяців, шляхом стягнення щомісяця 15601,53 грн до 30 числа місяця та 2808,28 грн судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили в порядку ст. 327 ГПК України

4. В задоволенні клопотання про зменшення штрафних санкцій відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 10.03.23р.

Суддя Щигельська О.І.