ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

16 березня 2023 року м.Харків Справа № 913/152/22

Провадження №33/913/152/22

За позовом заступника керівника Луганської обласної прокуратури (вул.Б.Ліщини, буд.27, м.Сєвєродонецьк, Луганська область, 93405) в інтересах держави в особі

1) Департаменту охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації обласної військово-цивільної адміністрації (просп.Центральний, 59, м.Сєвєродонецьк Луганської області, 93405)

2) Комунального некомерційного підприємства Луганської обласної ради «Центр психічного здоров`я» (м.Сєвєродонецьк Луганської області, вул.Донецька, 37а, м.Сєвєродонецьк, Луганська область, 93406)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ХЛР» (вул.Печерський узвіз 13, офіс 132, м. Київ, 01021)

про визнання недійсним частини договору та стягнення 117 000 грн,

Суддя Драгнєвіч О.В.

Секретар судового засідання Чуєва М.С.

У засіданні брали участь:

від органу прокуратури: прокурор відділу Харківської обласної прокуратури Хряк О.О. (посвідчення №059740 від 08.02.2021);

від позивача-1: представник не прибув;

від позивача-2: представник не прибув;

від відповідача: адвокат Кучер Я.Г. (ордер АА №1224293 від 18.07.2022.

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Господарського суду Луганської області на розгляді перебуває справа №913/152/22 за позовом заступника керівника Луганської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства Луганської обласної ради «Центр психічного здоров`я» та Департаменту охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації обласної військово-цивільної адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю «ХЛР» про:

- визнання недійсним пункту 5.1 договору № 45-б від 17.05.2021, укладеного між КНП Луганської обласної ради «Центр психічного здоров`я» та ТОВ «ХЛР» в частині включення до договірної ціни податку на додану вартість в сумі 117 000 грн 00 коп.;

- стягнення з ТОВ «ХЛР» на користь КНП Луганської обласної ради «Центр психічного здоров`я» 117 000 грн 00 коп., сплачених за договором № 45-б від 17.05.2021.

В позовній заяві та наданій відповіді на відзив за вих.№15/1-84вих-22 від 10.08.2022, обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, прокурор посилається на те, що за результатами проведення процедури відкритих торгів між КНП ЛОР «Центр психічного здоров`я» та ТОВ «ХЛР» укладено договір №45-б від 17.05.2021 на загальну суму 1 964 977 грн 63 коп., у тому числі 117 000 грн 00 коп. податку на додану вартість (п. 5.1. договору).

На виконання умов договору №45-б від 17.05.2021 КНП ЛОР «Центр психічного здоров`я» здійснило оплату виробів медичного призначення на загальну суму 1964 977 грн 63 коп., у т.ч. ПДВ 117 000 грн 00 коп.

Однак, Законом України №540-ІХ від 30.03.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» викладено в новій редакції п.71 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України, та звільнено від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію Україну та з постачання на митній території України певних товарів медичного призначення (у т.ч. лікарські засоби, медичні вироби та/або медичне обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на зопобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій, пандемій короновірусної хвороби (COVID-19), перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України.

Перелік лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання, операції з ввезенням яких на митну територію України та /або операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість, затверджено постановою КМУ №224 від 20.03.2020 (надалі - Перелік №224).

Відповідно до примітки 3 Переліку №224 для віднесення товарів, зазначених у розділі «Медичні вироби, медичне обладнання та інші товари, що необхідні для здійснення вищезазначених заходів» до товарів, операції з постачання яких на митній території України звільняються від ПДВ, повинно бути, зокрема подано декларацію про відповідність та нанесено на товар або упаковку, або супроводжуючі документи, знак відповідності технічним регламентам згідно з правилами його нанесення, визначеними, зокрема у Технічному регламенті щодо медичних виробів, затвердженому постановою КМУ №753 від 02.10.2013.

Прокурором встановлено, що придбаний автоклав горизонтальний (код згідно УКТЗЕД 8419) знаходиться у Переліку № 224, що також підтверджується долученою копією Декларації про відповідність вимогам Технічного регламенту щодо медичних виробів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 753 від 02.10.2013, яка була отримана від Держлікслужби України. Оригінал Декларації знаходиться у уповноваженого представника в Україні - ТОВ «Майстердент».

Прокурор зазначає, що на підставі вказаних положень Закону операція з постачання відповідачем медичного обладнання (зокрема автоклаву горизонтального T-Edge 10, виробництва Tuttnaueuer Ltd., Ізраїль) за договором №45-б від 17.05.2021 не підлягала оподаткуванню податком на додану вартість, а тому у зв`язку з невідповідністю частини договору №45-б від 17.05.2021 вимогам п.71 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України, наявні підстави для визнання його недійсним.

Зокрема відповідач, без належних правових підстав отримав від КНП Луганської обласної ради «Центр психічного здоров`я» ПДВ в сумі 117 000 грн 00 коп. у складі оплати вартості автоклаву горизонтального на суму 702 000 грн, а тому зобов`язаний повернути ці грошові кошти платнику на підставі ст.ст.1212, 1213 Цивільного кодексу України.

Прокурор також зауважує про те, що згідно відповіді Міністерства охорони здоров`я України № 24-04/2121/2- 12 від 26.01.2022 вбачається, що автоклав горизонтальний T-Edge 10, виробництва Tuttnaueuer Ltd., Ізраїль) є допоміжним засобом, призначеним виробником (спеціально для застосування разом із медичними виробами для належного використання такого виробу за призначенням, та на який поширюється дія Технічного регламенту щодо медичних виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 753 від 2 жовтня 2013 року.

Заперечуючи проти доводів відповідача про те, що звільнення від оподаткування діє лише для лікарських засобів, медичних виробів та медичного обладнання, прокурор зазначає, що автоклав горизонтальний (Т-Edge 10, 23 л, Tuttnauer, Ізраїль) знаходиться у розділі «Медичні вироби, медичне обладнання та інші товари, що необхідні для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», Переліку № 224.

Враховуючи назву розділу, за твердженням прокурора, це свідчить про те, що Перелік № 224 окрім медичних виробів, медичного обладнання, містить також перелік інших товарів, які підлягають звільненню від оподаткування податком на додану вартість.

Крім того, на офіційному сайті Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками (www.dls.gov.ua) є вільний доступ до Переліку призначених органів з оцінки відповідності продукції вимогам Технічного регламенту щодо медичних виробів (знаходиться у розділі Ринковий нагляд/Технічні регламенти/Технічний регламент щодо медичних виробів/Перелік призначених органів з оцінки відповідності продукції вимогам Технічного регламенту щодо медичних виробів), відповідно до якого ТОВ «Імпрув Медикел», яке згідно даних декларації про відповідність зазначено призначеним органом з оцінки відповідності (ідентифікаційний номер UA.TR.120) знаходиться за 8 номером за списком.

Відповідач у відзиві від 04.08.2022 та запереченнях на відповідь на відзив від 16.08.2022 заперечує проти задоволення позову, стверджуючи про те, що автоклав горизонтальний (Т-Edge 10, 23 л, Tuttnauer, Ізраїль) не є медичним виробом, а тому на вказаний товар не розповсюджуються пільги щодо звільнення від сплати ПДВ.

Зокрема, відповідач зауважує про те, що у примітках до Постанови Кабінету міністрів України від 20 березня 2020 р. № 224 визначено, що: «Коди згідно з УКТЗЕД наводяться у цьому переліку довідково. Основною підставою для звільнення від оподаткування податком на додану вартість товарів, що ввозяться на митну територію України, є відповідність таких товарів назві товару (медичного виробу, основного компонента), міжнародному непатентованому найменуванню (назві) лікарського засобу, які зазначені в переліку. Вважає, що передбачене п. 71 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України та Постанови КМУ № 224 звільнення від обкладення податком на додану вартість діє саме для лікарських засобів, медичних виробів та медичного обладнання, а не допоміжних виробів, яким є автоклав.

ТОВ «ХЛР» також зазначає, що при визначенні чи підлягає звільненню від оподаткування податком на додану операція з продажу автоклаву горизонтального T-Edge 10, 23 л, Tuttnauer, Ізраїль було враховано: 1) що зазначений автоклав горизонтальний, як допоміжний виріб має використовуватися разом із медичним виробом. Проте у тендерній документації, яка була затверджена рішенням Уповноваженої особи з Державних закупівель № 20/21 від 12.04.2021 року не містилась інформація, про те, що автоклав буде використовуватись разом із певним медичним виробом; 2) наявність наданої виробником Tuttnauer LTD, Ізраїль Декларації про відповідність автоклаву горизонтального T-Edge 10, 23 л Директиві 2014/68/ЄС (Директива охоплює обладнання, що працює під тиском, і агрегати, які вперше вводяться в обіг на ринку ЄвроСоюзу) та листа від 05.12.2021 року, яким підтвердив, що обладнання є лабораторним виробом і відповідно немає декларації про відповідність Технічному регламенту щодо медичних виробів; 3) що згідно супровідних документів автоклав горизонтальний T-Edge 10, 23 л, Tuttnauer, Ізраїль не був зареєстрований в Реєстрі осіб відповідальних за введення медичних виробів, активних медичних виробів, які імплантують, та медичних виробів для діагностики in vitro в обіг на час укладення договору.

На думку відповідача надана прокурором копія Декларації про відповідність автоклавів Tuttnauer, Ізраїль є недостовірним та неналежним доказом у розмінні ст.ст. 76,78 ГПК України оскільки в ній відсутня дата складання самого документу (отже прокурором не доведено, чи існувала така декларація на час укладення спірного договору про закупівлю № 45-б від 17.05.2021 року); на Декларації про відповідність на автоклави відсутній підпис представника виробника та дата підписання; у декларації зазначено, що вона видається на підставі сертифікату оцінки відповідності №PR.040-17 органом з оцінки відповідності ТОВ «Імпрув Медикел», ідентифікаційний код призначеного ОВВ UA.TR.120. Проте згідно даних Реєстру призначених органів з оцінки відповідності продукції вимогам технічних регламентів, згідно із Законом України від 01.12.2005 № 3164-IV «Про технічні регламенти та процедури оцінки відповідності» призначеного ОВВ з ідентифікаційним кодом UA.TR.120, як зазначає відповідач, немає.

ТОВ «ХЛР» також зауважує, що форма Декларації про відповідність автоклавів виробництва Tuttnauer, Ізраїль, копію якої долучена прокурором, була розроблена уповноваженим представником - ТОВ «Майстердент», і відповідно графа дата складання декларації, підпис представника виробника та дата підписання - це обов`язкові реквізити, які встановив сам уповноважений представник; проте, у наданому прокурором доказі ці реквізити, відповідач вважає відсутніми.

Окремо відповідач зауважує про те, що додатки до позовної заяви та заяви про усунення недоліків не відповідають встановленим законодавством України вимогам щодо їх оформлення з метою подання до суду, не містить відмітки про її засвідчення, на ній відсутні слова "Згідно з оригіналом", назва посади, особистий підпис особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвище, дата засвідчення копії, тому подані заступником керівника Луганської обласної прокуратури суду докази ( серед них і копія Декларації про відповідність автоклавів Tuttnauer, Ізраїль) не засвідчені в установленому законом порядку відповідно до вимог закону, та не відповідають вимогам ст. 91 ГПК та є недопустимим доказом.

Департамент охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації обласної військово-цивільної адміністрації та КНП Луганської обласної ради «Центр психічного здоров`я» письмових пояснень з приводу підстав та предмету позову із викладенням власних правових позицій суду не надали.

Протокольною ухвалою суду від 04.01.2023 продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів, до 22.02.2023 включно; відкладено судове засідання в підготовчому провадженні на 01.02.2023 о 10 год. 10 хв.; визнано явку представників учасників справи необов`язковою; запропоновано ТОВ "ХЛР" у строк до 20.01.2023 подати письмові пояснення з приводу підстав долучення в якості доказу листа Держслужби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками від 12.08.2022 та наведених в ньому даних; вирішено повідомити учасників справи ухвалою-повідомленням.

Від відповідача на електронну адресу суду на виконання ухвали суду надійшли додаткові письмові пояснення від 19.01.2023, підписані електронним цифровим підписом, з доказами направлення їх копій на електронні адреси інших учасників.

В поданих поясненнях відповідач повторно зауважив про те, що прокурором до позову додано копію Декларації про відповідність без дати її складання та номеру, завірену підписом генерального директора та печаткою ТОВ «Майстердент» 05.02.2021. В наявній копії Декларації, як зазначає відповідач, графи «дата складання декларації», «підпис представника виробника» та «дата підписання» - це обов`язкові реквізити документу, які встановлені були самим уповноваженим представником у розробленій ним формі декларації, однак в наданій прокурором копії декларації такі реквізити відсутні (графи не заповнені); засвідчувальний напис в декларації відповідності «Tuttnauer Ltd. Декларує виконання вимог Додатку 1 до Технічного регламенту щодо медичних виробів, затвердженого Постановою КМУ №753 від 02.10.2013» не підписаний виробником, що ставить під сумнів за твердженнями відповідача, що автоклав горизонтальний T-Edge 10, 23 л відповідає Технічному регламенту №753 та є медичним виробом.

Крім того, враховуючи положення Технічного регламенту щодо медичних виробів, затверджених постановою КМУ № 753 від 02.10.2013, «Порядку ведення Реєстру осіб, відповідальних за введення медичних виробів, активних медичних виробів, які імплантують, та медичних виробів для діагностики in vitro в обіг, форми повідомлень, передіку відомостей, які зберігаються в ньому та режиму доступу до них», затвердженого наказом Мінохорони здоров`я України від 10.02.2017 № 122, ТОВ «Майстердент» як уповноважений представник виробника автоклавів на підставі Технічного регламенту №753 зобов`язаний був повідомити Держлікслужбу щодо свого місцезнаходження і надати перелік та опис відповідних виробів (серед них і щодо автоклаву горизонтального Т-Edge 10, 23 л, Tuttnauer, Ізраїль).

Листом №4907-001.2/005.0/17-22 від 12.08.2022 Державна служба України з лікарських засобів та контролю за наркотиками повідомила перелік медичних виробів за введення в обіг яких відповідальний ТОВ «Майстердент», які внесено до Реєстру, проте в ньому не значиться, що товариство є відповідальною особою за введення в обіг автоклаву горизонтального T-Edge 10, 23 л, Tuttnauer, Ізраїль.

Враховуючи надані відповідачем додаткові пояснення від 19.01.2023, заступником керівника Луганської обласної прокуратури на електронну адресу суду 30.01.2023 також подані додаткові пояснення, в яких прокурор зауважив про те, що виконання/невиконання ТОВ «Майстердент» як уповноваженим представником в Україні виробника Tuttnauer Ltd. вимог підзаконних нормативних актів, так само й належності ведення Держлікслужбою вказаного Реєстру не відносяться до предмету спору у цій справі; неспростовним залишається те, що ТОВ «Майстердент» на час виникнення спірних правовідносин мало чинний сертифікат відповідності на медичні вироби «Автоклави», та ним було подано Декларацію про відповідність автоклаву горизонтального Т-Edge 10, 23 л, Tuttnauer, Ізраїль вимогам Технічного регламенту №753 від 02.10.2013, що підтверджується зокрема листом Держлікслужби від 12.08.2022 №4907-001.2/005.0/17-22.

Відповідно до вимог Порядку №224 саме подача декларації про відповідність товару вимогам Технічного регламенту, а не відомості Реєстру, є підставою для звільнення від сплати ПДВ. Дата 05.02.2021, наявна в копії декларації свідчить про те, що вона була складено завчасно, до укладення спірного договору.

Подані відповідачем та прокурором додаткові пояснення від 19.01.2023, 30.01.2023, на підставі ч.5 ст.161 ГПК України прийняті судом та долучені до матеріалів справи.

Крім того, заступником керівника Луганської обласної прокуратури в порядку ст.81 ГПК України подано письмове клопотання про витребування судом доказів від 30.01.2023, у якому просив визнати поважними причини пропуску та поновити пропущений строк для подання клопотання про витребування доказів; витребувати у ТОВ «Майстердент» Декларацію про відповідність автоклава T-Edge 10, виробництва Tuttnaueuer Ltd., Ізраїль, вимогам Технічного регламенту щодо медичних виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №753 від 02.10.2013 (в оригіналі чи належним чином засвідченій копії).

Ухвалою суду від 01.02.2023 клопотання заступника керівника Луганської обласної прокуратури за вих.№15/2-9вих-23 від 30.01.2023 про витребування судом доказів задоволено; поновлено прокурору пропущений строк для подання клопотання про витребування доказів; витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Майстердент» Декларацію (з додатком 1) про відповідність автоклава T-Edge 10, виробництва Tuttnaueuer Ltd., Ізраїль, вимогам Технічного регламенту щодо медичних виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №753 від 02.10.2013; зобов`язано доказ подати суду в оригіналі чи належним чином засвідченій копії у строк до 18.02.2023 (включно); відкладено судове засідання в підготовчому провадженні на 22.02.2023 о 13 год. 50 хв.; запропоновано позивачу-2 та відповідачу у строк до 18.02.2023 подати суду на підтвердження здійсненої оплати належним чином посвідчену копію платіждного доручення від 06.09.2021 на суму 702 000 грн з урахуванням ПДВ за придбання автоклаву.

Після судового засідання через систему «Електронний суд» надійшли від відповідача додаткові письмові пояснення від 31.01.2023 з доказами направлення іншим учасникам у справі, з урахуванням поясне нень, наданих прокурором за вих. № 15/2-10ВИХ-23 від 30.01.2023, в яких відповідачем ще раз наведені міркування щодо неналежного оформлення копії, наявної у справі Декларації про відповідність автоклава T-Edge 10.

Також на виконання ухвали суду відповідачем через систему «Електронний суд» подані додаткові письмові пояснення від 13.02.2023 із долученою копію платіжного доручення № 8 від 03.09.2021 року.

На виконання ухвали суду також у встановлений строк від позивача-2 на електронну пошту суду 15.02.2023 надійшли додаткові пояснення з додатком, в яких повідомлено про відсутність можливості подати копію платіжного доручення, оскільки оригінали документів залишено на тимчасово окупованій території у місті Сєвєродонецьку; натомість долучено електронне платіжне доручення, отримане в системі дистанційного обслуговування «Клієнт казначейства - Казначейство».

Крім того, на виконання ухвали суду від ТОВ «Майстердент» 21.02.2023 на адресу суду надійшов супровідний лист №11 від 13.02.2023 з доданої копією Декларації (з додатком 1) про відповідність автоклава T-Edge 10.

Подані учасниками додаткові пояснення з додатками, а також ТОВ «Майстердент» копія декларації про відповідність автоклаву розглянуті судом та долучені до справи.

Оглянувши в судовому засіданні 22.02.2023 надану ТОВ «Майстердент» копію декларації про відповідність автоклаву судом було з`ясовано про наявність відмінностей в оформленні наявних у справі 2-х копій цієї декларації - 1)копії декларації, яка була отримана прокурором від Держлікслужби України (в якій міститься зазначена дата 05.02.2021 вписана від руки, і як стверджує відповідач - це саме дата посвідчення копії декларації, тоді як в самому оригіналі декларації відсутня дата її складання); 2) натомість в наданій ТОВ «Майстердент» на виконання ухвали суду від 01.02.2023 копії декларації міститься дата 26.02.2021, яка нанесена в друкованому форматі.

З огляду на необхідність витребування саме оригіналу доказу, дослідження якого має значення для правильного вирішення спору, суд дійшов висновку про відсутність обґрунтованих підстави для закриття підготовчого провадження у справі.

За вказаних обставин суд ухвалою від 22.02.2023 клопотання прокурора про витребування судом оригіналу доказу задовольнив; витребував у ТОВ «Майстердент» оригінал Декларації (з додатком 1) про відповідність автоклава T-Edge 10; зобов`язав доказ подати в оригіналі до суду у строк до 13.03.2023 та надати письмово пояснення, щодо підстав направлення до Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками копії Декларації (з додатком 1) про відповідність, посвідчену 05.02.2021; відклав судове засідання в підготовчому провадженні на 16.03.2023 о 14 год.00 хв.

В судове засідання 16.03.2023 прибули прокурор та представник відповідача; інші учасники не забезпечили участі своїх представників, однак були належним чином повідомлені про проведення судового засідання.

06.03.2023 а виконання ухвали суду від ТОВ «Майстердент» супровідним листом від 03.03.2023 надано оригінал витребуваної Декларації (з додатком 1) про відповідність автоклава T-Edge 10, який розглянуто судом та долучено до справи.

З`ясовуючи питання щодо можливості закриття підготовчого провадження у справі суд заслухав пояснення представників учасників, а також поставив на обговорення питання щодо необхідності зупинення провадження у цій справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №905/1907/21.

Прокурор в судовому засіданні в усних поясненнях заперечив проти зупинення провадження у справі; представник відповідача - вирішення питання щодо зупинення провадження у справі віднесла на розсуд суду.

За приписами частини 4 статті 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" встановлено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом (ч.1).

Частиною 3 зазначеної статті (абзац третій) передбачено, що не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави, зокрема в особі державних компаній.

Як вбачається з матеріалів справи, при відкритті провадження у справі, зокрема ухвалою Господарського суду Луганської області від 19.07.2022 було відмовлено в підтвердженні підстав представництва заступником керівника Луганської обласної прокуратури інтересів держави в особі Комунального некомерційного підприємства Луганської обласної ради «Центр психічного здоров`я» заявленим позовним вимогам відмовлено. Повернуто позовну заяву заступнику керівника Луганської обласної прокуратури, подану в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства Луганської обласної ради «Центр психічного здоров`я». Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Комунальне некомерційне підприємство Луганської обласної ради «Центр психічного здоров`я».

Не підтверджуючи підстави представництва заступнику керівника Луганської обласної прокуратури інтересів держави в особі Комунального некомерційного підприємства Луганської обласної ради «Центр психічного здоров`я» заявленим позовним вимогам, суд враховував, що позов у цій справі пред`явлений прокурором в інтересах Комунального некомерційного підприємства Луганської обласної ради «Центр психічного здоров`я» (позивач-1), який не є органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, є юридичною особою із належним обсягом цивільної правоздатності і відповідно самостійно спроможне захищати в суді свої права. За вказаних підстав, застосовуючи висновки, наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.07.2021 у справі №911/2169/20, дійшов висновку про те, що подання прокурором позову в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства Луганської обласної ради «Центр психічного здоров`я» не відповідає вимогам ст.23 Закону України «Про прокуратуру».

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 13.10.2022 апеляційну скаргу керівника Луганської обласної прокуратури було задоволено; ухвалу Господарського суду Луганської області від 19.07.2022 у справі №913/152/22 в оскаржуваній частині стосовно відмови в підтвердженні підстав представництва заступником керівника Луганської обласної прокуратури інтересів держави в особі Комунального некомерційного підприємства Луганської обласної ради "Центр психічного здоров`я" скасовано; справу №913/152/22 передано на розгляд Господарського суду Луганської області.

Роблячи висновок про те, що прокурором правомірно подано позов в інтересах держави в особі закладу охорони здоров`я - Комунального некомерційного підприємства Луганської обласної ради «Центр психічного здоров`я», колегія суддів апеляційного суду врахувала, що зазначений прокурором в якості другого позивача Комунальне некомерційне підприємство Луганської обласної ради є об`єктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Луганської області, органом управління є обласна рада, та дійшла висновку, що йому делеговані владні повноваження з організації та методичного керівництва всіма психіатричними (наркологічними) закладами Луганської області та контрольні функції за виконанням психопрофілактичних та протинаркотичних заходів, отже Комунальне некомерційне підприємство наділене статусом суб`єкта владних повноважень - як інший суб`єкт при здійсненні ним публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суд апеляційної інстанції зокрема врахував, що правовідносини у справі №913/152/22 є подібними до правовідносин у справах №924/674/21 та №922/3268/19, в яких Верховним судом було підтверджено правомірність представництва прокурора інтересів держави в суді в особі Комунального некомерційного підприємства.

Натомість суд зауважує про те, що об`єднана палата КГС ВС у постанові від 18.11.2022 у справі №914/2656/21 відступила від висновків КГС ВС про можливість звернення прокурора з позовом в інтересах комунального некомерційного підприємства, викладених у постанові від 15.06.2022 у справі №924/674/21, на висновки в якій, зокрема послалася колегія апеляційного суду, скасовуючи ухвалу суду в оскаржуваній частині.

Здійснюючи цей відступ, об`єднана палата КГС ВС виходила з такого: (а) Комунальне некомерційне підприємство (театр), в особі якого (поряд з іншими особами) прокурор подав позов в інтересах держави, не є органом державної влади чи місцевого самоврядування і не є суб`єктом владних повноважень; (б) Театр як юридична особа спроможний самостійно захистити в суді свої права та/або законні інтереси в разі їх порушення; (в) відсутні підстави для представництва прокурором інтересів держави в цій справі в особі театру.

На противагу цьому, у постанові КГС ВС від 20.07.2022 у справі №910/4210/20 наведені висновки про те, що органами держави можуть бути визнані не тільки ті організації, які мають відповідний статус у національному праві держави -боржника, а й за певних умов державні компанії.

Відповідно до висновку щодо застосування норм права, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20, заборона на здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, передбачена абзацом третім частини третьої статті 23 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру» (далі - Закон), має застосовуватись з урахуванням положень абзацу першого частини третьої цієї статті, який передбачає, що суб`єкт, в особі якого прокурор може звертатись із позовом в інтересах держави, має бути суб`єктом владних повноважень, незалежно від наявності статусу юридичної особи. У контексті засадничого положення частини другої статті 19 Конституції України відсутність у Законі інших окремо визначених заборон на здійснення представництва прокурором, окрім спеціальної заборони на представництво державних компаній, не слід розуміти як таку, що розширює встановлені в абзаці першому частини третьої статті 23 Закону межі для здійснення представництва прокурором законних інтересів держави.

Суд повідомив учасникам про на те, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Верховного Суду від 21.12.2022 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу №905/1907/21 за позовом заступника керівника Смілянської окружної прокуратури Черкаської області в інтересах держави в особі Черкаської обласної ради, Комунального закладу "Канівська санаторна школа Черкаської обласної ради" до ТОВ "АС" про стягнення 365870,72 грн., з посиланням ч.5 ст.302 ГПК України, яка визначає однією з підстав для такого передання наявність виключної правової проблеми, вирішення якої необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики.

Верховний Суд у вищезазначеній справі вказав, що наявні підстави для передачі цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду для уточнення висновку, наведеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20 та для вирішення таких питань:

1) чи може прокурор звертатись до суду в інтересах органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень та комунального закладу з вимогою про визнання укладеного правочину недійсним та стягнення коштів;

2) чи може суд задовольнити позовну вимогу органу місцевого самоврядування про визнання договору недійсним та відмовити у стягненні коштів на користь комунального закладу; чи є такий спосіб захисту ефективним;

3) чи є у такому випадку вимога про стягнення коштів до державного, місцевого бюджету належним способом захисту інтересів держави та/або територіальної громади у збереженні бюджетних коштів.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 01.02.2023 прийнято до розгляду справу №905/1907/21; призначено справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження на 05 квітня 2023 року.

У вказаній ухвалі Велика Палата Верховного Суду також зауважила, що на розгляді Великої Палати Верховного Суду перебуває справа №522/22473/15-ц, у якій має бути вирішено, зокрема, питання про те, чи має право учасник правочину, який фактично контролює товариство, звертатись до суду з позовом про визнання правочину, укладеного товариством, недійсним. На думку колегії суддів, від вирішення спору у справі №522/22473/15-ц залежить і правова позиція, яка буде сформована у цій справі, оскільки єдиним засновником (учасником) Школи є Рада, яка представляє спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст Черкаської області, а прокурор, захищаючи інтереси територіальної громади, звернувся з цим позовом в особі Ради.

Крім того, у вказаній ухвалі Верховний Суд зазначив, що у цій справі прокурор був позбавлений можливості звернутися до суду в інтересах держави з позовом про порушення вимог Закону № 922-VIII як в особі замовника закупівлі (комунального підприємства), так і в особі органу, якому цей замовник підпорядковується (обласна рада), що дозволило б захистити публічні інтереси щодо розпорядження бюджетними коштами у випадку їх нераціонального використання та запобігти відповідним зловживанням щодо змін ціни, які некомерційне комунальне підприємство могло допустити під час проведення публічної закупівлі.

Враховуючи вищевикладене, суд відзначає, що закріплені законодавством умови та випадки, коли прокурор має право здійснювати представництво в суді законних інтересів держави ("якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень"), не можна назвати виключним випадком чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні, про що свідчить й наявна неоднозначна та різна судова правозастосовча практика.

Суд зауважує про те, що для правильного вирішення цієї справи №913/152/22, з огляду на наявну неоднозначну та різну судову правозастосовчу практику, актуальним залишається питання, аналогічне по своїй суті тому питанню, що передав для вирішення Верховний Суд у справі №905/1907/21, яке становить виключну правову проблему і має бути вирішене Великою Палатою Верховного Суду, а саме: чи може прокурор звертатись до суду в інтересах органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень та комунального закладу з вимогою про визнання укладеного правочину недійсним та стягнення коштів, оскільки під час вирішення даного питання Великою Палатою Верховного Суду буде досліджено та на надана правова оцінка взагалі можливості прокурора звертатись до суду в інтересах комунального закладу.

За приписами ч.2 ст.315 ГПК України у постанові палати, об`єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду має міститися висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, палата, об`єднана палата, що передала справу на розгляд палати, об`єднаної палати, Великої Палати.

Згідно з ст.236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 ГПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

У такому випадку згідно з приписами пункту 11 частини 1 статті 229 ГПК України провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи, що висновки Великої Палати Верховного Суду у справі №905/1907/21, у якій правовідносини є подібними тим, що розглядаються у цій справі, та висновки в якій матимуть значення для правильного розгляду цієї справи, адже за результатами розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 905/1907/21 буде надано правовий висновок про можливість або неможливість звернення прокурора з позовом в інтересах держави в особі органу місцевого самоврядування та комунального закладу з вимогою про визнання укладеного правочину щодо публічних закупівель недійсним та стягнення коштів, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі №913/152/22 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №905/1907/21.

Аналогічні висновки викладено, зокрема в ухвалах Верховного Суду у справах з подібними правовідносинами, в яких провадження зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 905/1907/21 (ухвали від 11.01.2023 у cправі № 910/1607/22, від 01.02.2023 у cправі № 924/1283/21, від 07.03.2023 у справі №911/272/22, від 15.02.2023 у справі №916/944/22).

З метою дотримання єдності судової практики, принципу верховенства права, складовою якої є юридична визначеність, та принципу пропорційності, тобто, розумного балансу між приватними й публічними інтересами, суд відповідно до положень п.7 ч.11 ст.228 ГПК України вважає за необхідне з власної ініціативи зупинити провадження у цій до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №905/1907/21.

Керуючись ст.ст. 228, 229 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Провадження у справі №913/152/22 за позовом заступника керівника Луганської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації обласної військово-цивільної адміністрації та Комунального некомерційного підприємства Луганської обласної ради «Центр психічного здоров`я» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ХЛР» про визнання недійсним частини договору та стягнення 117 000 грн, зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 905/1907/21 та оприлюднення повного тексту судового рішення ухваленого за результатами такого розгляду.

2. Про дату, час та місце проведення судового засідання у цій справі учасників буде повідомлено ухвалою суду після поновлення провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення 16.03.2023 та може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до ст.ст.255-256 Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://lg.arbitr.gov.ua/sud5014/.

Повний текст ухвали підписано 21.03.2023.

Суддя Олена ДРАГНЄВІЧ

Вих.№

Надруковано 1 примірник:

1-до справи;

2- заступнику керівника Луганської обласної прокуратури - направляється через електронний кабінет в системі "Електронний суд", також на електронну адресу - ;

3- Департаменту охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації обласної військово-цивільної адміністрації - направляється через електронний кабінет в системі "Електронний суд" та на електронні адреси - , + оголошення на сайті;

4- Комунальному некомерційному підприємству Луганської обласної ради "Центр психічного здоров`я" - направляється через електронний кабінет в системі "Електронний суд" та на електронну адресу: .

5- Товариству з обмеженою відповідальністю "ХЛР" - направляється через електронний кабінет в системі "Електронний суд"

Внесено до ЄДРСР 21.03.2023