ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"17" березня 2023 р. м. ХарківСправа № 922/3476/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

при секретарі судового засідання Стеріоні В.С.

розглянувши матеріали скарги (вх.№5547 від 07.03.2023) представника Фермерського господарства Строгого Олександра Федоровича на дії приватного виконавця у справі

за позовом : Товариства з обмеженою відповідальністю "Луї Дрейфус Компані Україна" (, площа Спортивна, БЦ "ГУЛІВЕР", буд. 1-А, поверх 15, м. Київ, 01001)

до Фермерського господарства Строгого Олександра Федоровича (, вул. Дружби, буд. 102, с. Геніївка, Зміївський район, Харківська область, 63433)

про стягнення коштів у розмірі 1 800 000, 00 грн.

та за зустрічним позовом Фермерського господарства Строгого Олександра Федоровича (, вул. Дружби, буд. 102, с. Геніївка, Зміївський район, Харківська область, 63433)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Луї Дрейфус Компані Україна" (, площа Спортивна, БЦ "ГУЛІВЕР", буд. 1-А, поверх 15, м. Київ, 01001)

про розірвання договору

за участю представників:

позивача (стягувача) Тетері С.І., адвокат, ордер АІ №1144843 від 20.08.2021;

відповідача (боржник/скаржник) Находа А.В., адвокат, ордер АС №1008555 від 06.03.2023;

приватного виконавця Кудряшова Д.В., посвідчення №0125 від 17.11.2017.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Харківської області перебувала справа №922/3476/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Луї Дрейфус Компані Україна" до Фермерського господарства Строгого Олександра Федоровича про стягнення з відповідача штраф у розмірі 1 800 000,00 грн. за непоставлений товар, що становить 30% від суми непоставленого товару.

Відповідач звернувся до суду із зустрічним позовом до позивача, у якому просив розірвати договір поставки від 12.07.2021 № К2107-4903, який укладений між сторонами.

Рішенням Господарського суд Харківської області від 24.12.2021 у справі №922/3476/21 первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Луї Дрейфус Компані Україна" задоволено. Стягнуто з Фермерського господарства Строгого Олександра Федоровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Луї Дрейфус Компані Україна" штраф за договором поставки №К2107-4903 від 12.07.2021 року у розмірі 1 800 000, 00 грн., а також витрати зі сплати судового збору у сумі 27 000,00 грн. У задоволенні зустрічного позову Фермерського господарства Строгого Олександра Федоровича відмовлено.

Додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 12.01.2022 у справі №922/3476/21 стягнуто з Фермерського господарства Строгого Олександра Федоровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Луї Дрейфус Компані Україна" витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 119 374,80 грн.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 27.10.2022 рішення Господарського суду Харківської області від 24.12.2021 у справі №922/3476/21 залишено без змін.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 27.10.2022 додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 12.01.2022 у справі №922/3476/21 залишено без змін.

Додатковою постановою Східного апеляційного господарського суду від 08.12.2022 стягнуто з Фермерського господарства Строгого Олександра Федоровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Луї Дрейфус Компані Україна" 61122,50 грн. витрат, понесених Товариством з обмеженою відповідальністю "Луї Дрейфус Компані Україна" на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.01.2023 касаційне провадження за касаційною скаргою Фермерського господарства Строгого Олександра Федоровича на постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.10.2022 у справі № 922/3476/21, закрито. Стягнуто з Фермерського господарства Строгого Олександра Федоровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Луї Дрейфус Компані Україна 43 882,32 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

07.03.2023 до Господарського суду Харківської області від представника Фермерського господарства Строгого Олександра Федоровича надійшла скарга (вх.№5547 від 07.03.2023) на дії приватного виконавця, в якій просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Кудряшова Дмитра Вячеславовича про відкриття виконавчого провадження від 24.02.2023 №71139083;

- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Кудряшова Дмитра Вячеславовича про відкриття виконавчого провадження від 24.02.2023 №71139171;

- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Кудряшова Дмитра Вячеславовича про відкриття виконавчого провадження від 24.02.2023 №71139264;

- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Кудряшова Дмитра Вячеславовича про відкриття виконавчого провадження від 24.02.2023 №71139369;

- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Кудряшова Дмитра Вячеславовича про відкриття виконавчого провадження від 24.02.2023 №71139432.

Скаржник вважає, що дії приватного виконавця Кудряшова Д.В. з відкриття виконавчого провадження та вжиття заходів примусового виконання рішення щодо стягнення коштів з боржника є неправомірними та такими, що не відповідають чинному законодавству.

В обґрунтування скарги зазначає, що враховуючи вимоги закону, якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність, та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання. Водночас, виконавець зобов`язаний законом враховувати місцезнаходження боржника - юридичної особи. Скаржник вважає, що дії приватного виконавця Кудряшова Д.В. з відкриття виконавчого провадження є протиправними, оскільки чинним законодавством встановлено заборону відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій.

Як стверджує скаржник, приватний виконавець Кудряшов Д.В. має право здійснювати виконання виконавчих документів, місце виконання яких знаходиться у межах Харківської області. Постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про арешт коштів боржника, про арешт майна боржника винесено приватним виконавцем Кудряшовим Д.В. через Автоматизовану систему виконавчого провадження за місцезнаходженням офісу приватного виконавця. Офіс приватного виконавця Кудряшова Д.В. знаходиться за адресою: вулиця Університетська, 33, офіс 7, місто Харків, 61003, що відноситься до Харківської міської територіальної громади, яка внесена до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації. При цьому загальновідомим та нормативно врегульованим є питання відносно існування на території України надзвичайних обставин, а саме - введення воєнного стану, що неодмінно впливає на спроможність своєчасного ведення розрахунків, обмежує безперешкодне провадження господарської діяльності. Крім того, визначальним є те, що згідно із випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань юридичною адресою Строгого О.Ф. є: вулиця Дружби, будинок 102, село Геніївка, Зміївський район (на час звернення до суду з даною скаргою - відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ, село Геніївка відноситься до складу Чугуївського району), Харківська область, 63433 - тобто, відноситься до Чугуївської міської територіальної громади, яка внесена до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації. При цьому, Слобожанська селищна громада Чугуївського району і досі щодня перебуває під постійними ракетними та артилерійським обстрілами.

На думку скаржника, з огляду на положення пункту 10-2 розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про виконавче провадження, станом на дату відкриття виконавчого провадження встановлено законодавчу заборону на відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території Харківської міської територіальної громади та Чугуївської міської територіальної громади, які внесено до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309. Зауважив, що зазначений перелік введено у дію законодавцем не просто так, а з метою - надання можливості таким районам, як Чугуївський, вести хоч якусь діяльність та з метою уникнення будь-яких зловживань як з боку стягувачів, так і - виконавців.

Також скаржник зазначив, що основним видом господарської діяльності ФГ Строгого О.Ф. є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний) код КВЕД: 01.11., тобто діяльність товариства прямо залежить від сезону збирання врожаю сільськогосподарських культур та основна частина прибутку надійде саме з початком нового сезону врожаю. Водночас, примусове блокування коштів та їх стягнення у рамках виконавчого провадження під час посівної компанії завдасть підприємству найбільшої шкоди.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Харківської області №47/2023 від 07.03.2023 призначено повторний автоматизований розподіл скарги (вх.№5547 від 07.03.2023) у справі №922/3476/21 у зв`язку з перебуванням у відрядження судді Гребенюк Т.Д.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.03.2023 скаргу (вх.№5547 від 07.03.2023) передано на розгляд судді Пономаренко Т.О.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.03.2023 прийнято скаргу представника Фермерського господарства Строгого Олександра Федоровича Находи Андрія Володимировича (вх.№5547 від 07.03.2023) на дії приватного виконавця до розгляду. Розгляд призначено на 17.03.2023. Зобов`язано приватного виконавця Кудряшова Дмитра Вячеславовича надати суду належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження для долучення до матеріалів справи та відзив на скаргу, з нормативно-документальним обґрунтуванням заперечень проти скарги, якщо такі є. Запропоновано стягувачу надати суду письмові заперечення проти скарги, якщо такі є.

15.03.2023 на електронну скриньку суду від представника стягувача надійшло заперечення на скаргу (вх.№6390 від 15.03.2023).

В запереченнях на скаргу представник стягувача зазначив, що як Чугуївська міська територіальна громада, де розташоване місцерозташування боржника, так і Харківська міська територіальна громада, де розташований офіс приватного виконавця, Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженим наказом Мінреінтеграції від 22.12.2022 №309, віднесені до території можливих бойових дій без визначення дати припинення можливості бойових дій, а не території активних бойових дій. При цьому, встановлена в абзаці п`ятнадцятому п. 10-2 розділу XIII Закону України "Про виконавче провадження" заборона відкриття виконавчих проваджень не підлягала застосуванню під час вирішення Приватним виконавцем питання щодо відкриття виконавчих проваджень щодо Боржника, а винесені ним Постанови про відкриття виконавчих проваджень є законними і не можуть скасовані судом з міркувань, викладених у скарзі ФГ Строгого О.Ф.

Також, як зазначив представник стягувача, Законом України "Про виконавче провадження" не визначено такого терміну як "місце відкриття виконавчого провадження". У статті 24 цього Закону врегульовано питання лише щодо місця виконання рішення, згідно з ч.2 якої приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника, а виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України. Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

На думку представника стягувача, заходи примусового виконання судових рішень у цій справі передбачають звернення стягнення на кошти боржника, які згідно з ч.4 ст.24 Закону України "Про виконавче провадження" вчиняються на всій території, на яку поширюється юрисдикція України, в тому числі на території територіальних громад, які не включені до переліку, затвердженого Мінреінтеграції. Тому відкриття виконавчого провадження та вчинення примусових заходів звернення стягнення на кошти ФГ Строгого О.Ф. приватним виконавцем, який не перебуває на території проведення активних бойових дій або тимчасово окупованих територіях не мають жодних законних заборон для їх вчинення з метою виконання судових рішень. Отже, всі дії у виконавчих провадженнях відносно боржника були проведені приватним виконавцем у відповідності до вимог чинного законодавства, тому підстави для задоволення скарги ФГ Строгого О.Ф. відсутні, у зв`язку з чим судом має бути відмовлено у її задоволенні.

17.03.2023 через канцелярію суду від приватного виконавця надійшла заява про долучення доказів до матеріалів справи (вх.№6621 від 17.03.2023).

Представник скаржника, який приймав участь в судовому засіданні 17.03.2023 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, скаргу підтримав та просив суд задовольнити її в повному обсязі.

Представник стягувача, яка приймала участь в судовому засіданні 17.03.2023 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, проти задоволення скарги заперечувала та просила суд відмовити в її задоволенні в повному обсязі.

Присутній в судовому засіданні 17.03.2023 приватний виконавець Кудряшов Дмитро Вячеславович проти задоволення скарги заперечував та просив суд відмовити в її задоволенні в повному обсязі.

Розглянувши скаргу (вх.№5547 від 07.03.2023) представника Фермерського господарства Строгого Олександра Федоровича на дії приватного виконавця, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частинами 1, 2 статті 18 ГПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст.326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Частиною 1 статті 327 ГПК України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частиною 3 статті 327 ГПК України встановлено, що наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Частиною 2 статті 11 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.4 ст.11 ГПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі - Суд), рішення якого відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судом як джерело права, неодноразово наголошував щодо недопустимості невиконання або затягування виконання рішення національного суду в порушення прав іншої сторони.

У рішеннях Суду у справі Савіцький проти України, no. 38773/05, від 26.07.2012 р. та у справі Глоба проти України, no. 15729/07, від 05.07.2012 р. вказано, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду однієї зі сторін.

Оскільки п.1 ст.6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони не можуть залишатися невиконаними на шкоду однієї зі сторін. Виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення ЄСПЛ у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Стгеесе), від 19.03.97, у справі "Бурдов проти Росії" (Buurdov v. Russia) від 07.05.2002, "Ясюнієне проти Литви" (Jasiniene v. Lithuania) від 06.03.2003).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі Чижов проти України зазначено, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до параграфу 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Рішенням Господарського суд Харківської області від 24.12.2021 у справі №922/3476/21 первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Луї Дрейфус Компані Україна" задоволено. Стягнуто з Фермерського господарства Строгого Олександра Федоровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Луї Дрейфус Компані Україна" штраф за договором поставки №К2107-4903 від 12.07.2021 року у розмірі 1 800 000, 00 грн., а також витрати зі сплати судового збору у сумі 27 000,00 грн. У задоволенні зустрічного позову Фермерського господарства Строгого Олександра Федоровича відмовлено.

Додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 12.01.2022 у справі №922/3476/21 стягнуто з Фермерського господарства Строгого Олександра Федоровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Луї Дрейфус Компані Україна" витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 119 374,80 грн.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 27.10.2022 рішення Господарського суду Харківської області від 24.12.2021 у справі №922/3476/21 залишено без змін.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 27.10.2022 додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 12.01.2022 у справі №922/3476/21 залишено без змін.

Додатковою постановою Східного апеляційного господарського суду від 08.12.2022 стягнуто з Фермерського господарства Строгого Олександра Федоровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Луї Дрейфус Компані Україна" 61122,50 грн. витрат, понесених Товариством з обмеженою відповідальністю "Луї Дрейфус Компані Україна" на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.01.2023 касаційне провадження за касаційною скаргою Фермерського господарства Строгого Олександра Федоровича на постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.10.2022 у справі № 922/3476/21, закрито. Стягнуто з Фермерського господарства Строгого Олександра Федоровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Луї Дрейфус Компані Україна 43 882,32 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

06.02.2023 Господарським судом Харківської області було видано стягувачу відповідні накази на примусове виконання вищезазначених судових рішень, а саме:

- про стягнення з Фермерського господарства Строгого Олександра Федоровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Луї Дрейфус Компані Україна" штрафу за Договором поставки №К2107-4903 від 12.07.2021 року у розмірі 1 800 000,00 грн.;

- про стягнення з Фермерського господарства Строгого Олександра Федоровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Луї Дрейфус Компані Україна" витрат зі сплати судового збору у сумі 27 000,00 грн.;

- про стягнення з Фермерського господарства Строгого Олександра Федоровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Луї Дрейфус Компані Україна" витрат на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 119 374,80 грн.;

- про стягнення з Фермерського господарства Строгого Олександра Федоровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Луї Дрейфус Компані Україна" 61 122,50 грн. на професійну правничу допомогу;

- про стягнення з Фермерського господарства Строгого Олександра Федоровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Луї Дрейфус Компані Україна" 43 882,32 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі зазначених наказів стягувач звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра Вячеславовича із заявою про примусове виконання рішення суду.

Постановами про відкриття виконавчого провадження від 24.02.2023 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Кудряшовим Дмитром Вячеславовичем відкрито виконавчі провадження №71139083, №71139171, №71139264, №71139369, №71139432 з виконання вищевказаних наказів.

Постановою про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження від 24.02.2023 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Кудряшовим Дмитром Вячеславовичем об`єднано виконавчі провадження №71139083, №71139171, №71139264, №71139369, №71139432 у зведене виконавче провадження №71140763.

Постановою приватного виконавця Кудряшова Д.В. про арешт майна боржника від 24.02.2023 у межах виконавчого провадження №71140763 накладено арешт на все нерухоме та рухоме майно, що належить боржнику.

Постановою приватного виконавця Кудряшова Д.В. про арешт коштів боржника від 24.02.2023 у межах виконавчого провадження №71140763 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику.

Вищезазначені постанови в той же день приватним виконавцем було направлено для виконання та до відома сторонам виконавчого провадження.

В подальшому, ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.02.2023 відстрочено виконання рішення Господарського суду Харківської області від 24.12.2021 у справі №922/3476/21 та додаткового рішення Господарського суду Харківської області від 12.01.2022 у справі №922/3476/21 строком на 1 (один) рік до 29.02.2024.

Постановами приватного виконавця Кудряшова Д.В. про зупинення вчинення виконавчих дій від 01.03.2023, на підставі ухвали Господарського суду Харківської області від 28.02.2023 про відстрочення виконання рішення Господарського суду Харківської області від 24.12.2021 та додаткового рішення Господарського суду Харківської області від 12.01.2022 у справі №922/3476/21, зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказів від 06.02.2023, а саме:

- про стягнення з Фермерського господарства Строгого Олександра Федоровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Луї Дрейфус Компані Україна" штрафу за Договором поставки №К2107-4903 від 12.07.2021 року у розмірі 1 800 000,00 грн. (ВП №71139083);

- про стягнення з Фермерського господарства Строгого Олександра Федоровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Луї Дрейфус Компані Україна" витрат зі сплати судового збору у сумі 27 000,00 грн. (ВП №71139432);

- про стягнення з Фермерського господарства Строгого Олександра Федоровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Луї Дрейфус Компані Україна" витрат на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 119 374,80 грн. (ВП №71139171).

В свою чергу стягувач не погодився з ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.02.2023 про відстрочення виконання рішення Господарського суду Харківської області від 24.12.2021 та додаткового рішення Господарського суду Харківської області від 12.01.2022 у справі №922/3476/21 та звернувся з апеляційною скаргою до Східного апеляційного господарського суду, що підтверджується матеріалами справи.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст.1 Закону України Про виконавче провадження).

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ч.1 ст.5 Закону України Про виконавче провадження).

Згідно з частиною 2 статті 24 Закону України Про виконавче провадження приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Частиною 4 статті 24 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Частинами 1, 2 ,6 статті 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено, що виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя. Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Тобто, враховуючи наведені вище норми законодавства, якщо місце проживання, перебування боржника фізичної особи та місцезнаходження боржника юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташоване в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та на яку розповсюджується відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження.

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань місцезнаходженням боржника - Фермерського господарства Строгого Олександра Федоровича () є вул. Дружби, буд. 102, с. Геніївка, Зміївський район, Харківська область.

Законом України "Про виконавче провадження" не визначено такого терміну як "місце відкриття виконавчого провадження".

Водночас, відповідно до ч.4 ст.8 Закону України "Про виконавче провадження" рішення виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби виготовляються за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження. У разі тимчасової відсутності доступу до автоматизованої системи допускається виготовлення документів на паперових носіях з подальшим обов`язковим внесенням їх до автоматизованої системи не пізніше наступного робочого дня після відновлення її роботи.

З викладеного вбачається, що рішення про відкриття виконавчого провадження у вигляді постанови приймається виконавцем за місцезнаходженням (розташуванням) органу державної виконавчої служби або офісу приватного виконавця за допомогою засобів програмного забезпечення автоматизованої системи виконавчого провадження, тобто вчинення цієї виконавчої дії нерозривно пов`язано з місцезнаходженням відповідного державної виконавчої служби або офісу приватного виконавця.

Відтак, для перевірки законності постанов про відкриття виконавчих проваджень має значення місцезнаходження офісу приватного виконавця.

Згідно з інформацією з Єдиного реєстру приватних виконавців України виконавчий округ приватного виконавця Кудряшова Д.В. розташований в межах Харківської області. Офіс приватного виконавця Кудряшова Д.В. знаходиться за адресою: вулиця Університетська, 33, офіс 7, місто Харків.

Тобто, місцезнаходження боржника Фермерського господарства Строгого Олександра Федоровича розташоване в окрузі, в якому приватний виконавець Кудряшов Д.В. здійснює свою діяльність та на яку розповсюджується відповідна компетенція приватного виконавця Кудряшов Д.В.

З огляду на викладене, в даному випадку приватний виконавець Кудряшов Д.В. мав право приймати до виконання накази суду від 06.02.2023, а тому виконавець не порушив вимог щодо територіальності при відкритті ним виконавчого провадження.

Відповідно до п.10-2 розділу XIII Прикінцевих та Перехідних положень Закону України Про виконавче провадження, забороняється відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, а також прилеглих до неї територій.

При цьому, встановлена законодавством заборона відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), пов`язана не з місцезнаходженням боржника на такій території, а з забороною саме виконавцям вчиняти виконавчі дії, у тому числі щодо відкриття виконавчих проваджень, перебуваючи на таких територіях, визначених відповідним наказом Мінреінтеграції.

Так, місцезнаходження боржника розташоване на території Чугуївської міської територіальної громади, а Офіс приватного виконавця Кудряшова Д.В. знаходиться за адресою, що відноситься до Харківської міської територіальної громади.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 №1364 установлено, що:

перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (далі - перелік), затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій (абз.2);

до територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, включаються території можливих бойових дій та території активних бойових дій (абз.3);

до переліку включається тимчасово окупована Російською Федерацією територія України, визначена відповідно до Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України (абз.4);

у переліку визначаються дата початку та дата завершення бойових дій (дата виникнення та припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації (абз.5);

до переліку включаються території відповідно до Кодифікатора адміністративно-територіальних одиниць та територій територіальних громад у таких форматах (абз.6):

- вся територія області, Автономної Республіки Крим, мм. Києва та Севастополя (абз.7);

- вся територія району (абз.8);

- вся територія територіальної громади (абз.9);

- територія територіальної громади, за винятком окремих населених пунктів (з урахуванням територій поза межами населених пунктів у межах територіальної громади) (абз.10);

- територія окремих населених пунктів територіальної громади (з урахуванням територій поза межами населених пунктів у межах територіальної громади) (абз.11);

- територія району в місті (у разі утворення) (абз.12);

території, для яких не визначена дата завершення бойових дій (дата припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації Російською Федерацією, вважаються такими, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованими Російською Федерацією (абз.13).

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року №309 Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, згідно якого Чугуївську міську територіальну громаду та Харківську міську територіальну громаду віднесено до території можливих бойових дій (без визначення дати припинення можливості бойових дій).

Разом з цим, Постановою Кабінету Міністрів України від 13.01.2023 №45 "Про внесення зміни до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 6 грудня 2022 р. № 1364" внесено зміну до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 6 грудня 2022 р. №1364 Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (Офіційний вісник України, 2022 р., №99, ст.6191), виклавши абзац тринадцятий в такій редакції:

території, для яких не визначена дата завершення бойових дій (дата припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації Російською Федерацією, вважаються такими, на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окупованими Російською Федерацією. Прирівнювання територій, для яких не визначена дата припинення можливості бойових дій, до територій, на яких ведуться бойові дії, не застосовується до зупинення вчинення виконавчих дій, заборони відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень у випадках, установлених пунктом 10-2 розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про виконавче провадження;.

Вказана постанова набрала чинності 21.01.2023.

Згідно інформаційного листа вих.№22635/4907-33-23/20.5.1 від 24.02.2023 Міністерства юстиції України на запит Асоціації приватних виконавців України за вих.№2/01-03 від 11.01.2023 щодо надання рекомендацій із застосування законодавства, питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією визначені постановою Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 №1364, абзацом третім пункту 1 якої передбачено, що до територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, включаються території можливих бойових дій та території активних бойових дій. Абзацом тринадцятим пункту 1 цієї постанови встановлено, що прирівнювання територій, для яких не визначена дата припинення можливості бойових дій, до територій бойових дій не застосовується до зупинення вчинення виконавчих дій, заборони відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень у випадках, установлених пунктом 102 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-ХІІІ. Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією затверджено наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за №1668/39004. Враховуючи викладене можна дійти висновку, що встановлена абзацом п`ятнадцятим пункту 102 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-ХІІІ заборона відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень не поширюється на включені до зазначеного Переліку території можливих бойових дій.

З урахуванням зазначено, приватний виконавець мав право приймати до виконання накази суду від 06.02.2023 та відкривати виконавчі провадження від 24.02.2023, оскільки заборона, встановлена п.10-2 розділу XIII Прикінцевих та Перехідних положень Закону України Про виконавче провадження, на момент прийняття постанов про відкриття виконавчих проваджень не поширювалась ані на Чугуївську міську територіальну громаду, ані на Харківську міську територіальну громаду.

Відповідно до ст.26 Закону України Про виконавче провадження, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Статтею 18 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 52 Закону України Про виконавче провадження визначено, що виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 56 Закону України Про виконавче провадження, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Також, відповідно до вимог п.6 ч.1 ст.34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, Суд спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Дослідивши матеріали скарги, суд не вбачає за доцільне надавати детальну правову оцінку діям приватного виконавця в частині винесення постанов про арешт майна/коштів боржника від 24.02.2023 та про зупинення вчинення виконавчих дій від 01.03.2023 на підставі ухвали Господарського суду Харківської області від 28.02.2023, оскільки скаржник, звертаючись з цією скаргою до суду, просить визнати протиправними та скасувати виключно постанови приватного виконавця Кудряшова Дмитра Вячеславовича про відкриття виконавчого провадження від 24.02.2023 №71139083, від 24.02.2023 №71139171, від 24.02.2023 №71139264, від 24.02.2023 №71139369 та від 24.02.2023 №71139432.

Аргументи скаржника щодо наслідків примусового блокування коштів та їх стягнення у рамках виконавчого провадження жодним чином не стосуються питання правомірності та законності дій приватного виконавця Кудряшова Дмитра Вячеславовича під час відкриття вищевказаних виконавчих проваджень.

Згідно правових висновків Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 21.05.2021 у справі №905/64/15, за змістом норм чинного законодавства, що регулюють питання, пов`язані з виконанням судових рішень і рішень інших органів, що підлягають примусовому виконанню, виконавчий документ, прийнятий виконавцем до виконання, є підставою для початку здійснення виконавцем примусового виконання рішення. Оригінал (дублікат) виконавчого документа подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця разом із заявою про примусове виконання рішення.

Як наголошено в Рішенні Конституційного Суду України від 30.01.2003 №3-рп/2003, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 грудня 2018 року по справі №904/7326/17 звернула увагу на те, що виконання судового рішення має бути зручним насамперед для стягувача і не створювати для нього зайвих перешкод і витрат. Також Велика Палата Верховного Суду зазначила, що виконання судового рішення є прямим обов`язком боржника.

Посилаючись на рішення ЄСПЛ від 5 липня 2012 року у справі Глоба проти України, Верховний Суд у постанові від 10 вересня 2018 року по справі №905/3542/15 підкреслив, що основна мета виконавчого провадження виконання судового рішення, яке у державі, що визнала верховенство права, не може залишатися невиконаним на шкоду одній із сторін, а держава повинна вжити усіх необхідних кроків, у межах своєї компетенції, для виконання остаточного рішення суду.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997).

За певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права (рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії").

Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (рішення у справі "Фуклев проти України" від 07.06.2005).

Саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у п. 1 ст. 6 Конвенції. Сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (рішення у справі "Comingersoll S. A." проти Португалії").

Оскільки п.1 ст.6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін.

Згідно з положеннями ст.343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З аналізу вищевказаних норм випливає, що учасник виконавчого провадження має право звернутися до господарського суду з відповідною скаргою тільки на дії чи бездіяльність органів виконавчої служби, вчинені ними під час, у зв`язку та щодо примусового виконання останніми відповідних рішень господарських судів.

Норми процесуального права не передбачають повноважень Суду на скасування рішень органів державної виконавчої служби.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 21.05.2021 справа №905/64/15 (абз. 26-27 пп.9.2 п. 9 Постанови).

З огляду на зазначене, вимога скаржника про скасування постанов про відкриття виконавчих проваджень від 24.02.2023 №71139083, від 24.02.2023 №71139171, від 24.02.2023 №71139264, від 24.02.2023 №71139369 та від 24.02.2023 №71139432 в даному випадку не є належним способом захисту та не відповідає нормам чинного законодавства.

Враховуючи вищезазначене та досліджені обставини справи, суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість скарги представника Фермерського господарства Строгого Олександра Федоровича, оскільки оскаржувані дії приватного виконавця Кудряшова Дмитра Вячеславовича в частині прийняття постанов про відкриття виконавчих проваджень від 24.02.2023 №71139083, від 24.02.2023 №71139171, від 24.02.2023 №71139264, від 24.02.2023 №71139369 та від 24.02.2023 №71139432 були вчинені відповідно до Закону та в межах його повноважень.

Щодо витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

16.03.2023 на електронну скриньку суду від представника позивача за первісним позовом (стягувача) надійшла заява (вх.№6546 від 16.03.2023) про розподіл витрат на правову допомогу.

Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне надати сторонам строк протягом п`яти днів з дня ухвалення цього рішення для надання до суду доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу, заяв, клопотання тощо.

У разі ненадання сторонами вищезазначених документів у строк встановлений судом питання про розподіл між сторонами витрат на професійну правничу допомогу адвоката буде вирішено судом за наявними матеріалами справи.

Керуючись ст.234, 339-343 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволені скарги (вх.№5547 від 07.03.2023) представника Фермерського господарства Строгого Олександра Федоровича на дії приватного виконавця Кудряшова Д.В. відмовити.

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 22 березня 2023 року об 11:00.

Сторонам до призначеного судового засідання надати суду докази понесених судових витрат.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 255-257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 22.03.2023.

Суддя Пономаренко Т.О.