РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.03.2023Справа № 910/9644/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., за участю секретаря судового засідання Ярошевської І.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання "Агросервіс"», м. Дніпро

до

1. Приватного підприємства «КМС-1», м. Київ,

2. Приватного підприємства «Корона-Сервіс», Київська обл., Іванківський р-н, м. Олізарівка

3. ОСОБА_1 , м. Київ

про стягнення 55 009 598,60 грн,

Представники сторін:

Від позивача: Маєвська К.В.;

Від відповідача-1: Січевлюк-Врублевський Т.С. ;

Від відповідача-2: Січевлюк-Врублевський Т.С. ;

Від відповідача-3: не з`явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання "Агросервіс"» (далі - ТзОВ «ВО "Агросервіс"»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства «КМС-1» (далі - ПП «КМС-1»/відповідач-1) Приватного підприємства «Корона-Сервіс» (далі - ПП «Корона-Сервіс»/відповідач-2) та ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 /відповідач-3) про солідарне стягнення заборгованості у загальному розмірі 55 009 598,60 грн, у тому числі:

- 2 000 000,00 грн - основного боргу, 1 287 013,70 грн - штрафних санкцій, 800 000,00 грн - штрафу та 651 800,00 грн - інфляційних втрат за договором поставки №Б130718 від 13.07.2018;

- 1 544 416,44 грн - штрафних санкцій, 960 000,00 грн - штрафу за договором поставки №Б130918 від 13.09.2018;

- 2 400 000,00 грн - штрафу за договором поставки №Б081116 від 08.11.2016;

- 2 800 000,00 грн - штрафу за договором поставки №Б071216 від 07.12.2016;

- 4 000 000,00 грн - основного боргу, 2 574 027,40 грн - штрафних санкцій, 1 600 000,00 грн - штрафу та 1 303 600,00 грн - інфляційних втрат за договором поставки №Б280717 від 28.07.2016;

- 6 000 000,00 грн - основного боргу, 3 861 041,10 грн - штрафних санкцій, 2 400 000,00 грн - штрафу та 1 955 400,00 грн - інфляційних втрат за договором поставки №Б290917 від 29.09.2017;

- 400 000,00 грн - штрафу за договором поставки №Б221217 від 22.12.2017;

- 3 523 333,80 грн - основного боргу, 2 267 289,43 грн - штрафних санкцій, 2 000 000,00 грн - штрафу та 1 148 254,22 грн - інфляційних втрат за договором поставки №Б261217 від 26.12.2017;

- 3 255 063,22 грн - основного боргу, 3 217 534,25 грн - штрафних санкцій, 2 000 000,00 грн - штрафу та 1 060 825,03 грн - інфляційних втрат за договором поставки №Б280218 від 28.02.2018.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем-1 своїх зобов`язань за договорами поставки щодо своєчасної та повної поставки товару, внаслідок чого у нього виник обов`язок з повернення передоплати за непоставлений товар. Оскільки виконання відповідачем-1 своїх зобов`язань за договорами поставки забезпечено договорами поруки, укладеними між позивачем, відповідачем-1, відповідачем-2 та відповідачем-3, тому відповідачі солідарно відповідають за неналежне виконання ПП «КМС-1» своїх зобов`язань.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 26.09.2022 звернувся до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Печерської районної в місті Києві державної адміністрації із запитом щодо доступу до персональних даних фізичної особи ОСОБА_1 та надання інформації про місце проживання (перебування) вказаної особи.

04.10.2022 на електронну пошту суду від Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Печерської районної в місті Києві державної адміністрації надійшла відповідь на запит суду з відомостями про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 .

Господарський суд міста Києва ухвалою від 06.10.2022 позовну заяву прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 14.11.2022.

14.11.2022 та 15.11.2022 до канцелярії суду від відповідачів -1, -2 та -3 надійшли дві ідентичні заяви про відкладення підготовчого засідання.

14.11.2022 суд відклав підготовче засідання на 12.12.2022.

25.11.2022 до канцелярії суду від відповідачів -1, -2 та -3 надійшов спільний відзив на позовну заяву, в якому ПП «КМС-1, ПП «Корона-Сервіс» та ОСОБА_1 заперечують проти задоволення позову в частині нарахування штрафних санкцій, посилаючись на форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), при цьому, наявність заборгованості перед позивачем визнають у повному обсязі та зазначають, що частково суму основного боргу сплачено та будуть сплачувати у майбутньому.

05.12.2022 та 06.12.2022 до канцелярії суду від позивача надійшли два ідентичні клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із використанням власних технічних засобів зв`язку.

12.12.2022 до канцелярії суду позивачем подано клопотання про долучення додаткових доказів у справі та відповідь на відзив.

12.12.2022 суд відклав підготовче засідання на 06.02.2023.

31.01.2023 до канцелярії суду відповідачами -1, -2 та -3 подано докази у справі, зокрема видаткові накладні про поставку товару, а також платіжні доручення про сплату заборгованості на користь позивача. Крім того, відповідачами подано до суду заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, в яких зазначають, що розмір основного боргу наразі складає 18 404 397,02 грн, а також клопотання про призначення експертизи у справі.

01.02.2023 до канцелярії суду від позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із використанням власних технічних засобів зв`язку.

03.02.2023 до канцелярії суду від позивача надійшли заперечення на клопотання відповідачів про призначення судової експертизи.

06.02.2023 до канцелярії суду від відповідачів надійшло клопотання про зобов`язання позивача уточнити позовні вимоги та зобов`язання сторін провести взаєморозрахунки.

06.02.2023 суд протокольною ухвалою відмовив відповідачам у задоволенні: заяви про призначення судової експертизи, заяви про зобов`язання позивача зменшити позовні вимоги та заяви про зобов`язання сторін провести взаєморозрахунки з підстав необґрунтованості та відсутності необхідності застосування спеціальних знань для вирішення даного спору.

Суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 13.03.2023.

09.03.2023 до канцелярії суду від відповідача-3 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та продовження строку на подання відзиву на позовну заяву.

10.03.2023 до канцелярії суду від позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із використанням власних технічних засобів зв`язку.

13.03.2023 у судове засідання з`явилися представники ТзОВ «ВО "Агросервіс"» та ПП «КМС-1, ПП «Корона-Сервіс». Зокрема, представник відповідачів-1,-2 повідомив суд, що у даному засіданні не представляє інтереси ОСОБА_1

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася.

Суд, розглянувши заяву ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи та продовження строку на подання відзиву на позовну заяву, відмовив у її задоволенні з підстав необґрунтованості з огляду на те, що в матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву від 22.11.2022, наданий представником адвокатом Січевлюк-Врублевським Т.С. від імені відповідачів -1, -2 та -3

У судовому засіданні представник ТзОВ «ВО "Агросервіс"» підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник ПП «КМС-1 та ПП «Корона-Сервіс» проти задоволення позову заперечував та просив надати час для підготовки виступу в дебатах.

Суд відмовив у задоволенні клопотання представника відповідачів-1,-2 про оголошення перерви у судовому засіданні у зв`язку із обмеженим строком розгляду справи по суті.

Крім того, дослідивши надані сторонами докази у справі, суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

З матеріалів справи вбачається, що позивач з цим позовом звернувся до суду 19.09.2022, при цьому заборгованість у загальному розмірі 267 000,00 грн сплачена ПП «КМС-1 16.11.2022 платіжним дорученням №2156 на суму 55 000,00 грн, 17.11.2022 платіжним дорученням №2157 на суму 55 000,00 грн, 30.11.2022 платіжним дорученням №2158 на суму 55 000,00 грн, 02.12.2022 платіжним дорученням №2159 на суму 55 000,00 грн та 27.12.2022 платіжним дорученням № 2162 на суму 47 000,00 грн, тобто після відкриття провадження у справі, відповідно суд вважає за необхідне закрити провадження у справі в цій частині у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідачів основного боргу в розмірі 18 511 397,00 грн, штрафу, передбаченого п. 4.1. договорів поставки в розмірі 14 751 322,30 грн, штрафу, передбаченого п. 4.2. договору в сумі 15 360 000,00 грн та інфляційних втрат в розмірі 6 119 879,25 грн, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

08.11.2016 між Приватним підприємством «КМС-1» (далі - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія "Грейнфілд"» (далі - покупець) укладено договір поставки № Б 081116, відповідно до якого постачальник зобов`язався поставити, а покупець прийняти та оплатити товар українського походження, врожаю 2017 року, на умовах, зазначених у цьому договорі.

В п. 1.2. договору сторони погодили ціну, вартість, кількість товару, а саме найменування товару: соняшник врожаю 2017 року, кількість: 1 200,0 тн., попередня ціна товару за 1 тн. з ПДВ: 10 000,00 грн, попередня вартість всього товару з ПДВ: 12 000 000,00 грн. Остаточна ціна товару визначається сторонами відповідно до умов п. 3.2. договору.

На виконання умов цього договору ТзОВ «Компанія "Грейнфілд"» перерахувало на користь відповідача-1 передоплату в сумі 6 000 000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 2061, № 2062, № 2063 від 08.11.2016 та № 2097, № 2103 від 15.11.2016 та № 2194 від 25.11.2016.

07.12.2016 між ПП «КМС-1» (далі - постачальник) та ТзОВ «Компанія "Грейнфілд"» (далі - покупець) укладено договір поставки № Б 071216, відповідно до якого постачальник зобов`язався поставити, а покупець прийняти та оплатити товар українського походження, врожаю 2017 року, на умовах, зазначених у цьому договорі.

В п. 1.2. договору сторони погодили ціну, вартість, кількість товару, а саме найменування товару: соняшник врожаю 2017 року, кількість: 1 400,0 тн., попередня ціна товару за 1 тн. з ПДВ: 10 000,00 грн, попередня вартість всього товару з ПДВ: 14 000 000,00 грн. Остаточна ціна товару визначається сторонами відповідно до умов п. 3.2. договору.

На виконання умов цього договору ТзОВ «Компанія "Грейнфілд"» перерахувало на користь відповідача-1 передоплату в сумі 7 000 000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 2307 від 08.12.2016, № 2443 від 26.12.2016 та № 72 від 19.01.2017.

28.07.2017 між ПП «КМС-1» (далі - постачальник) та ТзОВ «Компанія "Грейнфілд"» (далі - покупець) укладено договір поставки № Б 280717, відповідно до якого постачальник зобов`язався поставити, а покупець прийняти та оплатити товар українського походження, врожаю 2018 року, на умовах, зазначених у цьому договорі.

В п. 1.2. договору сторони погодили ціну, вартість, кількість товару, а саме найменування товару: соняшник врожаю 2018 року, кількість: 800,0 тн., попередня ціна товару за 1 тн. з ПДВ: 10 000,00 грн, попередня вартість всього товару з ПДВ: 8 000 000,00 грн. Остаточна ціна товару визначається сторонами відповідно до умов п. 3.2. договору.

На виконання умов цього договору ТзОВ «Компанія "Грейнфілд"» перерахувало на користь відповідача-1 передоплату в сумі 4 000 000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 1531 від 28.07.2017 та № 1604 від 04.08.2017.

29.09.2017 між ПП «КМС-1» (далі - постачальник) та ТзОВ «Компанія "Грейнфілд"» (далі - покупець) укладено договір поставки № Б 290917, відповідно до якого постачальник зобов`язався поставити, а покупець прийняти та оплатити товар українського походження, врожаю 2018 року, на умовах, зазначених у цьому договорі.

В п. 1.2. договору сторони погодили ціну, вартість, кількість товару, а саме найменування товару: соняшник врожаю 2018 року, кількість: 1 200,0 тн., попередня ціна товару за 1 тн. з ПДВ: 10 000,00 грн, попередня вартість всього товару з ПДВ: 12 000 000,00 грн. Остаточна ціна товару визначається сторонами відповідно до умов п. 3.2. договору.

На виконання умов цього договору ТзОВ «Компанія "Грейнфілд"» перерахувало на користь відповідача-1 передоплату в сумі 6 000 000,00 грн, що підтверджується актом звірки розрахунків, підписаним сторонами та не заперечується ПП «КМС-1» у відзиві на позовну заяву.

22.12.2017 між ПП «КМС-1» (далі - постачальник) та ТзОВ «Компанія "Грейнфілд"» (далі - покупець) укладено договір поставки № Б 221217, відповідно до якого постачальник зобов`язався поставити, а покупець прийняти та оплатити товар українського походження, врожаю 2018 року, на умовах, зазначених у цьому договорі.

В п. 1.2. договору сторони погодили ціну, вартість, кількість товару, а саме найменування товару: кукурудза врожаю 2018 року, кількість: 500,0 тн., попередня ціна товару за 1 тн. з ПДВ: 4 000,00 грн, попередня вартість всього товару з ПДВ: 2 000 000,00 грн. Остаточна ціна товару визначається сторонами відповідно до умов п. 3.2. договору.

На виконання умов цього договору ТзОВ «Компанія "Грейнфілд"» перерахувало на користь відповідача-1 передоплату в сумі 1 000 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 43 від 22.12.2017.

26.12.2017 між ПП «КМС-1» (далі - постачальник) та ТзОВ «Компанія "Грейнфілд"» (далі - покупець) укладено договір поставки № Б 261217, відповідно до якого постачальник зобов`язався поставити, а покупець прийняти та оплатити товар українського походження, врожаю 2018 року, на умовах, зазначених у цьому договорі.

В п. 1.2. договору сторони погодили ціну, вартість, кількість товару, а саме найменування товару: соняшник врожаю 2018 року, кількість: 1 000,0 тн., попередня ціна товару за 1 тн. з ПДВ: 10 000,00 грн, попередня вартість всього товару з ПДВ: 10 000 000,00 грн. Остаточна ціна товару визначається сторонами відповідно до умов п. 3.2. договору.

На виконання умов цього договору ТзОВ «Компанія "Грейнфілд"» перерахувало на користь відповідача-1 передоплату в сумі 4 000 000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 49 від 26.12.2017, № 50 від 27.12.2017, № 113 від 24.04.2018 та № 116 від 25.04.2018.

28.02.2018 між ПП «КМС-1» (далі - постачальник) та ТзОВ «Компанія "Грейнфілд"» (далі - покупець) укладено договір поставки № Б 280218, відповідно до якого постачальник зобов`язався поставити, а покупець прийняти та оплатити товар українського походження, врожаю 2018 року, на умовах, зазначених у цьому договорі.

В п. 1.2. договору сторони погодили ціну, вартість, кількість товару, а саме найменування товару: соняшник врожаю 2018 року та кукурудза врожаю 2018 року, кількість: 600,0 тн та 1 000,0 тн. відповідно, попередня ціна товару за 1 тн. з ПДВ: 10 000,00 грн та 4 000,00 грн відповідно, попередня вартість всього товару з ПДВ: 6 000 000,00 грн та 4 000 000,00 грн відповідно. Остаточна ціна товару визначається сторонами відповідно до умов п. 3.2. договору.

На виконання умов цього договору ТзОВ «Компанія "Грейнфілд"» перерахувало на користь відповідача-1 передоплату в сумі 5 000 000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 73 від 01.03.2018, № 77 від 06.03.2018, № 82 від 13.03.2018, № 91 від 29.03.2018 та № 98 від 06.04.2018.

13.07.2018 між ПП «КМС-1» (далі - постачальник) та ТзОВ «Компанія "Грейнфілд"» (далі - покупець) укладено договір поставки № Б 130718, відповідно до якого постачальник зобов`язався поставити, а покупець прийняти та оплатити товар українського походження, врожаю 2019 року, на умовах, зазначених у цьому договорі.

В п. 1.2. договору сторони погодили ціну, вартість, кількість товару, а саме найменування товару: пшениця врожаю 2019 року та кукурудза врожаю 2019 року, кількість: 500,0 тн. та 500,0 тн. відповідно, попередня ціна товару за 1 тн. з ПДВ: 4 000,00 грн, попередня вартість всього товару з ПДВ: по 2 000 000,00 грн. Остаточна ціна товару визначається сторонами відповідно до умов п. 3.2. договору.

На виконання умов цього договору ТзОВ «Компанія "Грейнфілд"» перерахувало на користь відповідача-1 передоплату в сумі 2 000 000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 144 від 20.07.2018, № 150 від 26.07.2018 та № 194 від 13.09.2018.

13.09.2018 між ПП «КМС-1» (далі - постачальник) та ТзОВ «Компанія "Грейнфілд"» (далі - покупець) укладено договір поставки № Б 130918, відповідно до якого постачальник зобов`язався поставити, а покупець прийняти та оплатити товар українського походження, врожаю 2019 року, на умовах зазначених у цьому договорі.

В п. 1.2. договору сторони погодили ціну, вартість, кількість товару, а саме найменування товару: соняшник врожаю 2019 року, кількість: 480,0 тн., попередня ціна товару за 1 тн. з ПДВ: 10 000,00 грн, попередня вартість всього товару з ПДВ: 4 800 000,00 грн. Остаточна ціна товару визначається сторонами відповідно до умов п. 3.2. договору.

На виконання умов цього договору ТзОВ «Компанія "Грейнфілд"» перерахувало на користь відповідача-1 передоплату в сумі 5 092 643,84 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 193 від 13.09.2018 та № 2082 від 09.09.2021.

У відповідності до п. 4.2. наведених вище договорів поставки, за непоставку товару постачальник сплачує покупцю штраф в розмірі 20% від вартості непоставленого товару.

В подальшому, між відповідачем-1 та ТзОВ «Компанія "Грейнфілд"» до перелічених вище договорів поставки були підписані додаткові угоди.

Зокрема, у додаткових угодах № 2 до договорів поставки № Б 081116, № Б 071216, № Б 280717, № Б 221217, № Б 261217, № Б 280218, № Б 130718, № Б 290917 та № 130918 сторони погодили внести зміни до п. 3.3.1 та п. 4.1. цих договорів.

Так, відповідно до п. 3.3.1. договорів поставки в редакції додаткової угоди № 2 передплата, що перевищує ціну поставленого товару або якщо поставка товару не відбулася, то постачальник зобов`язується в термін до 15.10.2019 повернути зайво отримані від покупця грошові кошти або повернути покупцю всю суму отриманої від покупця передоплати.

Згідно п. 4.1. договорів поставки в редакції додаткової угоди № 2, якщо постачальник не здійснив повернення передплати на розрахунковий рахунок покупця у встановлений п.3.3.1. договору термін, то на всю суму неповернутої покупцю передплати нараховуються 64 процентів річних за користування чужими грошовими коштами з дати погодженої сторонами у п. 3.3.1. цього договору, як кінцевий термін повернення передплати на розрахунковий рахунок покупця (15.10.2019), до дня повернення постачальником суми передплати на розрахунковий рахунок покупця.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується відповідачем-1, що до 15.10.2019 ПП «КМС-1» у повному обсязі товар за наведеними вище договорами поставки не поставило, внаслідок чого у нього виник обов`язок з повернення на користь ТзОВ «Компанія "Грейнфілд"» частини сплаченої передоплати, на яку товар не поставлено.

Разом із тим, 18.12.2020 між ТзОВ «Компанія "Грейнфілд"» (далі - первісний кредитор) та ТзОВ «ВО "Агросервіс"» (далі - новий кредитор) укладені договори відступлення права вимоги, а саме: № Б 081116-ВПВ, № Б 071216-ВПВ, № Б 280717-ВПВ, № Б 290917-ВПВ, № Б 221217-ВПВ, № Б 261217-ВПВ, № Б 280218-ВПВ, № Б 130718-ВПВ, № Б 130918-ВПВ.

У відповідності до п. 1.1. договорів відступлення права вимоги, первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає право вимоги і стає кредитором по договорам поставки № Б 081116 від 08.11.2016, № Б 071216 від 07.12.2016, № Б 280717 від 28.07.2017, № Б 221217 від 22.12.2017, № Б 261217 від 26.12.2017, № Б 280218 від 28.02.2018, № Б 130718 від 13.07.2018, № Б 290917 від 29.09.2017 та № 130918 від 13.09.2018, укладених між ТзОВ «Компанія "Грейнфілд"» та ПП «КМС-1», у яких ТзОВ «Компанія "Грейнфілд"» виступає покупцем та кредитором, а ПП «КМС-1» - постачальником та боржником.

Згідно п. 1.2. договорів відступлення права вимоги до нового кредитора переходять усі права первісного кредитора, передбачені договорами поставки № Б 081116 від 08.11.2016, № Б 071216 від 07.12.2016, № Б 280717 від 28.07.2017, № Б 221217 від 22.12.2017, № Б 261217 від 26.12.2017, № Б 280218 від 28.02.2018, № Б 130718 від 13.07.2018, № Б 290917 від 29.09.2017 та № 130918 від 13.09.2018, в повному обсязі і на умовах, що існували на дату переходу цих прав, а також переходять права, які виникнуть в майбутньому, після моменту переходу прав і будуть існувати у часі протягом строку дії договорів поставки № Б 081116 від 08.11.2016, № Б 071216 від 07.12.2016, № Б 280717 від 28.07.2017, № Б 221217 від 22.12.2017, № Б 261217 від 26.12.2017, № Б 280218 від 28.02.2018, № Б 130718 від 13.07.2018, № Б 290917 від 29.09.2017 та № 130918 від 13.09.2018, у тому числі, але не виключно, до нового кредитора переходять усі майнові права первісного кредитора (позивача) у судовій (-вих) справі (-ах), підставою позову (-ів) у якій (-их) є договори поставки № Б 081116 від 08.11.2016, № Б 071216 від 07.12.2016, № Б 280717 від 28.07.2017, № Б 221217 від 22.12.2017, № Б 261217 від 26.12.2017, № Б 280218 від 28.02.2018, № Б 130718 від 13.07.2018, № Б 290917 від 29.09.2017 та № 130918 від 13.09.2018, а також усі майнові права первісного кредитора (стягувача) у виконавчому (-их) провадженні (-нях) з виконання такого (-их) судового (-их) рішення (-нь), у тому числі, право зміни позивача у позовному (-их) провадженні (-ях) та стягувача у виконавчому (-чих) провадженні (-ях).

Моментом переходу усіх прав від первісного кредитора до нового кредитора є 18.12.2020. Саме з цієї дати новий кредитор стає кредитором у зобов`язаннях - договорах поставки № Б 081116 від 08.11.2016, № Б 071216 від 07.12.2016, № Б 280717 від 28.07.2017, № Б 221217 від 22.12.2017, № Б 261217 від 26.12.2017, № Б 280218 від 28.02.2018, № Б 130718 від 13.07.2018, № Б 290917 від 29.09.2017 та № 130918 від 13.09.2018 і має усі права кредитора у цих договорах поставки (п. 1.3. договорів відступлення права вимоги).

18.12.2020 позивач направив відповідачу-1 повідомлення про заміну кредитора у зобов`язаннях, а саме договорах поставки № Б 081116 від 08.11.2016, № Б 071216 від 07.12.2016, № Б 280717 від 28.07.2017, № Б 221217 від 22.12.2017, № Б 261217 від 26.12.2017, № Б 280218 від 28.02.2018, № Б 130718 від 13.07.2018, № Б 290917 від 29.09.2017 та № 130918 від 13.09.2018.

11.08.2021 між ТзОВ «ВО "Агросервіс"» (далі - новий кредитор), ОСОБА_1 (далі - поручитель) та ПП «КМС-1» (далі - боржник) укладені договори поруки № Б 081116/2-ПОР, № Б 071216/2-ПОР, № Б 280717/2-ПОР, № Б 221217/2-ПОР, № Б 261217/2-ПОР, № Б 280218/2-ПОР, № Б 130718/2-ПОР, № Б 290917/2-ПОР та № 130918/2-ПОР, відповідно до яких поручитель зобов`язався перед новим кредитором відповідати за належне виконання боржником усіх його зобов`язань, що випливають із договорів поставки № Б 081116 від 08.11.2016, № Б 071216 від 07.12.2016, № Б 280717 від 28.07.2017, № Б 221217 від 22.12.2017, № Б 261217 від 26.12.2017, № Б 280218 від 28.02.2018, № Б 130718 від 13.07.2018, № Б 290917 від 29.09.2017 та № 130918 від 13.09.2018, укладених між ТзОВ «Компанія "Грейнфілд"» та ПП «КМС-1», у яких ТзОВ «Компанія "Грейнфілд"» виступає покупцем та первісним кредитором, ПП «КМС-1» - постачальником та боржником, та із договорів відступлення права вимоги № Б 081116-ВПВ, № Б 071216-ВПВ, № Б 280717-ВПВ, № Б 290917-ВПВ, № Б 221217-ВПВ, № Б 261217-ВПВ, № Б 280218-ВПВ, № Б 130718-ВПВ, № Б 130918-ВПВ від 18.12.2020, укладених між ТзОВ «Компанія "Грейнфілд"» - первісним кредитором та ТзОВ «ВО "Агросервіс"» - новим кредитором за яким, первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв право вимоги і став новим кредитором по договорам поставки № Б 081116 від 08.11.2016, № Б 071216 від 07.12.2016, № Б 280717 від 28.07.2017, № Б 221217 від 22.12.2017, № Б 261217 від 26.12.2017, № Б 280218 від 28.02.2018, № Б 130718 від 13.07.2018, № Б 290917 від 29.09.2017 та № 130918 від 13.09.2018, а також зобов`язань, як існуючих на дату укладення цих договорів, так і тих, які можуть виникнути у майбутньому, у тому числі, із усіх додатків та додаткових угод, що будуть укладені до договорів поставки та договорів про відступлення права вимоги.

Також, 20.08.2021 між ТзОВ «ВО "Агросервіс"» (далі - новий кредитор), ПП «Корона-Сервіс» (далі - поручитель) та ПП «КМС-1» (далі - боржник) укладені договори поруки № Б 081116/ЮР/2-ПОР, № Б 071216/ЮР/2-ПОР, № Б 280717/ЮР/2-ПОР, № Б 221217/ЮР/2-ПОР, № Б 261217/ЮР/2-ПОР, № Б 280218/ЮР/2-ПОР, № Б 130718/ЮР/2-ПОР, № Б 130918/ЮР/2-ПОР, відповідно до яких поручитель зобов`язався перед новим кредитором відповідати за належне виконання боржником усіх його зобов`язань, що випливають із договорів поставки № Б 081116 від 08.11.2016, № Б 071216 від 07.12.2016, № Б 280717 від 28.07.2017, № Б 221217 від 22.12.2017, № Б 261217 від 26.12.2017, № Б 280218 від 28.02.2018, № Б 130718 від 13.07.2018 та № 130918 від 13.09.2018, укладених між ТзОВ «Компанія "Грейнфілд"» та ПП «КМС-1», у яких ТзОВ «Компанія "Грейнфілд"» виступає покупцем та первісним кредитором, ПП «КМС-1» - постачальником та боржником, та із договорів відступлення права вимоги № Б 081116-ВПВ, № Б 071216-ВПВ, № Б 280717-ВПВ, № Б 221217-ВПВ, № Б 261217-ВПВ, № Б 280218-ВПВ, № Б 130718-ВПВ, № Б 130918-ВПВ від 18.12.2020, укладених між ТзОВ «Компанія "Грейнфілд"» - первісним кредитором та ТзОВ «ВО "Агросервіс"» - новим кредитором за яким, первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв право вимоги і став новим кредитором по договорам поставки № Б 081116 від 08.11.2016, № Б 071216 від 07.12.2016, № Б 280717 від 28.07.2017, № Б 221217 від 22.12.2017, № Б 261217 від 26.12.2017, № Б 280218 від 28.02.2018, № Б 130718 від 13.07.2018 та № 130918 від 13.09.2018, а також зобов`язань, як існуючих на дату укладення цих договорів, так і тих, які можуть виникнути у майбутньому, у тому числі, із усіх додатків та додаткових угод, що будуть укладені до договорів поставки та договорів про відступлення права вимоги.

21.02.2022 між позивачем та відповідачем-1 підписано акт звірки взаємних розрахунків, відповідно до якого заборгованість ПП «КМС-1» за договорами поставки № Б 081116 від 08.11.2016, № Б 071216 від 07.12.2016, № Б 280717 від 28.07.2017, № Б 221217 від 22.12.2017, № Б 261217 від 26.12.2017, № Б 280218 від 28.02.2018, № Б 130718 від 13.07.2018 та № 130918 від 13.09.2018 складає 18 778 397,02 грн.

28.04.2022 відповідач-1 у листі за вих. № 01/047-22 підтвердив, що загальна заборгованість за договорами поставки № Б 081116 від 08.11.2016, № Б 071216 від 07.12.2016, № Б 280717 від 28.07.2017, № Б 221217 від 22.12.2017, № Б 261217 від 26.12.2017, № Б 280218 від 28.02.2018, № Б 130718 від 13.07.2018 та № 130918 від 13.09.2018 з урахуванням штрафних санкцій, передбачених цими договорами, становить 48 889 719,34 грн.

Отже, позивач зазначає, що внаслідок неналежного виконання відповідачем-1 взятих на себе зобов`язань з поставки товару за договорами поставки № Б 081116 від 08.11.2016, № Б 071216 від 07.12.2016, № Б 280717 від 28.07.2017, № Б 221217 від 22.12.2017, № Б 261217 від 26.12.2017, № Б 280218 від 28.02.2018, № Б 130718 від 13.07.2018 та № 130918 від 13.09.2018, станом на день звернення до суду з цим позовом у ПП «КМС-1» існує заборгованість у розмірі 18 778 397,02 грн.

Крім того, позивач нараховує на суму боргу штраф, передбачений п. 4.1. договорів поставки в розмірі 14 751 322,30 грн, а також штраф, передбачений п. 4.2. договору в сумі 15 360 000,00 грн та інфляційні втрати у розмірі 6 119 879,25 грн у період з 15.10.2019 по 27.06.2022.

Разом із тим, відповідач, заперечуючи проти задоволення позову, зазначає про часткову сплату суми основного боргу, яка не врахована позивачем.

Так, з матеріалів справи вбачається, що у період з 16.11.2022 по 27.12.2022 відповідач-1 сплатив на користь позивача заборгованість за договором поставки Б 280218 від 28.02.2018 в загальній сумі 267 000,00, що підтверджується платіжними дорученнями № 2156 від 16.11.2022 на суму 55 000,00 грн, № 2157 від 17.11.2022 на суму 55 000,00 грн, № 2158 від 30.11.2022 на суму 55 000,00 грн, № 2159 від 02.12.2022 на суму 55 000,00 грн та № 2162 від 27.12.2022 на суму 47 000,00 грн, а також за договором поставки № Б 130918 від 13.09.2018 відповідачем-3 сплачено на користь позивача заборгованість у розмірі 65 000,00 грн, що підтверджується дублікатом квитанції 0.0..1 від 12.05.2021.

Отже, оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з огляду на таке.

Частиною 1 ст. 2 ГПК України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ст. 13 ГПК України).

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст. 76, ст. 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 ГК України).

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до положень статей 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до положень ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Судом вище встановлено, що між ПП «КМС-1» та ТзОВ «Компанія "Грейнфілд"» укладені договори поставки № Б 081116 від 08.11.2016, № Б 071216 від 07.12.2016, № Б 280717 від 28.07.2017, № Б 221217 від 22.12.2017, № Б 261217 від 26.12.2017, № Б 280218 від 28.02.2018, № Б 130718 від 13.07.2018 та № 130918 від 13.09.2018, відповідно до яких ТзОВ «Компанія "Грейнфілд"» здійснило передоплату в загальній сумі 40 092 643,84 грн.

Так, у додаткових угодах № 2 до цих договорів сторони погодили, що передплата, що перевищує ціну поставленого товару або якщо поставка товару не відбулася, то постачальник зобов`язується в термін до 15.10.2019 повернути зайво отримані від покупця грошові кошти або повернути покупцю всю суму отриманої від покупця передоплати.

Таким чином, сторони погодили кінцевий термін поставки товару або повернення сплаченої ТзОВ «Компанія "Грейнфілд"» передоплати до 15.10.2019.

Проте, відповідачем-1 взяті на себе зобов`язання щодо своєчасної поставки товару в повному обсязі не виконані, у зв`язку з чим у нього виник обов`язок з повернення ТзОВ «Компанія "Грейнфілд"» передоплати, на яку товар не поставлено.

Судом також встановлено, що 18.12.2020 між ТзОВ «Компанія "Грейнфілд"» та позивачем укладені договори відступлення права вимоги № Б 081116-ВПВ, № Б 071216-ВПВ, № Б 280717-ВПВ, № Б 290917-ВПВ, № Б 221217-ВПВ, № Б 261217-ВПВ, № Б 280218-ВПВ, № Б 130718-ВПВ, № Б 130918-ВПВ, відповідно до яких ТзОВ «Компанія "Грейнфілд"» передало, а позивач прийняв право вимоги і став кредитором по договорам поставки № Б 081116 від 08.11.2016, № Б 071216 від 07.12.2016, № Б 280717 від 28.07.2017, № Б 221217 від 22.12.2017, № Б 261217 від 26.12.2017, № Б 280218 від 28.02.2018, № Б 130718 від 13.07.2018, № Б 290917 від 29.09.2017 та № 130918 від 13.09.2018, укладених між ТзОВ «Компанія "Грейнфілд"» та ПП «КМС-1», у яких ТзОВ «Компанія "Грейнфілд"» виступає покупцем та кредитором, а ПП «КМС-1» - постачальником та боржником.

Так, згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується відповідачами -1, -2 та -3, що новим кредитором за договорами поставки № Б 081116-ВПВ, № Б 071216-ВПВ, № Б 280717-ВПВ, № Б 290917-ВПВ, № Б 221217-ВПВ, № Б 261217-ВПВ, № Б 280218-ВПВ, № Б 130718-ВПВ, № Б 130918-ВПВ став позивач, відповідно право вимоги з повернення передоплати за непоставлений товар перейшло до ТзОВ «ВО "Агросервіс"».

Судом також встановлено, що в забезпечення виконання відповідачем-1 зобов`язань з повернення передоплати за договорами поставки, між ТзОВ «ВО "Агросервіс"», ПП «КМС-1» та ОСОБА_1 укладені договори поруки № Б 081116/2-ПОР, № Б 071216/2-ПОР, № Б 280717/2-ПОР, № Б 221217/2-ПОР, № Б 261217/2-ПОР, № Б 280218/2-ПОР, № Б 130718/2-ПОР, № Б 290917/2-ПОР та № 130918/2-ПОР від 11.08.2021.

Також, 20.08.2021 між ТзОВ «ВО "Агросервіс"», ПП «КМС-1» та ПП «Корона-Сервіс» укладені договори поруки № Б 081116/ЮР/2-ПОР, № Б 071216/ЮР/2-ПОР, № Б 280717/ЮР/2-ПОР, № Б 221217/ЮР/2-ПОР, № Б 261217/ЮР/2-ПОР, № Б 280218/ЮР/2-ПОР, № Б 130718/ЮР/2-ПОР, № Б 130918/ЮР/2-ПОР.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Частинами 1, 2 статті 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

У відповідності до п. 1.5. зазначених вище договорів поруки, поручитель несе солідарну відповідальність із боржником перед новим кредитором за виконання боржником умов договорів поставки, в розмірі (сумі), які визначені договорами поставки.

Отже, з наведеного вбачається, що ПП «КМС-1», ОСОБА_1 та ПП «Корона-Сервіс» солідарно відповідають перед позивачем за неналежне виконання ПП «КМС-1» своїх зобов`язань за договорами поставки № Б 081116-ВПВ, № Б 071216-ВПВ, № Б 280717-ВПВ, № Б 290917-ВПВ, № Б 221217-ВПВ, № Б 261217-ВПВ, № Б 280218-ВПВ, № Б 130718-ВПВ, № Б 130918-ВПВ.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Як зазначено судом вище, ПП «КМС-1» належним чином зобов`язання за наведеними вище договорами поставки не виконало, товар у повному обсязі у встановлений додатковими угодами №2 до договорів не поставило, у зв`язку з чим у нього виник обов`язок з повернення отриманої передоплати, на яку товар не поставлено, що не заперечувалось представником відповідача-1 у судовому засіданні.

У відповідності до ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Частиною 1 ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Судом вище встановлено, що відповідно до підписаного між позивачем та відповідачем-1 актом звірки взаємних розрахунків, станом на 21.02.2022 заборгованість ПП «КМС-1» складала 18 778 397,02 грн, в подальшому відповідачами -1 та -3 частково погашено заборгованість, що підтверджується платіжними дорученнями, копії яких містяться в матеріалах справи.

Таким чином, станом на день розгляду справи по суті заборгованість ПП «КМС-1» з повернення передоплати складає 18 446 397,02 грн, що підтверджується матеріалами справи.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст.ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги ТзОВ «ВО "Агросервіс"» в частині солідарного стягнення з ПП «КМС-1», ПП «Корона-Сервіс» та ОСОБА_1 заборгованості в сумі 18 446 397,02 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення штрафу, передбаченого п. 4.1. договорів поставки в розмірі 14 751 322,30 грн, і штрафу, передбаченого п. 4.2. договору в сумі 15 360 000,00 грн та інфляційних втрат в розмірі 6 119 879,25 грн, нарахованих за період з 15.10.2019 по 27.06.2022, суд зазначає таке.

У відповідності до ч. 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно ч. 1 ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Так, згідно п. 4.1. договорів поставки в редакції додаткових угод №2, якщо постачальник не здійснив повернення передплати на розрахунковий рахунок покупця у встановлений п. 3.3.1. договору термін, то на всю суму неповернутої покупцю передплати нараховуються 64 процентів річних за користування чужими грошовими коштами з дати погодженої сторонами у п. 3.3.1. цього договору, як кінцевий термін повернення передплати на розрахунковий рахунок покупця (15.10.2019), до дня повернення постачальником суми передплати на розрахунковий рахунок покупця.

У відповідності до п. 4.2. договорів поставки № Б 081116, № Б 071216, № Б 280717, № Б 221217, № Б 261217, № Б 280218, № Б 130718, № 290917 та № 130918, за непоставку товару постачальник сплачує покупцю штраф в розмірі 20% від вартості непоставленого товару.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок штрафів, та встановив, що при їх розрахунку останнім допущено арифметичні помилки. Так, за розрахунком суду обґрунтованими до стягнення є суми штрафу, передбаченого п. 4.1. договорів поставки в розмірі 8 954 000,00 грн та штрафу, передбаченого п. 4.2. договорів поставки в розмірі 7 680 000,00 грн.

Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд також перевірив наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат та встановив, що їх розмір обчислено позивачем арифметично вірно, що є підставою для задоволення цієї вимоги.

Водночас, судом не приймаються до уваги доводи відповідачів -1, -2 та -3 щодо настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) під впливом яких опинились відповідачі внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України, з таких підстав.

Так, 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, воєнний стан неодноразово було продовжено, зокрема, Указом Президента України №58/2023 воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, тобто воєнний стан продовжено до 20.05.2023.

Відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 визнано форс-мажорною обставиною військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану 24.02.2022. Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними.

Воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені ст. 30 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб у межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

28.02.2022 Торгово-промислова палата України на підставі ст. ст. 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.1997 №671/97-ВР, Статуту ТПП України засвідчила форс - мажорні обставини (обставин непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану з 24.02.2022 відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Враховуючи викладене, Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для об`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору (контракту, угоди тощо) обов`язків згідно із законодавчими чи іншими нормативними актами виконання відповідно яких стало неможливим у встановлений термін внаслідок таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Тобто, Торгово-промислова палата України підтвердила, що обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами, як для суб`єктів господарювання так і для населення.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків, згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт та ситуації, що з ним пов`язані (включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, ембарго, діями іноземного ворога): загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибухи, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані положеннями відповідних рішень або актами державних органів влади, закриття морських проток, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також обставини, викликані винятковими погодними умовами чи стихійним лихом - епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха, тощо (ч. 2 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України").

Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Також, згідно з положеннями ст. 218 ГК України у разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Таким чином, в той час як форс-мажорні обставини унеможливлюють виконання договірного зобов`язання в цілому, істотна зміна обставин змінює рівновагу стосунків за договором, суттєво обтяжуючи виконання зобов`язання лише для однієї із сторін.

У постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі №913/785/17 визначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Отже, суд зазначає, що обов`язок з повернення передоплати за договорами поставки виник у ПП «КМС-1» з 15.10.2019, тобто більш ніж за два роки до початку воєнної агресії Російської Федерації проти України, відтак, ця обставина не може вважатися форс-мажорною у правовідносинах, що склалися між позивачем та відповідачами.

Згідно положень статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання "Агросервіс"» в частині стягнення основного боргу у розмірі 267 000,00 грн - закрити.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання "Агросервіс"» до Приватного підприємства «КМС-1», Приватного підприємства «Корона-Сервіс» та ОСОБА_1 про солідарне стягнення основного боргу в розмірі 18 511 397,00 грн, штрафу, передбаченого п. 4.1. договорів поставки в розмірі 14 751 322,30 грн, штрафу, передбаченого п. 4.2. договору в сумі 15 360 000,00 та інфляційних втрат в сумі 6 119 879,25 грн задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Приватного підприємства «КМС-1» (04107, місто Київ, вулиця Татарська, будинок 21А; ідентифікаційний код 36826431), Приватного підприємства «Корона-Сервіс» (07321, Київська область, Іванківський район, село Олізарівка, вулиця Миру, будинок 4; ідентифікаційний код 30659740) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання "Агросервіс"» (49083, місто Дніпро, проспект Слобожанський, будинок 31Д; ідентифікаційний код 41506453) 18 446 397 (вісімнадцять мільйонів чотириста сорок шість тисяч триста дев`яносто сім) грн 00 коп. - основного боргу, 8 954 000 (вісім мільйонів дев`ятсот п`ятдесят чотири тисячі) грн 00 коп. - штрафу, передбаченого п. 4.1. договорів поставки, 7 680 000 (сім мільйонів шістсот вісімдесят тисяч) грн 00 коп. - штрафу, передбаченого п. 4.2. договорів поставки, 6 119 879 (шість мільйонів сто дев`ятнадцять тисяч вісімсот сімдесят дев`ять) грн 25 коп. - інфляційних втрат та 618 004 (шістсот вісімнадцять тисяч чотири) грн 16 коп. - судового збору.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено: 16.03.2023.

Суддя В.В. Бондарчук