РІШЕННЯ

Іменем України

16 березня 2023 року м. Чернігівсправа № 927/50/23

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Шморгуна В. В., розглянувши матеріали справи у порядку спрощеного позовного провадження

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк Приватбанк,

, вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001

адреса для листування: вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпро, 49094

Відповідач: Плуток Олександр Олександрович,

ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

Предмет спору: про стягнення 155 306,65 грн,

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

не викликались,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Комерційний банк Приватбанк звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому позивач просить суд стягнути з відповідача 155 306,65 грн заборгованості, з яких 133 293,31 грн заборгованості за кредитом та 22 013,34 грн заборгованості за відсотками за користування кредитом.

Процесуальні дії у справі.

У зв`язку з недодержанням позивачем вимог, викладених у ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою суду від 12.01.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання (в електронному виді в електронному кабінеті) ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 31.01.2023 після усунення позивачем недоліків прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Також ухвалою від 31.01.2023 встановлено сторонам строки для подання заяв по суті, а саме:

- відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали для подання до суду та позивачу відзиву на позов з доданими до нього документами;

- позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання до суду та відповідачу відповіді на відзив з доданими до неї документами;

- відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання до суду та позивачу заперечень з доданими до них документами.

Відповідно до даних Автоматизованої системи документообігу суду зазначену ухвалу було надіслано одержувачу АТ «Комерційний банк «Приватбанк» в його електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету 31.01.2023 16:24, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня. Днем вручення судового рішення, зокрема, є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Судом отримано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі ЄДР), у якій зазначено, що 30.10.2021 проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності Фізичної особи підприємця Плутка Олександра Олександровича, про що внесений запис №005044498.

Відповідно до частини 6 статті 176 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, що не є підприємцем, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

З урахуванням того, що одним з відповідачів у даному спорі є фізична особа, суд в порядку ст. 176 Господарського процесуального кодексу України ухвалою суду від 04.01.2023 зобов`язано Центр надання адміністративних послуг м. Чернігів у п`ятиденний строк з дня отримання (електронною поштою) ухвали, надати суду інформацію щодо місця проживання (перебування) Плутка Олександра Олександровича, ІПН НОМЕР_1 .

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 720 ухвала суду від 31.01.2023 отримана відповідачем 06.02.2023.

Отже, останнім днем строку для подання відповідачем відзиву на позов є 21.02.2023.

Крім того, відповідачем 10.02.2023 надіслано до суду заяву про надання можливості ознайомитися з матеріалами справи, оскільки, як зазначає у заяві відповідач, позовна заява та додані до неї документи на адресу останнього не надходили. Як вбачається з конверту, адресою відправника зазначено також вул. Старобілоуська, 39, м. Чернігів, 14007.

Проте, жодних доказів неотримання копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачем не надано, навіть для ознайомлення з матеріалами справи той в суд не з`явився.

Отже, відповідач був обізнаний про розгляд справи, однак своїм процесуальним правом на ознайомлення з матеріалами справи та подання відзиву на позов не скористався.

Згідно з ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи учасників справи.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором № б/н від 20.09.2021, внаслідок чого утворилась заборгованість зі сплати кредиту у розмірі 133 293,31 грн та заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 22 013,34 грн.

Відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень у встановлений строк до суду не надходило.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Оскільки відповідач не подав відзив у встановлений судом строк, справа вирішується за наявними у ній матеріалами.

Обставини, які є предметом доказування у справі. Докази, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

Згідно витягу з Державного реєстру банків Акціонерне товариство Комерційний банк Приватбанк внесений до державного реєстру банків 19.03.1992 за №92, запис у Державному реєстрі банків про право юридичної особи на здійснення банківської діяльності № 22 (а.с. 10).

20.09.2021 Фізичною особою-підприємцем Плутком Олександром Олександровичем підписано із використанням електронного цифрового підпису Заяву про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ» (далі Заява) (а.с. 11-14).

Електронний цифровий підпис від імені АТ КБ «Приватбанк» на Заяві накладено 20.09.2021 о 13:06:38.

Електронний цифровий підпис ФОП Плутком Олександром Олександровичем на Заяві накладено 20.09.2021 о 13:33:04.

Як вбачається зі змісту вищевказаної Заяви, підписавши цю заяву, Фізична особа-підприємець Плуток Олександр Олександрович приєднався до розділу « 1.1 Загальні положення» та підрозділу « 3.2.2 Умови та правила надання послуги «КУБ»» Умов та Правил надання банківських послуг, що розміщені на сайті АТ КБ «Приватбанк» ПриватБанку pb.ua на дату укладення договору. Ця Заява та Умови разом складають кредитний договір між банком та клієнтом.

У п. 1 Заяви визначені істотні умови Кредитного договору, до яких належать:

1.1. Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту строковий кредит для фінансування поточної діяльності клієнта та/або для придбання основних засобів в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати процентів та інших винагород в обумовлені цим договором терміни;

1.2. Розмір кредиту: 260 000,00 грн;

1.3. Строк кредиту: 12 місяців з моменту видачі коштів;

1.4. У період з дати підписання заяви процентна ставка за користування кредитом перші 6 місяців дії кредиту становить 1,6 % в місяць від початкового розміру кредиту, починаючи з 7-го місяця користування кредитом 1,4 % в місяць від початкового розміру кредиту (в т.ч. при достроковому погашенні кредиту);

1.5. Проценти за користування кредитом у разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитним договором: 4 % в місяць від суми простроченої заборгованості;

1.6. Порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом; погашення процентів щомісяця до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом.

Порядок дострокового погашення кредиту: якщо в звітному місяці дата дострокового погашення кредиту передує даті сплати щомісячного платежу, - клієнт сплачує залишок заборгованості та проценти поточного періоду в повному розмірі; якщо дата дострокового погашення слідує за датою погашення щомісячного платежу, клієнт також оплачує залишок заборгованості та процент поточного періоду в повному обсязі.

Сторони узгодили, що графік погашення кредиту (Додаток № 1 до цієї Заяви) є невід`ємною частиною Договору.

1.7. Сторони узгодили, що в разі порушення строку повернення кредиту, визначеного п. 1.3 цієї Заяви, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку; настання обставин, передбачених п. 3.2.2.6.2, п. 3.2.2.6.6 Умов, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку повернення кредиту.

Клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю сторін у розмірі 4 % в місяць від простроченої суми заборгованості.

Згідно із п. 2 Заяви клієнт підтверджує ознайомлення із розділом « 1.1. Загальні положення», а також підрозділом « 3.2.2. Умови та Правила надання кредиту «Кредит Куб» Умов та Правил надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті банку, у редакції, чинній на дату підписання цієї заяви.

За умовами п. 3.2.2.1 розділу 3.2.2 «Умови та Правила надання кредиту «Кредит КУБ» Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Клієнту строковий «Кредит КУБ» для фінансування поточної діяльності Клієнта та/або придбання основних засобів в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення кредиту, сплати процентів в обумовлені цим Договором терміни. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати) вказуються в Заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуги «КУБ» (далі - Заява), а також в системі Приват24.

Клієнт приєднується до Послуги шляхом підписання електронно-цифровим підписом Заяви в системі Приват24 або у сервісі Paperless або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору.

Кредит також може надаватись шляхом видачі кредитних коштів з наступним їх перерахуванням на рахунок підприємства-продавця за товари та послуги.

Якість послуг має відповідати законодавству України, нормативним актам Національного Банку України, які регулюють кредитні відносини.

Розмір кредиту, який може бути наданий в рамках послуги, складає від 50 000,00 до 1 000 000 грн (п. 3.2.2.2 розділу 3.2.2 «Умови та Правила надання кредиту «Кредит КУБ»).

Відповідно до п. 3.2.2.3.1 розділу 3.2.2 «Умови та Правила надання кредиту «Кредит КУБ» повернення кредиту здійснюється щомісяця шляхом забезпечення Клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у Заяві.

Згідно з п. 3.2.2.3.1.4 розділу 3.2.2 «Умови та Правила надання кредиту «Кредит КУБ» клієнт доручає Банку щомісячно у строки, зазначені у Заяві, здійснювати договірне списання з його рахунків, відкритих у Банку, на погашення заборгованості за Послугою у кількості та розмірі, зазначеному в кредитному договорі. Остаточним терміном погашення заборгованості за кредитом є дата повернення кредиту. Згідно зі ст. 212, 651 ЦКУ при порушенні клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених цим Договором, Банк на свій розсуд, починаючи з 91-го дня порушення будь-якого із зобов`язань, має право змінити умови Договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому Банк направляє Клієнту повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту (Банк здійснює інформування Клієнта на свій вибір або письмово, або через встановлені засоби електронного зв`язку Банку та Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет-клієнт-банк, sms-повідомлення або інших)). При непогашенні заборгованості за цим Договором у термін, зазначений у повідомленні, вся заборгованість за кредитним договором, починаючи з наступного дня від дати, зазначеної в повідомленні, вважається простроченою. У разі погашення заборгованості в період до закінчення 90 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов`язань, терміном повернення кредиту є дата останнього платежу.

За умовами п. 3.2.2.3.2 розділу 3.2.2 «Умови та Правила надання кредиту «Кредит КУБ» за користування послугою клієнт сплачує щомісячно на протязі всього терміну кредиту проценти за користування кредитом в розмірі та згідно Графіку, визначених в Заяві та Тарифах.

При несплаті процентів у строк, визначений Графіком, вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання Договору згідно з п. 3.2.2.6.2.).

Пунктом 3.2.2.3.3 розділу 3.2.2 «Умови та Правила надання кредиту «Кредит КУБ» визначено, що у разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитним договором клієнт сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі, встановленому тарифами.

Відповідно до п. 3.2.2.3.4 розділу 3.2.2 «Умови та Правила надання кредиту «Кредит КУБ» сторони узгодили, що в разі порушення строку повернення кредиту, визначеного п. 1.3 цієї Заяви, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку; настання обставин, передбачених п. 3.2.2.6.2, 3.2.2.6.6 Умов, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку повернення кредиту.

Клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю сторін у розмірі 4 % в місяць від простроченої суми заборгованості.

Згідно з п. 3.2.2.6.2 розділу 3.2.2 «Умови та Правила надання кредиту «Кредит КУБ» при настанні будь-якої з подій, зокрема порушення клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених умовами видачі та погашення кредиту, в т.ч. у разі порушення цільового використання кредиту, банк має право на свій розсуд:

А) змінити умови видачі та надання кредиту вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування, виконання інших зобов`язань за кредитом у повному обсязі шляхом надсилання повідомлення. При цьому згідно зі ст. 212, 611, 651 ЦКУ за зобов`язаннями, терміни виконання яких не настали, терміни вважаються такими, що настали в зазначену у повідомленні дату. В цю дату клієнт зобов`язується повернути банку суму кредиту в повному обсязі, проценти за фактичний термін користування ним, повністю виконати інші зобов`язання за кредитом; або

Б) розірвати договір у судовому порядку. При цьому в останній день дії Договору клієнт зобов`язується повернути банку суму кредиту в повному обсязі, проценти за фактичний термін користування ним, повністю виконати інші зобов`язання за цим договором; або

В) відповідно до ст. 651 ЦКУ, ст. 188 Господарського кодексу України здійснити одностороннє розірвання договору з надсиланням клієнту повідомлення. У зазначеному в повідомленні дату договір вважається розірваним. При цьому в останній день дії договору клієнт зобов`язується повернути банку суму кредиту в повному обсязі, проценти за фактичний термін користування ним, повністю виконати інші зобов`язання за договором. Одностороння відмова від цього договору не звільняє клієнта від відповідальності за порушення зобов`язань за цим договором.

Згідно з п. 3.2.2.9.1 підрозділу 3.2.2.9 «Порядок розрахунків» розділу 3.2.2 Умови та Правила надання кредиту «Кредит КУБ» за користування кредитом у період з дати списання коштів з позикового рахунку до дат погашення кредиту згідно з п.п. 3.2.2.1, 3.2.2.3. цього Договору клієнт сплачує проценти в розмірі, зазначеному в п. 3.2.2.3.2.

Нарахування процентів здійснюється щодня, при цьому проценти розраховуються на початковий розмір кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів у році. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів не враховується (п. 3.2.2.9.2 розділу 3.2.2.9 «Умови та Правила надання кредиту «Кредит КУБ»).

Відповідно до п. 3.2.9.3.3 підрозділу 3.2.2.9 «Порядок розрахунків» розділу 3.2.2 Умови та Правила надання кредиту «Кредит КУБ» сплата процентів за користування кредитом здійснюється в дати платежів, зазначені у Заяві (п. 3.2.2.3.1).

Відповідно до п. 3.2.2.9.7 підрозділу 3.2.2.9 «Порядок розрахунків» розділу 3.2.2 Умови та Правила надання кредиту «Кредит КУБ» розрахунок і нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у терміни, вказані в Заяві, кожного місяця, на наступний день після дня отримання клієнтом кредиту або дня погашення чергової частини боргу і проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом на первісну суму кредиту.

Пунктом 3.2.2.11 підрозділу 3.2.2.11 «Строк дії Договору» розділу 3.2.2 Умови та Правила надання кредиту «Кредит КУБ» визначено, що договір є чинним з моменту підписання клієнтом Заяви про приєднання. Строк дії договору встановлюється з дня його укладання і до повного виконання сторонами зобов`язань за договором.

Додатком № 1 до Заяви сторони визначили, що сума кредиту в місяць щомісячно 21666,67 грн на протязі 12-ти місяців, сума процентів з 1-го місяця, наступного за датою видачі кредиту, по 6-й місяць 4160,00 грн, з 7-го місяця по 12-тий місяць 3640,00 грн.

На виконання умов Кредитного договору позивач надав відповідачу кредит, перерахувавши 20.09.2021 на рахунок № НОМЕР_2 грошові кошти у розмірі 260 000,00 грн, що підтверджується випискою з рахунку за період з 01.01.2000 по 09.12.2022, наявною у матеріалах справи (а.с. 17).

Відповідач на погашення спірного кредиту перерахував позивачу грошові кошти у розмірі 126 706,69 грн, що підтверджується випискою з рахунку за період з 01.01.2000 по 09.12.2022.

Позивач зазначає, що заборгованість відповідача за кредитним договором перед позивачем станом на 09.12.2022 становить 155 306,65 грн, з яких 133 293,31 грн заборгованість за кредитом, 22 013,34 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом.

До позовної заяви позивач надав розрахунок заборгованості за договором №б/н від 22.09.2021 за період з 20.09.2021 по 09.12.2022 (а. с. 16).

Позивач надав виписку по рахунку № НОМЕР_3 за період з 01.01.2022 по 09.12.2022 щодо наявності заборгованості по кредиту в сумі 133 293,31 грн та здійснення відповідачем оплати кредиту в сумі 126 706,69 грн: 20.10.2021 21 666,67 грн; 20.11.2021 21 666,67 грн; 20.12.2021 21 666,67 грн; 20.01.22 21 666,67 грн; 20.02.2022 21666,67 грн; 20.06.2022 18 373,34 грн (а.с. 17).

Також позивачем надано виписку по рахунку № НОМЕР_4 за період з 01.01.2000 по 01.01.2022 щодо наявності заборгованості по комісії за користування кредитом у сумі 22 013,34 грн та здійснення відповідачем оплати комісії на суму 32 066,66 грн: 20.10.2021 4160,00 грн; 20.11.2021 4160,00 грн; 20.12.2021 4160,00 грн; 20.01.2022 4160,00 грн; 20.02.2022 4160,00 грн; 20.06.2022 7453,33 грн; 03.08.2022 173,33 грн; 03.08.2022 3640,00 грн (а.с.18).

Крім того, позивачем надано виписку по рахунку № НОМЕР_5 за період з 01.01.2000 по 09.12.2022 щодо проведених відповідачем оплат в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору та комісії за користування кредитом (а.с. 19).

Щодо належності спору до господарської юрисдикції.

Як вбачається з інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Фізична особа - підприємець Плуток Олександр Олександрович станом на дату звернення до суду припинив підприємницьку діяльність, про що свідчить запис за № 005044498 від 30.10.2021 про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем.

Відповідно до ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно із ч. 1 ст. 128 Господарського кодексу України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

За ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або відмовитися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарським зобов`язанням.

За положеннями ст. 51 Цивільного кодексу України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Відповідно до статті 52 Цивільного кодексу України фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою (частина дев`ята статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань»).

За змістом статей 51, 52, 598-609 Цивільного кодексу України, статей 202-208 Господарського кодексу України, ч. 9 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у випадку припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палата Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 910/8729/18.

Отже, позивач, звертаючись до господарського суду, обґрунтовано визначив належність спору до господарської юрисдикції відповідно до суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін.

Оцінка суду.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Статтею 638 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 639 Цивільного кодексу України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до п. 14.8 ст. 14 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні, банк та користувач укладають договір щодо порядку та умов використання електронного платіжного засобу. Банк перед укладенням договору зобов`язаний ознайомити користувача з умовами договору про використання електронного платіжного засобу (далі у цій статті договір), ознайомити з тарифами на обслуговування електронного платіжного засобу та правилами користування електронним платіжним засобом. Банк зобов`язаний забезпечити викладення цієї інформації в доступній формі й розмістити її в доступному для користувача місці, а також надати на його вимогу в письмовій або електронній формі.

Вказані норми не встановлюють обов`язкового підписання всіх складових документів, які складають один цілий договір, а узгодження приєднання до них з боку сторони, яка не приймає участь у їх розробці та лише приєднується до них, може відбуватись у будь-якій формі, зокрема, підписанням типового бланку або типової анкети-заяви.

Частиною 1 статті 634 Цивільного кодексу України закріплено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших, стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Отже, укладений між сторонами кредитний договір б/н від 20.09.2021 за своєю правовою природою є договором приєднання та складається із вищевказаних Заяви та Умов.

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

За приписами статті 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, первинним документом вважається документ, який містить відомості про господарську операцію.

Положенням про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України (надалі Положення), затвердженим Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75, встановлені основні вимоги щодо бухгалтерського обліку та бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України.

Пунктами 41-44, 46, 57, 60, 62 Положення передбачено, що операції, які здійснює банк, мають бути належним чином задокументовані.

Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку є первинні документи.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються в бухгалтерському обліку за умов дотримання вимог законодавства України про електронні документи та електронний документообіг.

Первинні документи банку (паперові та електронні) залежно від виду операції та типу контрагентів класифікують, зокрема, за змістом на касові та меморіальні (для здійснення безготівкових розрахунків із банками, клієнтами, списання коштів з рахунків та внутрішньобанківських операцій).

Меморіальні документи застосовуються банком для здійснення і відображення в обліку операцій банку і його клієнтів за безготівковими розрахунками відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України.

Інформація, що міститься в прийнятих для обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку.

Регістри синтетичного та аналітичного обліку ведуться на паперових носіях або в електронній формі.

Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа (паперового або електронного).

Особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня.

Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Як встановлено статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Щодо заявленої до стягнення суми заборгованості за кредитом.

Як встановив суд, на підставі умов кредитного договору б/н від 20.09.2021 позивач надав відповідачу кредитні кошти з терміном використання в 12 місяців згідно установленого сторонами графіку погашення основної суми боргу в межах кредитного ліміту в сумі 260 000,00 грн 20.09.2021.

З наданої позивачем виписки з рахунку за період з 01.01.2000 по 09.12.2022 вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами та здійснив часткову сплату основної суми кредиту в розмірі в сумі 126 706,69 грн: 20.10.2021 21 666,67 грн; 20.11.2021 21 666,67 грн; 20.12.2021 21 666,67 грн; 20.01.22 21 666,67 грн; 20.02.2022 21 666,67 грн; 20.06.2022 18 373,34 грн.

Пунктом 1.7 Заяви сторони узгодили, що в разі порушення строку повернення кредиту, визначеного п. 1.3 цієї Заяви, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку.

Згідно абзацу другого п. 3.2.2.3.1.4 розділу 3.2.2 «Умови та Правила надання кредиту «Кредит КУБ» остаточним терміном погашення заборгованості за кредитом є дата повернення кредиту.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем було порушено зобов`язання по оплаті кредиту в установлений кредитним договором строк, який закінчився 20.09.2022.

Заборгованість відповідача з погашення кредиту станом на 09.12.2022 становить 133 293,31 грн.

Доказів повернення позивачу повної суми наданого кредиту відповідачем суду не надано.

Отже, заборгованість відповідача з повернення кредитних коштів становить 133293,31 грн.

Оскільки відповідач у порушення ст. 525, 526, 527, 530 Цивільного кодексу України та умов Кредитного договору взятих на себе зобов`язань не виконав та не здійснив своєчасне погашення заборгованості за кредитом у передбачений Кредитним договором строк, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості зі сплати кредиту в сумі 133 293,31 грн є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Щодо заявленої до стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом.

Позивач просить стягнути з відповідача 22 013,34 грн заборгованості за відсотками за користування кредитом за період з 21.09.2022 по 09.12.2022.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення процентів за користування кредитом, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку заборгованості за договором №б/н від 09.12.2022, посилався на п.п. 3.2.8.3.2, 3.2.8.9 Умов та правил надання банківських послуг.

Однак позивачем не надано суду Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг, які б містили зазначені вище пункти та з якими відповідач був ознайомлений під час укладення кредитного договору.

Згідно п. 1.4 Заяви у період з дати підписання заяви процентна ставка за користування кредитом перші 6 місяців дії кредиту становить 1,6 % в місяць від початкового розміру кредиту, починаючи з 7-го місяця користування кредитом 1,4 % в місяць від початкового розміру кредиту (в т.ч. при достроковому погашенні кредиту).

Відповідно до п. 3.2.2.3.2 Умов та правил надання банківських послуг за користування послугою клієнт сплачує щомісячно на протязі всього терміну кредиту проценти за користування кредитом в розмірі та згідно графіку, визначених в Заяві та Тарифах. При несплаті процентів у строк, визначений графіком, вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання Договору згідно з п. 3.2.2.6.2).

Згідно з п. 3.2.2.9.1 Умов та правил надання банківських послуг за користування кредитом у період з дати списання коштів з позикового рахунку до дат погашення кредиту згідно з п.п. 3.2.2.1, 3.2.2.3. цього Договору клієнт сплачує проценти в розмірі, зазначеному в п. 3.2.2.3.2.

Суд здійснивши перевірку розрахунку відсотків за користування кредитом, дійшов висновку про їх неправомірне нарахування.

Згідно графіку погашення основної суми боргу та процентів за кредитом сторони визначили, що сума процентів з 1-го місяця, наступного за датою видачі кредиту, по 6-й місяць 4160,00 грн, з 7-го місяця по 12-тий місяць 3640,00 грн.

Тобто останньою сплати відповідачем процентів за користування кредитом є 20.09.2022.

Однак, як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості та виписки з рахунку № НОМЕР_4 за період з 01.01.2000 по 01.01.2022, позивачем також зазначено проценти за користування кредитом зі строком сплати 20.10.2022 3640,00 грн та 20.11.2022 3640,00 грн.

Отже, позивачем нараховано проценти за користування кредитом в розмірі 7280,00 грн, які не були обумовлені сторонами в графіку погашення, оскільки строк кредиту визначений сторонами у договорі 12 місяців та закінчився 20.09.2022.

Згідно зі статтею 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Термін «користування чужими грошовими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Тобто положеннями цієї законодавчої норми врегульовано правовідносини щодо сплати процентів за правомірне користування чужими грошовими коштами, коли боржник одержує можливість законно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу.

Плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто законодавство встановлює наслідки як надання можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу в межах дії договору, так і наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Отже, застосування до спірних відносин положення частини першої статті 1048 ЦК України аби визначити розмір процентів, є помилковим, оскільки у цій справі йдеться про неправомірну поведінку боржника (в той час як частина перша статті 1048 ЦК України застосовується у випадку правомірної поведінки).

Така правова позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №910/1238/17.

Таким чином, суд вважає, що позивачем доведено належними доказами заборгованість за відсотками за користування кредитом лише у розмірі 14 733,34 грн (22013,34 грн 7280,00 грн), яка підлягає задоволенню в зазначеному розмірі.

В частині стягнення 7280,00 грн суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині.

Висновки суду.

Доказами у справі, відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків (ч. 2 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", Серявін та інші проти України обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Судом було вжито усіх заходів для забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав та з`ясуванні усіх питань, винесених на його розгляд.

За наведених у їх сукупності обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Щодо судових витрат.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач за подання позовної заяви сплатив 2481,00 грн судового збору.

Отже, розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача в частині задоволених позовних вимог, становить 2220,40 грн.

Керуючись ст. 14, 73-80, 86, 129, 165, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк (, вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001; адреса для листування: вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпро, 49094) 133 293,31 грн заборгованості за кредитом, 14 733,34 грн заборгованості за відсотками за користування кредитом та 2220,40 грн судового збору.

3. У решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В. В. Шморгун