ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

23.03.2023 Справа № 905/2240/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Фурсової С.М. розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Х1» (62431, Харківська область, селище Вільхівка, вулиця Набережна, будинок №2-А; )

та Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестор-1» (62431, Харківська область, селище Вільхівка, вулиця Набережна, будинок №2-А; )

у справі за заявою кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Орендна агенція селище Жуковського» (61103, місто Харків, вулиця Дерев`янка, будинок №8; )

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламна агенція Х1» (84122, Донецька область, місто Слов`янськ, площа Соборна, будинок №3; )

про банкрутство, -

В С Т А Н О В И В

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 16.01.2023 відкрито провадження у справі №905/2240/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламна агенція Х1» (84122, Донецька область, місто Слов`янськ, площа Соборна, будинок №3; ), введено процедуру розпорядження майном боржника строком на 170 календарних днів та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Марчука Геннадія Олеговича (свідоцтво арбітражного керуючого №647 від 22.03.2013; ІПН НОМЕР_1 ; 79005, місто Львів, вулиця Чайковського, будинок №8/7).

17.01.2023 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі №905/2240/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламна агенція Х1» () за №69886.

На адресу Господарського суду Донецької області 21.02.2023 надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Х1» з кредиторськими вимогами до боржника.

У своїй заяві кредитор просить суд визнати грошові вимоги ТОВ «Х1» до ТОВ «Рекламна агенція Х1» у сумі 7 291 328,67 гривень, з яких: 3 668 600,00 гривень основний борг, 2 972 728,67 інфляційні втрати за період з 05.05.201 по 15.01.2023, 650 000,00 гривень 3% річних за період з 05.05.201 по 15.01.2023, та внести їх до реєстру вимог кредиторів.

Також, 21.02.2023 надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестор-1» з кредиторськими вимогами до боржника.

У своїй заяві кредитор просить суд визнати грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестор-1» до ТОВ «Рекламна агенція Х1» у сумі 7 7357 405,23 гривень. з яких: 3 705 100.00 гривень сума основного боргу, 3 002 305,23 гривень інфляційні втрати за період з 28.04.04.2017 по 15.01.2023, 650 000.00 гривень 3% річних за період з 28.04.04.2017 по 15.01.2023.конкурсними.

Листами від 21.02.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Х1» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестор-1» повідомлено про те, що у зв`язку з перебуванням судді Фурсової С.М. з 20.02.2023 по 24.02.2023 на навчанні в Національній школі суддів України, питання щодо розгляду заяв буде вирішено після закінчення навчання.

Ухвалами суду від 27.02.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Х1» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестор-1» з кредиторськими вимогами до боржника залишено без руху, встановлено строк на усунення недоліків.

22.03.2023 через підсистему електронний суд надійшла заява про усунення недоліків підписана представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Х1» - адвокатом Родзинським Анатолієм Анатолійовичем.

На підтвердження повноважень вищевказаної особи на підписання заяви про усунення недоліків від імені заявника (ТОВ «Х1») додано ордер адвоката серія ДН №048998 від 20.03.2023.

22.03.2023 через підсистему електронний суд надійшла заява про усунення недоліків підписана представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестор-1» - адвокатом Родзинським Анатолієм Анатолійовичем.

На підтвердження повноважень вищевказаної особи на підписання заяви про усунення недоліків від імені заявника (ТОВ «Інвестор-1») додано ордер адвоката серія ДН №090306 від 20.03.2023.

Відповідно до частини 2 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Так, рішенням Національної асоціації адвокатів України від 12.04.2019 №41 вирішено:

- затвердити Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції, що додається

- припинити замовлення для виготовлення ордерів на надання правничої (правової) допомоги друкарським способом, відповідно до Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України № 36 від 17 грудня 2012 року, із змінами та доповненнями.

- дозволити адвокатам України в строк до 01 січня 2022 року використовувати Типову форму ордера, виготовлену друкарським способом на замовлення ради адвокатів регіону.

- типова форма ордеру, виготовлена друкарським способом на замовлення ради адвокатів регіону відповідно до Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затверджене рішенням Ради адвокатів України № 36 від 17 грудня 2012 року, із змінами та доповненнями, діє після 01 січня 2022 року до закінчення повноважень адвоката у конкретній справі (провадженні).

Відповідно до нової редакції Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженої рішенням Національної асоціації адвокатів України від 12.04.2019 №41, ордер має містити, зокрема двовимірний штрих-код QR-код) з посиланням на профайл адвоката в ЄРАУ.

Подані до суду ордери серія ДН №048998 від 20.03.2023 та серія ДН №090306 від 20.03.2023 не містять обов`язкових реквізитів, передбачених Положенням про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженої рішенням Національної асоціації адвокатів України від 12.04.2019 №41, та не відповідають типовій формі затвердженій вказаним положенням.

Одночасно, суд відмовляє адвокату Родзинському Анатолію Анатолійовичу у допуску до участі у справі №905/2240/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламна агенція Х1» () як представника інших учасників (кредиторів у справі), а саме Товариства з обмеженою відповідальністю «Х1» (62431, Харківська область, селище Вільхівка, вулиця Набережна, будинок №2-А; ) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестор-1» (62431, Харківська область, селище Вільхівка, вулиця Набережна, будинок №2-А; ) з огляду на таке.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства (ст.237 ЦК України).

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника. (ч. 3 ст. 56 ГПК України).

Згідно з частинами 1, 4 статті 58 Господарського процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Одна й та сама особа може бути одночасно представником декількох позивачів або декількох відповідачів або декількох третіх осіб на одній стороні, за умови відсутності конфлікту інтересів між ними.

Відповідно до приписів частини 1 статті 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на принципах верховенства права, законності, незалежності, конфіденційності та уникнення конфлікту інтересів.

Пунктом 1 частини 1 статті 21 цього Закону передбачено, що під час здійснення адвокатської діяльності адвокат зобов`язаний дотримуватися присяги адвоката України та правил адвокатської етики.Враховуючи наведене, нормами ГПК України не встановлено прямої заборони одночасного представництва інтересів двох або більше позивачів чи двох або більше відповідачів одним адвокатом в одному цивільному процесі у разі процесуальної співучасті.

Статтею 20 Правил адвокатської етики передбачено, що адвокат не має права прийняти доручення, якщо інтереси клієнта об`єктивно суперечать інтересам іншого клієнта, з яким адвокат пов`язаний договором про надання правової допомоги.

Крім того, частиною першою статті 28 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокату, адвокатському бюро або адвокатському об`єднанню забороняється укладати договір про надання правової допомоги у разі конфлікту інтересів. Адвокату забороняється укладати договір про надання правової допомоги і він зобов`язаний відмовитися від виконання договору, укладеного адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням, зокрема, у разі надання адвокатом правової допомоги іншій особі, інтереси якої можуть суперечити інтересам особи, яка звернулася щодо укладення договору про надання правової допомоги.

Сукупний аналіз наведених процесуальних норм та норм адвокатської етики свідчить про те, що представник однієї сторони у справі однозначно не може бути одночасно представником іншої протилежної сторони, і, так само, якщо цей представник раніше був представником іншої протилежної сторони, коли інтереси цих сторін суперечать один одним.

Положеннями статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що учасниками у справі про банкрутство є сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір. Сторонами у справі про банкрутство є конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут).

У статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства також зазначено, що термін «конфлікт інтересів» вживається у значенні, наведеному в Законі України «Про запобігання корупції».

Стаття 2 зазначеного закону надає визначення термінам:

потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях;

реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Також, одним із принципів господарського судочинства є принцип диспозитивності, який відповідно до статті 14 ГПК України полягає в тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно сталої практики Верховного Суду з розгляду справ про банкрутство, обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, який здійснює розгляд справи про банкрутство (висновок про застосування норм права, викладений у постановах від 29.03.2018 у справі №925/1165/16, від 07.08.2019 у справі №922/1014/18, від 26.02.2019 у справі №908/710/18, від 05.03.2019 у справі №910/3353/16, від 17.04.2019 у справі №43/75-15/7-б).

Суд вважає за необхідне зазначити, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.06.2018 у справі №814/803/17 вказала, що визначальним принципом господарського судочинства є змагальність сторін.

Разом з тим, Суд вважає за необхідне повторно зазначити, що враховуючи особливості провадження у справах про банкрутство, під час розгляду заяв кредиторів з грошовими вимогами до боржника важливим є врахування засад змагальності та диспозитивності, що проявляються у наданні заявником відповідних документів на підтвердження своїх кредиторських вимог та заперечень боржника та інших кредиторів проти них (постанови Верховного Суду від 23.04.2019 у справі N 910/21939/15, від 11.07.2019 у справі №904/2394/18).

При цьому, в пункті 34 постанови від 23.04.2019 у справі N 910/21939/15 Верховним Судом зазначено, що у справах про банкрутство вирішення спору стосується, крім самого боржника, великого кола осіб - кредиторів боржника, то, на переконання суду, крім принципу змагальності сторін та диспозитивності, суди повинні керуватися і принципом об`єктивної істини, який полягає в обов`язку суду з`ясувати усі дійсні обставини, пов`язані із спірними правовідносинами, і на їх основі вирішити питання про обсяг вимог кредитора до боржника.

Тобто вирішення питання щодо обсягу вимог кредитора безпосередньо залежить від повноти поданих документів.

Основною метою конкурсного процесу та процедури банкрутства є задоволення/погашення вимог кредиторів, а відтак кредитори об`єднані спільним інтересом - задоволенням своїх вимог.

При цьому, імовірність задоволення вимог певного кредитора безпосередньо залежить від загального розміру визнаних кредиторських вимог по відношенню до виявлених активів боржника.

У даній справі ОСОБА_1 , як фізичною особою, подано заяву з кредиторськими вимогами до боржника, яку ухвалою суду від 21.03.2023 прийнято до розгляду. Відтак, ОСОБА_1 набув статус кредитора у справі.

Заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Х1» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестор-1» з кредиторськими вимогами до боржника не розглянуті судом, не визнані, а тому підлягають доказуванню.

Представництво інтересів вказаних осіб Родзинським Анатолієм Анатолійовичем, як адвокатом, створює потенційний конфлікт інтересів, адже може викликати сумнів у неупередженості та повноті вчиняємих дій з огляду на приватний інтерес у даній справі.

Крім того, представництво на даній стадії інших кредиторів унеможливить об`єктивну реалізацію права одного кредитора на подання розпоряднику майна, боржнику та суду заперечень щодо визнання вимог інших кредиторів, передбачене частиною шостою статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства.

Частина 2 статті 174 ГПК України визначає, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч. 2 ст. 119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Зі змісту наведеної норми випливає, що за заявою учасника може бути продовжений тільки строк, який встановлений судом і який не сплив на час звернення учасника справи із заявою. Процесуальний строк може бути продовжений також з ініціативи суду. Разом з тим на відміну від поновлення процесуального строку, вирішення судом питання про продовження процесуального строку не обумовлене вчиненням учасником процесуальної дії. Навпаки, процесуальний закон виходить з того, що процесуальний строк продовжується для вчинення процесуальної дії, яка ще не вчинена.

При цьому, оскільки у тих випадках, коли суду процесуальним законом надано право встановити строк в межах певного строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України, суд також не може продовжити строк понад встановлений цим Кодексом.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 04.03.2021 у справі № 922/4208/19.

Виходячи з положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо забезпечення права заявника на доступ до суду, суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків поданих заяв, які визначені в ухвалах Господарського суду Донецької області від 27.02.2023 на п`ять днів з дня вручення копії даної ухвали.

Щодо строків подання заяв про усунення недоліків.

У заявах про усунення недоліків зазначено, що:

"Заявник поштою вищевказану ухвалу Господарського суду Донецької області від 27.02.2023 року у справі №905/2240/21 не отримував, дізнався про її винесення телефоном від інформаційного центру судової влади Господарського суду Донецької області, після чого невідкладно, протягом одного дня усунув вищевказані недоліки, та звертається до господарського суду з цією заявою."

Копії ухвал Господарського суду Донецької області від 27.02.2023 надіслані судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на належні поштові адреси Товариства з обмеженою відповідальністю «Х1» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестор-1», що вказані у заявах та яка підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (62431, Харківська область, селище Вільхівка, вулиця Набережна, будинок №2-А). Відповідні поштові відправлення повернулись на адресу суду без вручення адресату з довідкою відділення оператора поштового зв`язку Ф.20, в якій значиться причина повернення: «за закінченням терміну зберігання».

Факт неотримання поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду, у тому числі, у зв`язку із закінчення строку зберігання поштового відправлення, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти і не звернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення.

В свою чергу, відносини щодо забезпечення доступу до судових рішень регулюються Законом України «Про доступ до судових рішень».

Статтями 2, 4 вказаного Закону встановлено, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим Законом. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Суд звертає увагу на те, що всі ухвали Господарського суду Донецької області, зокрема, від 27.02.2023 у справі №905/2240/21 оприлюднені в Єдиному державному реєстрі судових рішень України офіційного веб-порталу «Судова влада України» в мережі Інтернет (посилання: https://reyestr.court.gov.ua/) та є загальнодоступними для ознайомлення.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, щозаявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Проявивши належну обачність учасники процесу, могли і самостійно дізнатись з Єдиного державного реєстру судових рішень, інформація якого є загальнодоступною, цілодобовою та безкоштовною, про рух справи №905/2240/21 та про постановлені ухвали суду в даній справі, в тому числі і ухвали суду від 27.02.2023, якими вирішувалось питання щодо прийняття заяв з кредиторськими вимогами до розгляду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.01.2023 у справі №9901/278/21 (11-126заі22) висловлено правову позицію, що ініціювавши судовий розгляд, позивач повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

З огляду на зазначене, суд переконливо зауважує на необхідності заявникам добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами з метою недопущення затягування судового процесу.

Керуючись ст. ст. 1, 45, 46 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 13, 14, 58, 119, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

У Х В А Л И В

Продовжити Товариству з обмеженою відповідальністю «Х1» та Товариству з обмеженою відповідальністю «Інвестор-1» строк для усунення недоліків поданих заяв з кредиторськими вимогами до боржника, які визначені відповідними ухвалами Господарського суду Донецької області від 27.02.2023 на п`ять днів з дня вручення копії даної ухвали.

Звернути увагу заявника на те, що у разі надіслання відповідних документів до суду засобами поштового зв`язку, невідкладно повідомити про це суд на його електронну пошту () із обов`язковим зазначенням штрих-коду поштового відправлення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Інформацію щодо руху справи можна отримати на інформаційному сайті http://www.reyestr.court.gov.ua, веб-порталі «Судова влада України» (dn.arbitr.gov.ua).

Суддя С.М. Фурсова