ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2023 р. Справа № 916/3935/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Ходаківської І.П.

Владимиренко С.В.

розглянувши в письмовому проваджені без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний"

на рішення Господарського суду Київської області від 14.11.2022 (суддя Конюх О.В.)

у справі № 916/3935/21 Господарського суду Київської області

за позовом Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Софія Ойл"

про стягнення 88 615,81 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог

1. Державне підприємство "Морський торговельний порт "Южний" (далі - ДП "МТП "Южний", позивач) звернулося до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Софія Ойл" (далі - ТОВ "Софія Ойл") про стягнення штрафних санкцій за прострочення строків виконання зобов`язання за договором поставки № Т/БП-320/20 від 08.12.2020 (далі - Договір) у сумі 88 615,81 грн, з яких: 76 134,71 грн пені у розмірі 0,5 % від вартості недопоставленого товару та 12 481,10 грн штрафу за прострочення строків виконання зобов`язання понад тридцять днів.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до рознарядки № 224-63/ від 14.12.2020 відповідачем недопоставлено позивачу 4,15 т дизельного палива ULSD на суму 83 207,33 грн, що свідчить про невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань з поставки дизельного палива в рамках Договору у визначеній сторонами кількості, у зв`язку з чим наявні підстави для нарахування на підставі п. 6.2 Договору пені та штрафу.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

3. Рішенням Господарського суду Київської області від 14.11.2022 у справі № 916/3935/21 у позові ДП "МТП "Южний" відмовлено повністю. Стягнуто з позивача на користь відповідача 2 481,00 грн витрат на правову допомогу.

4. Відмовляючи в позові, місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем не було дотримано вимог Договору щодо направлення спірної письмової рознарядки постачальнику (відповідачу) на поставку конкретної партії палива, з огляду на що в останнього не виникло обов`язку на таку поставку, отже відсутні підстави для застосування до ТОВ "Софія Ойл" приписів п. 6.2 Договору, адже не виникло також і прострочення виконання, у зв`язку з чим у позивача не виникло права застосовувати штрафні санкції за порушення господарського зобов`язання.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

5. Не погоджуючись із вказаним рішенням, ДП "МТП "Южний" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 14.11.2022 у справі № 916/3935/21 та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

6. Позивач вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом було неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права, були неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи.

7. За доводами скаржника, висновок суду першої інстанції про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів направлення на поштову адресу постачальника оригіналу спірної рознарядки від 14.12.2020 № 224-63/ саме засобами поштового зв`язку, який є єдиним та основним висновком в якості підстави для відмови в задоволенні позову, зроблений внаслідок неповного з`ясування обставин справи та дослідження відповідних доказів.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

8. Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2022 справу № 916/3935/21 передано колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Демидова А.М. - головуючий, Ходаківська І.П., Владимиренко С.В.

9. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2022 витребувано матеріали даної справи з Господарського суду Київської області.

10. Після надходження матеріалів даної справи з суду першої інстанції ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.12.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДП "МТП "Южний" на рішення Господарського суду Київської області від 14.11.2022 у справі № 916/3935/21; постановлено розгляд апеляційної скарги здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання); встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 26.01.2023.

11. Зважаючи на воєнний стан в Україні, тривалі повітряні тривоги і планові, аварійні та екстрені відключення електроенергії по місту Києву, зазначена апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції в розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, забезпечення можливості реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав та вирішення справи.

Позиції учасників справи

12. У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення у справі № 916/3935/21 від 14.11.2022 - без змін. Крім того, відповідач просить суд стягнути з ДП "МТП "Южний" на користь ТОВ "Софія Ойл" понесені витрати на правову допомогу у суді апеляційної інстанції в розмірі 10 000,00 грн.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

13. 18.11.2020 ТОВ "Софія Ойл" подало пропозицію на закупівлю "09130000-9 - Нафта і дистиляти" згідно з технічною специфікацією та іншими вимогами замовника торгів.

14. 08.12.2020 між ДП "МТП "Южний" (покупець) та ТОВ "Софія Ойл" (постачальник) укладено договір поставки № Т/БП-320/20 (Договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язався поставити на склад покупця, а покупець - прийняти та оплатити паливо дизельне (далі - паливо, товар) за цінами та в кількості, які вказані в додатку № 1 до даного Договору, що є невід`ємною частиною даного Договору (п. 1.1).

15. Відповідно до п.п. 1.3, 1.4 Договору поставка палива здійснюється партіями, автомобільним транспортом, постачальником та за його рахунок на склад покупця. Обсяги закупівлі палива можуть бути зменшені залежно від потреби та реального фіксування видатків у покупця.

16. Згідно з п. 2.1 Договору загальна сума Договору складає 4 009 992 грн, з урахуванням ПДВ 20 % - 668 332,00 грн.

Ціна на паливо, зазначена у додатку № 1 (специфікація) до цього Договору може бути змінена постачальником та покупцем у разі зміни ціни на паливо не більше ніж на 10 відсотків через коливання ціни на паливо на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної у цьому Договорі. При цьому, постачальник або покупець підтверджує зміну ціни на паливо довідкою, виданою ДП "Держзовнішінформ" з урахуванням умов постачання (пп. 2.1.1 п. 2.1).

17. Відповідно до п. 4.1 Договору поставка палива здійснюється протягом 5 робочих днів з дати направлення покупцем письмової рознарядки (заявки) постачальнику на поставку товару.

Письмова рознарядка (заявка) може направлятися засобами факсимільного зв`язку або електронною поштою з обов`язковим направленням оригіналу письмової рознарядки (заявки) поштовим відправленням (листом з описом вкладення). Письмові рознарядки (заявки), відправлені факсом або електронною поштою, мають повну юридичну силу, породжують права та обов`язки для сторін, можуть бути подані до судових інстанцій в якості належних доказів і не можуть спростовуватися сторонами Договору. Належним підтвердженням відправлення письмової рознарядки (заявки) та її отримання стороною є звичайне технічне підтвердження покупця про відправлення документа: звіт факсимільного апарату, звіт сервера про відправлення електронного повідомлення тощо.

18. Датою поставки палива вважається дата передачі палива на склад покупця, яка зазначається у товарно-транспортній накладній (п. 4.2 Договору).

19. Приймання товару відбувається у відповідності до Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Мінпаливенерго України, Мінекономіки України, Мінзв`язку України, Держспоживстандарту України № 281/171/578/155 від 20.05.2008 (п. 4.5 Договору).

20. Відповідно до п. 5.3 Договору постачальник зобов`язаний:

- забезпечити поставку палива в строк, встановлений цим Договором (пп. 5.3.1);

- до укладання цього Договору внести забезпечення його виконання у розмірі не менше 200 499,60 грн згідно з умовами, зазначеними у тендерній документації. Забезпечення виконання Договору повертається постачальнику після виконання постачальником Договору, а також у разі визнання судом результатів процедури закупівлі або Договору недійсними, у випадках, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", а також згідно з умовами, зазначеними в Договорі, але не пізніше ніж протягом 5 банківських днів з дати настання зазначених обставин (пп. 5.3.3).

21. Згідно з п. 6.2 Договору за порушення постачальником строку виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,5 відсотка вартості товару, з якого допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 15 відсотків вказаної вартості.

22. Договір набуває чинності з моменту його укладання і діє до 31.12.2020, а в частині обов`язків, що виникли в період дії цього Договору, і відповідальності за їх невиконання - до повного їх виконання, проведеного належним чином, і за вимогою кредитора про відшкодування нанесених збитків і сплати неустойки (п. 7.1 Договору).

23. Всі зміни та доповнення до Договору оформлюються шляхом підписання додаткової угоди (п. 8.2 Договору).

24. Умови Договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі. Істотні умови Договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі, крім випадків, які передбачено Законом України "Про публічні закупівлі" (п. 8.3 Договору).

25. Додатком № 1 від 08.12.2020 (специфікація) до Договору сторони визначили: найменування товару - паливо дизельне ULSD 10 РРМ; кількість - 200 т; загальна вартість з ПДВ - 4 009 992,00 грн.

26. ТОВ "Софія Ойл" у листі № 130/10-12 від 10.12.2020, адресованому ДП "МТП "Южний", зазначило про ініціювання внесення змін до Договору в частині збільшення ціни за одиницю товару до рівня 22 052,88 грн/тонна з ПДВ у зв`язку з коливанням ціни товару на ринку, що відбувалось за період з 18.11.2020 по 07.12.2020. Разом з тим, як зазначив відповідач, з огляду на неможливість збільшення суми, визначеної в Договорі, обсяг закупівлі підлягає зменшенню.

27. У відповідь на вищезазначений лист ТОВ "Софія Ойл", листом від 14.12.2020 № 7595/12/224/20 ДП "МТП "Южний" повідомило, що ним буде у найкоротший термін розглянуто можливість оформлення додаткової угоди до Договору. Водночас, у зв`язку з гострою потребою у дизельному паливі, позивач просив відповідача терміново розпочати поставку дизельного палива згідно з Договором, зазначивши про надсилання рознарядки на поставку 50 тон дизельного палива для закриття потреби позивача на тиждень.

28. 14.12.2020 за вих. № 224-63/ на ім`я директора ТОВ "Софія Ойл" за підписом головного інженера та начальника бази постачання, електронною поштою було направлено рознарядку на поставку палива у кількості 50 т на загальну суму 1 002 498,00 грн.

29. Згідно з видатковою накладною № 2775 від 15.12.2020, підписаною постачальником та покупцем, відповідачем поставлено позивачу товар за Договором у кількості 23,1 т на суму 463 154,08 грн з ПДВ та виставлено рахунок на оплату № 2395 від 15.12.2020 на суму 463 154,08 грн з ПДВ.

30. Як встановлено рішенням Господарського суду Одеської області від 12.08.2021, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.12.2021, у справі № 916/842/21 за позовом ТОВ "Софія Ойл" до ДП "МТП "Южний" про стягнення 233 920,68 грн за договором поставки № Т/БП-320/20 та за зустрічним позовом ДП "МТП "Южний" до ТОВ "Софія Ойл" про стягнення штрафних санкцій за цим Договором у розмірі 2 375 920,26 грн, 16.12.2020 від ДП "МТП "Южний" на електрону адресу ТОВ "Софія Ойл" направлена рознарядка щодо здійснення поставки товару у кількості 150 т за ціною 16 708,30 грн/т без ПДВ.

31. Відповідно до видаткової накладної № 2781 від 16.12.2020, підписаної постачальником та покупцем, відповідачем поставлено позивачу товар за Договором у кількості 22,75 т на суму 456 136,59 грн та виставлено рахунок на оплату № 2399 від 16.12.2020 на суму 456 136,59 грн з ПДВ.

32. З товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів від 15.12.2020 № 15/12 вбачається, що в Одеській області, м. Южне, вул. Берегова, 13, відповідачем розвантажено паливо дизельне у кількості 27 500 дм.куб, 23 130 кг, прийнято на склад 23 100 кг.

33. З товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів від 16.12.2020 № 16/12 вбачається, що в Одеській області, м. Южне, вул. Берегова, 13, відповідчем розвантажено паливо дизельне у кількості 27 500 дм.куб, 22 813 кг, прийнято на склад 22 750 кг.

34. У матеріалах даної справи також містяться:

- лист ТОВ "Софія Ойл" за вих. № 136/16-12 від 16.12.2020, адресований ДП "МТП "Южний" (надісланий 21.12.2020), в якому відповідач, посилаючись на коливання ціни товару на ринку, просив укласти додаткову угоду до Договору, що передбачає внесення відповідних змін у частині збільшення ціни за одиницю товару, зменшення обсягу та зміну загальної суми Договору;

- лист ТОВ "Софія Ойл" за вих. № 144/23-12 від 23.12.2020, адресований ДП "МТП "Южний" (надісланий 24.12.2020), в якому відповідач просив позивача укласти додаткову угоду до Договору, що передбачає внесення відповідних змін у частині збільшення ціни за одиницю товару, зменшення обсягу та зміну загальної ціни Договору, письмово повідомити про скасування рознарядки від 16.12.2020 за вих. № 224-63/13 та направити нову рознарядку зі зменшенням кількості обсягу та новою ціною;

- лист ТОВ "Софія Ойл" за вих. № 147/23-12 від 23.12.2020, адресований ДП "МТП "Южний" (надісланий 23.12.2020), в якому відповідач зазначив, що ним було отримано електронною поштою рознарядку за вих. № 224/63/13 від 16.02.2020, в якій не вказано місце поставки товару. Крім того, відповідач зазначив, що він не отримував оригіналу письмової рознарядки за Договором;

- лист ТОВ "Софія Ойл" за вих. № 150/28-12 від 28.12.2020, адресований ДП "МТП "Южний" (надісланий 29.12.2020), в якому відповідач вказував позивачу про відсутність у Договорі визначення складу покупця та конкретної адреси такого складу, у зв`язку з чим постачальник позбавлений можливості належним чином виконати поставку палива, та просив направити проект додаткової угоди щодо доповнення Договору визначенням складу покупця з конкретно визначним місцем поставки товару з усіма необхідними даними для здійснення поставки.

35. Звертаючись з позовом у даній справі, позивач вказав, що 14.12.2020 на електронну адресу відповідача було направлено рознарядку № 224-63/ від 14.12.2020 на поставку палива у кількості 50 т на суму 1 002 498,00 грн з ПДВ у строк до 21.12.2020. ТОВ "Софія Ойл", у свою чергу, за вказаною рознарядкою було поставлено позивачу дизельне паливо у кількості 45,85 т на суму 919 290,67 грн за приймальними актами від 15.12.2020 № 924 та від 16.12.2020 № 925, ТТН № 15/12 від 15.12.2020 та № 16/12 від 16.12.2020 і видатковими накладними № 2775 від 15.12.2020 (23,1 т вартістю 463 154,08 грн) та № 2781 від 16.12.2020 (22,75 т вартістю 456 136,59 грн).

36. З урахуванням викладеного, позивач стверджував про недопоставку палива відповідно до зазначеної рознарядки в кількості 4,15 т вартістю 83 207,33 грн.

37. З огляду на наведене, позивач на підставі п. 6.2 Договору нарахував та просив суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 76 134,71 грн, нараховану на вартість недопоставленого товару - 83 207,33 грн за період з 22.12.2020 по 22.06.2021, а також штраф у розмірі 15 % від вказаної вартості у сумі 12 481,10 грн, всього - 88 615,81 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

38. Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

39. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

40. За змістом ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

41. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

42. Як передбачено ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

43. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

44. За ст. 662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

45. Частиною першою статті 663 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу.

46. Згідно зі ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.

47. Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

48. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

49. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

50. Статтями 6 і 627 ЦК України передбачено свободу договору, що полягає в тому, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

51. Необхідно зазначити, що свобода договору передбачає не лише право сторін вільно виявляти волю на вступ у договірні відносини, але включає також можливість визначати зміст договору, у тому числі і визначати способи забезпечення договірних зобов`язань та гарантії прав сторін. Саме така свобода обмежується рамками чинних нормативних актів, звичаїв ділового обороту, а дії сторін повинні відповідати вимогам розумності, добросовісності та справедливості.

52. Іншими словами, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб та інших суб`єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам, визначати умови такого договору. Однак під час укладання договору, визначаючи його умови, сторони повинні дотримуватись нормативно-правових актів.

53. Частиною четвертою статті 179 ГК України зазначено, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: - вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; - примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; - типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови; - договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

54. Тобто ГК України також передбачає широку свободу сторін при укладенні господарських договорів, з урахуванням того, що суб`єкти господарювання є рівними за своїм правовим статусом.

55. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України, ч. 7 ст. 193 ГК України).

56. При цьому, законодавець передбачив, що спрямування сторін договору має презюмувати безперечне виконання договірних зобов`язань.

57. Ці загальні засади втілюються у конкретних нормах права та умовах договорів, регулюючи конкретні ситуації таким чином, коли кожен з учасників відносин зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, захищати власні права та інтереси, а також дбати про права та інтереси інших учасників, передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам і інтересам інших осіб, закріпляти можливість адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

58. З матеріалів справи вбачається, що п.п. 1.3, 4.1 Договору, укладеного сторонами в добровільному порядку, без заперечень та зауважень, визначено, що поставка палива здійснюється партіями автомобільним транспортом постачальника та за його рахунок на склад покупця протягом 5 робочих днів з дати направлення покупцем письмової рознарядки (заявки) постачальнику на поставку товару. Письмова рознарядка (заявка) може направлятися засобами факсимільного зв`язку або електронною поштою з обов`язковим направленням оригіналу письмової рознарядки (заявки) поштовим відправленням (листом з описом вкладення). Письмові рознарядки (заявки), відправлені факсом або електронною поштою, мають повну юридичну силу, породжують права та обов`язки для сторін, можуть бути подані до судових інстанцій в якості належних доказів і не можуть спростовуватись сторонами договору. Належним підтвердженням направлення письмової рознарядки (заявки) та її отримання стороною є звичайне технічне підтвердження покупця про відправлення документа: звіт факсимільного апарату, звіт сервера про відправлення електронного повідомлення тощо.

59. Таким чином, як правильно вказав суд першої інстанції, умовами Договору встановлено, що направлення рознарядки електронною поштою має бути здійснено одночасно із направленням такої і поштовим зв`язком (листом з описом вкладення).

60. Відтак, колегія суддів погоджується з місцевим господарським судом, що саме з моменту направлення покупцем оригіналу рознарядки на поставку товару у письмовому вигляді поштовим відправленням (листом з описом вкладення) починає спливати п`ятиденний строк виконання зобов`язання постачальником за Договором.

61. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

62. Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

63. Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

64. Згідно зі ст.ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

65. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

66. Верховний Суд у ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Принцип змагальності полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається у якості підтвердження або заперечення вимог. При цьому, сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за таким підходом сама концепція змагальності втрачає сенс (постанова Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") Суд наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом" ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

67. Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що наявне у матеріалах справи листування між сторонами у справі щодо виконання Договору не можна розцінювати як таке, що свідчить про отримання постачальником спірної рознарядки у письмовому вигляді, направленої покупцем поштовим відправленням - листом з описом вкладення, оскільки таке листування стосується, в основному, мети постачальника щодо внесення змін до Договору про вартість палива, що постачається, а також щодо визначення місця поставки. Також не можна прийняти до уваги доводи позивача про те, що отримання постачальником тільки електронною поштою спірної рознарядки є достатнім для того, аби в нього виник обов`язок поставити партію товару.

68. Зважаючи на ту обставину, що покупцем суду належних та допустимих доказів направлення на поштову адресу постачальника оригіналу спірної рознарядки № 224-63/ від 14.12.2020 обумовленим сторонами способом надано не було, суд вважає, що, фактично, у постачальника не виникло обов`язку щодо виконання умов Договору за вказаною рознарядкою.

69. При цьому, колегія суддів зазначає, що позивачем не доведено, що він вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання свого господарського зобов`язання, як того вимагає Договір, оскільки, уклавши в добровільному порядку, без заперечень та зауважень договір про закупівлю дизельного палива партіями, виходячи з принципу свободи договору, сторони у справі взяли на себе передбачені зазначеним договором зобов`язання як щодо оформлення та порядку поставки партії товару, так і щодо умов повідомлень одне одного, а тому суд першої інстанції дійшов правомірних висновків про порушення умов Договору саме покупцем та відсутність такого порушення з боку постачальника за правовідносинами сторін зі спірної рознарядки.

70. Отже, у даному випадку, колегія суддів зазначає про відсутність підстав вважати, що постачальником не виконано умов Договору у визначені ним строки щодо поставки палива партіями за попереднім замовленням покупця.

71. Судовою колегією відхиляються доводи скаржника про те, що спірна рознарядка була прийнята відповідачем до виконання після отримання її саме електронною поштою і виконана більш, ніж на 90 %, оскільки сторони мають право в добровільному порядку саме таким чином виконати Договір у цій частині, але при виникненні спору і розгляді його в суді кожна сторона повинна довести належними та допустимими доказами належне виконання обумовлених сторонами умов Договору, у даному випадку позивач - у частині дотримання попереднього письмового замовлення конкретної партії товару, направленого засобами поштового зв`язку.

72. За таких обставин, враховуючи, що позивачем не доведено порушення відповідачем строку виконання зобов`язання за Договором в частині поставки палива за спірною рознарядкою, оскільки в останнього не виникло обов`язку з такої поставки, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для застосування до ТОВ "Софія Ойл" штрафних санкцій за порушення зобов`язання, передбачених п. 6.2 Договору, та правомірно відмовив у позові.

73. У силу приписів ч.ч. 1, 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

74. Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, скаржник не вказує про допущені господарським судом першої інстанції порушення в частині присудження до стягнення з ДП "МТП "Южний" на користь ТОВ "Софія Ойл" 2 481,00 грн витрат на правову допомогу, відтак, відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України в цій частині рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку не переглядається. При цьому, підстав для виходу за межі доводів апеляційної скарги судом апеляційної інстанції не встановлено.

75. Беручи до уваги наведені вище обставини справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що аргументи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду оскаржуваного рішення, зазначене рішення прийнято судом першої інстанції з належним з`ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

76. Згідно зі ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

77. З огляду на викладені обставини, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду Київської області від 14.11.2022 у справі № 916/3935/21 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

78. За таких обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги ДП "МТП "Южний" відсутні.

Судові витрати

79. У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за розгляд апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

80. Як вже було зазначено, у відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "Софія Ойл" просить апеляційний господарський суд стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу у суді апеляційної інстанції в розмірі 10 000,00 грн.

81. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, відповідач вказує, що згідно з укладеним ТОВ "Софія Ойл" з метою представництва в рамках судової справи № 916/3935/21 договором про надання правової допомоги № 050121 від 05.01.2021 та додатком № 15 до нього, розмір витрат на правову допомогу (в суді апеляційної інстанції) визначений у фіксованому розмірі і складає 10 000,00 грн.

82. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

83. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).

84. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

85. Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

86. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

87. Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

88. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

89. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

90. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

91. За змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

92. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

93. У розумінні положень частини 5 статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Суд зазначає, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України. Разом з тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

94. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Такий висновок відповідає висновку, викладеному в постановах Верховного Суду від 16.07.2020 у справі № 909/452/19, від 02.11.2020 у справі № 922/3548/19, від 18.11.2020 у справі № 923/1121/17.

95. Водночас колегія суддів апеляційної інстанції враховує правову позицію Верховного Суду, викладену, зокрема, в постанові від 14.01.2021 у справі № 911/3156/19, відповідно до якої розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

96. Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові Верховного Суду від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19, розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

97. Також, колегія суддів апеляційної інстанції враховує правові висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 23.02.2021 у справі № 922/2503/20, відповідно до яких витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

98. На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу при розгляді даної справи в Північному апеляційному господарському суді відповідачем додано до відзиву на апеляційну скаргу копії: договору про надання правової допомоги № 050121 від 05.01.2021, укладеного між ТОВ "Софія Ойл" (клієнт) та адвокатом Комахою Анастасією Ігорівною (адвокат) (далі - Договір № 050121), додаткової угоди № 1 від 30.12.2022 до Договору № 050121, додатку № 15 від 02.01.2023 до Договору № 050121, ордера серії АА № 1125470 на надання правничої (правової) допомоги ТОВ "Софія Ойл" на підставі договору про надання правової допомоги № 050121 від 05.01.2021 у Північному апеляційному господарському суді, виданого адвокату Комасі Анастасії Ігорівні 02.01.2023, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ № 000217, виданого 18.06.2018 Комасі Анастасії Ігорівні.

99. Відповідно до п. 1.1 Договору № 050121 адвокат бере на себе зобов`язання здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором або додатках до цього Договору, а клієнт зобов`язаний оплатити послуги у порядку та строки, обумовлені сторонами.

100. Згідно з п. 3.1 Договору № 050121 за правову допомогу, передбачену в п. 1.1 Договору, клієнт сплачує адвокату винагороду, розмір якої визначається у додатку до даного Договору.

101. Додатком до Договору може бути визначено перелік послуг, за які клієнтом сплачується винагорода (п. 3.2 Договору № 050121).

102. Відповідно до п. 4.1 Договору № 050121 оплата за цим Договором здійснюється протягом п`яти робочих днів з дати підписання сторонами акта приймання-передачі виконаних робіт, якщо інший порядок не обумовлений сторонами у додатку до цього Договору.

103. Згідно з п. 2.1 Договору № 050121 в редакції додаткової угоди № 1 від 30.12.2022 цей Договір діє до 31.12.2023.

104. Відповідно до п. 1 додатку № 15 від 02.01.2023 до Договору № 050121 клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання щодо надання нижченаведених послуг з представництва інтересів клієнта у суді апеляційної інстанції по справі № 916/3935/21: аналіз апеляційної скарги та розробка правової позиції по справі № 916/3935/21; написання та підготовка відзиву на апеляційну скаргу, аналіз судової практики; підготовка заяв, клопотань, пояснень, заперечень, інших процесуальних документів, ознайомлення з матеріалами справи (за необхідності); отримання копії рішення суду за результатами розгляду у суді апеляційної інстанції та наказів на їх виконання.

105. Згідно з п. 2 додатку № 15 від 02.01.2023 до Договору № 050121 винагорода за послуги, визначені п. 1 цього додатку, визначається сторонами у фіксованому розмірі, незалежно від кількості наданих послуг та кількості витраченого на надання послуг часу у суді першої інстанції, і складає 10 000,00 грн.

106. Відповідно до п. 3 додатку № 15 від 02.01.2023 до Договору № 050121 оплата послуг здійснюється клієнтом протягом п`яти робочих днів з дати винесення рішення по справі.

107. З огляду на умови Договору № 050121, враховуючи складання і підписання адвокатом Комахою Анастасією Ігорівною процесуальних документів від імені і в інтересах відповідача (відзиву на апеляційну скаргу), суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що витрати на правову допомогу в сумі 10 000 грн є реальними, підтвердженими матеріалами справи. При цьому, суд враховує, що в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу, витраченого представником відповідача, а отже, є визначеним.

108. За таких обставин, суд вважає, що ТОВ "Софія Ойл" доведено належними доказами понесення витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи № 916/3935/21 в Північному апеляційному господарському суді, в розмірі 10 000,00 грн.

109. ДП "МТП "Южний", у свою чергу, не доведено неспівмірності розміру витрат відповідача на оплату послуг адвоката, пов`язаних з розглядом даної справи в Північному апеляційному господарському суді, в сумі 10 000,00 грн.

110. Враховуючи вищенаведене, з огляду на те, що у зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги ДП "МТП "Южний" судові витрати за розгляд апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладено на скаржника (про що зазначено вище), зважаючи на обґрунтованість та співмірність розміру витрат відповідача на оплату послуг адвоката, пов`язаних з розглядом даної справи в Північному апеляційному господарському суді, в сумі 10 000,00 грн, викладене у відзиві на апеляційну скаргу клопотання ТОВ "Софія Ойл" про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст. 74, 126, 129, 269, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 14.11.2022 у справі № 916/3935/21 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Стягнути з Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний" (65481, Одеська обл., м. Южне, вул. Берегова, 13, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Софія Ойл" (08132, Київська обл., Бучанський р-н, м. Вишневе, вул. Промислова, 6, ) 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

5. Видачу наказу на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Київської області.

6. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

7. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

У зв`язку з тривалими повітряними тривогами, повний текст постанови складено та підписано 13.03.2023.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді І.П. Ходаківська

С.В. Владимиренко