ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.03.2023 Справа № 914/1396/22

Господарський суд Львівської області в складі судді Запотічняк О.Д.

за участю секретаря судових засідань Яремко В.Я.

розглянувши матеріали заяви Приватного підприємства «Загальнополітичне видання «Сільські вісті», газета захисту інтересів селян України» про розстрочення виконання рішення у справі № 914/1396/22

за позовом: Заступника керівника Львівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Позивача: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, м. Львів

до відповідача: Приватного підприємства «Загальнополітичне видання «Сільські вісті», газета захисту інтересів селян України», м. Київ,

про: стягнення 3 486 425,29 грн

за участю представників сторін:

прокурор: Лука Г.В.;

від позивача: Карвацька О.Р.;

від відповідача (заявника): Табінський І.М.;

встановив:

На розгляді Господарського суду Львівської області перебувала справа № 914/1396/22 за позовом заступника керівника Львівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі позивача Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях до Приватного підприємства «Загальнополітичне видання «Сільські вісті», газета захисту інтересів селян України» про стягнення 3 486 425,29 грн.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 13.12.2022 у справі №914/1396/22 позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Приватного підприємства «Загальнополітичне видання «Сільські вісті» газета захисту інтересів селян України» в державний бюджет України на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях заборгованість в сумі

3 324 504,29 грн. та 52 296,38 грн. судового збору.

На адресу суду, 13.03.2023 (вх. №997/23) Приватним підприємством «Загальнополітичне видання «Сільські вісті», газета захисту інтересів селян України» подано заяву про розстрочення виконання рішення, в якій просить розстрочити виконання рішення Господарського суду Львівської області від 13.12.2022 у справі №914/1396/22 на 10 місяців щомісячними платежами до повного його виконання таким чином: до 31.03.2023 332454,29 грн; до 30.04.2023 - 332 450,00 грн; до 31.05.2023 - 332 450,00грн.; до 30.06.2023- 332 450,00 грн; до 31.07.2023- 332 450,00 грн; до 31.08.2023 - 332 450,00 грн.; до 30.09.2023 - 332 450,00 грн.; до 31.10.2023 - 332 450,00 грн.; до 30.11.2023 - 332 450,00 грн.; до 31.12.2023 - 332 450,00 грн.

Ухвалою суду від 13.03.2023 заяву розстрочення виконання рішення прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 22.03.2023.

22.03.2023 прокурором подано заперечення щодо заяви відповідача про розстрочку судового рішення (Вх. № 7194/23) та позивачем подано відзив на заяву про розстрочку (Вх. № 7192/23).

В судове засідання 22.03.2023 з`явився представник заявника, надав пояснення по суті заяви, просив таку задоволити. Прокурор та позивач не заперечили щодо розстрочення виконання рішення, однак просили останнім днем розстрочки визначити не 31.12.2023 а 13.12.2023, що не буде суперечити ч. 5 ст. 331 ГПК України.

В обґрунтування заяви заявник зазначає про те, що розмір заборгованості є значним і відповідач не має змоги погасити відразу всю заборгованість , тому просить розстрочити сплату боргу.

Як стверджує заявник, рішення Господарського суду ним визнається та буде виконане в добровільному порядку, однак його виконання в повному обсязі є неможливим через скрутну фінансову ситуацію, що склалась через відсутність господарської діяльності у зв`язку з пандемією, а в подальшому після 24 лютого 2022 року з війною з російським агресором.

Редакція газети «Сільські вісті», як орендар, утримувала у робочому стані цілісний майновий комплекс «Смерічки». Старалась, як могла, зберегти робочі місця, сплачувала податки, зарплату працівникам санаторію «Смерічка». Тож, коли виникла форс-мажорна ситуація, санаторій зміг прийняти тимчасово переселених осіб, як дорослих, так і дітей, яким санаторій слугував певний час домівкою. А з 17 серпня 2022 року основні засоби санаторію «Смерічка» відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 17.08.2022 № 442 вилучені у газети «Сільські вісті».

На підприємстві ситуація склалася вкрай скрутна, згідно з графіком виходу "Сільських вістей" на 1 півріччя 2022 року газета повинна була виходити двічі на тиждень. У зв`язку з військовим станом вона не виходила у березні-квітні, а з 10.05.2022 почала виходити раз на тиждень і так по сьогодні. Таким чином редакція не виконала своїх договірних зобов`язань перед передплатниками, замість 50 вийшло 22 номери газети.

У зв`язку зі складним фінансовим становищем, відсутністю коштів на оплату потреб виходу газети та неможливістю виконати свої зобов`язання перед передплатниками виникла заборгованість в сумі 2 617 079,84 гривень. Для виходу газети потрібні значні витрати, папір із 01.01.22 здорожчав у 2,5 рази, вартість друку та перевезення також зросли, що значною мірою погіршило фінансовий стан редакції.

Крім того, заявник зазначає, що ним здійснено вже часткову сплату заборгованості в сумі 333 000 грн.

Розглянувши в судовому засіданні подану заяву про розстрочення виконання рішення суду та письмові докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги заявника, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав особи і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Савіцький проти України (Заява № 38773/05) від 26.07.2012 р. суд наголосив, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній із сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Згідно ч. 3, 4 ст. 331 ГПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 331 ГПК, ця стаття не вимагає. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом.

Рішенням Суду у справі Глоба проти України №15729/07 від 05.07.2012 р. суд повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер.

Таким чином, запроваджений процесуальними нормами права механізм розстрочення або відстрочення виконання судового рішення є винятковою мірою, який спрямований на досягнення кінцевої мети судового розгляду виконання ухваленого судом рішення.

Отже, питання щодо надання відстрочки або розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Системний аналіз чинного законодавства свідчить, що підставою для розстрочення або відстрочення, можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини за правилами, встановленими цим Кодексом.

Тобто, можливість розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку у будь-якому випадку пов`язується з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. При цьому рішення про розстрочку виконання рішення суду має ґрунтуватись на додержанні балансу інтересів стягувача та боржника.

Відповідно до ч.ч.3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Також суд наголошує на тому, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022р., в Україні оголошено воєнний стан.

Відповідно до ч. 5 ст. 331 ГПК України, розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Як встановлено судом та зазначено прокурором та позивачем, рішення у даній справі було ухвалено 13.12.2022р., а тому розстрочення виконання такого рішення можливе не довше, ніж до 13.12.2022р.

Господарський суд дослідивши усі обставини та надавши їм оцінку, врахувавши матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини боржника у виникненні спору, з огляду на те, що виконання судового рішення одночасно і в повному обсязі може бути ускладнено та матиме негативні наслідки для фінансово-господарського стану боржника, зважаючи на те, що боржник не уникає від виконання рішення суду, а навпаки шукає способи погашення заборгованості перед позивачем, дотримання балансу інтересів сторін, суд дійшов висновку про можливість надання розстрочення виконання рішення суду терміном на 10 місяців з березня 2023 року по 12 грудня 2023 року, з урахуванням вимог ч.5 ст.331 ГПК України.

Керуючись статтями ст.ст. 13, 14, 15, 233, 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

1. Заяву Приватного підприємства «Загальнополітичне видання «Сільські вісті», газета захисту інтересів селян України»» про розстрочення виконання рішення суду у справі №914/1396/22 - задовольнити.

2. Розстрочити виконання рішення Господарського суду Львівської області від 13.12.2022 у справі №914/1396/22 в частині сплати заборгованості в розмірі 3 324 504,29 грн на 10 місяців за наступним графіком:

- до 31.03.2023 332454,29 грн;

- до 30.04.2023 - 332 450,00 грн;

- до 31.05.2023 - 332 450,00грн.;

- до 30.06.2023- 332 450,00 грн;

-до 31.07.2023- 332 450,00 грн;

- до 31.08.2023 - 332 450,00 грн.

- до 30.09.2023 - 332 450,00 грн.

- до 31.10.2023 - 332 450,00 грн.

- до 30.11.2023 - 332 450,00 грн.

- до 12.12.2023 - 332 450,00 грн.

Ухвала є виконавчим документом, який може бути пред`явлено до виконання протягом 3- х років.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.235 ГПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Запотічняк О.Д.