ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.03.2023 м. Івано-ФранківськСправа № 909/52/23

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Горпинюка І.Є., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін справу № 909/52/23 за позовом Заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Європа Транс Агро" про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом в сумі 19132,84 грн.

Суть спору.

Заступник керівника Івано-Франківської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Європа Транс Агро" про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом в сумі 19132,84 грн.

Процесуальні дії у справі, вирішення заяв та клопотань.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Івано-Франківської області від 13.01.2023 для розгляду справи № 909/52/23 призначено суддю Горпинюка І.Є.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 17.01.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 909/52/23; суд ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами; встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов та запропонував сторонам у разі наявності заперечень проти розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін, подати суду відповідне обґрунтоване клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін: відповідач - в строк для подання відзиву; прокурор, позивач - не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

30.01.2023, через відділ документального забезпечення, канцелярії суду, надійшов відзив на позов від 24.01.2023 (вх. № 1582/23), який прийнято судом і долучено до матеріалів справи.

06.02.2023, через відділ документального забезпечення, канцелярії суду, надійшов відзив на позов від 26.01.2023 (вх. № 1930/23), який прийнято судом і долучено до матеріалів справи. Слід зазначити, що відзив на позов від 26.01.2023 (вх. № 1930/23 від 06.02.2023) аналогічний за змістом з відзивом на позов від 24.01.2023 (вх. № 1582/23 від 30.01.2023).

14.02.2023 до канцелярії суду надійшла відповідь на відзив Івано-Франківської обласної прокуратури (вх.№ 2426/23), яка прийнята судом і долучена до матеріалів справи.

Враховуючи те, що клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило та з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Щодо підстав звернення прокурора до суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 дійшла висновку, що відповідно до частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, підставою для звернення до суду є факт несплати відповідачем до Державного бюджету України плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великогабаритним транспортним засобом та невжиття уповноваженим органом з 2019 року заходів спрямованих на стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом, що призвело до порушення інтересів держави. В підтвердження чого прокурор приєднав до матеріалів справи лист позивачу від 09.09.2022 №15-677ВИХ-22 про надання інформації про вжиття заходів у даній ситуації та із пропозицією щодо розгляду можливості представництва інтересів держави, в особі Укртрансбезпеки в суді з питання стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування з ТОВ "Європа Транс Агро, а також лист № 5949/86.3/15-22 від 14.10.2022 відповідно до якого Державна служба України з безпеки на транспорті просить прокуратуру звернутись з позовом до суду для представництва держави у зв`язку з відсутністю фінансуванням видатків для сплати судового збору.

За таких обставин, суд визнає обґрунтованими аргументи прокурора про наявність у нього підстав для звернення із позовом до суду з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів держави в особі уповноваженого органу здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Державної служби України з безпеки на транспорті, оскільки уповноважений державою орган, знаючи про порушення інтересів держави, тривалий час не звертається за їх захистом до суду, тобто не здійснює захист інтересів держави.

Стислий виклад позиції позивача.

В обґрунтування позовних вимог прокурор покликається на те, що відповідач здійснив перевезення вантажу з перевищенням допустимих вагових параметрів, як наслідок йому нараховано відповідну плату за такий проїзд, що підлягає стягненню до державного бюджету.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 15.11.2019 внаслідок проведення габаритно-вагового контролю транспортного засобу, належного на праві власності ТОВ "Європа Транс Агро", встановлено перевищення нормативних вагових параметрів, про що складені акт та довідка. За інформацією, яка міститься у вказаних документах 15.11.2019 проведено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нарахована плата за проїзд в сумі 719, 28 євро, що становить 19132,84 грн. (відповідно до курсу НБУ станом на 15.11.2019). Позовні вимоги обґрунтовані приписами ст. 53 ГПК, ст. 48, 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідач проти позову заперечив, з підстав викладених у відзиві на позов, а саме вказав на відсутність підстав для представництва інтересів держави прокурором, оскільки матеріали позовної заяви не містять відомостей стосовно неможливості захисту інтересів безпосередньо Державною службою України з безпеки на транспорті. Щодо факту порушення Правил дорожнього руху України та розміру нарахованої плати не заперечив.

Фактичні обставини справи встановлені судом. Оцінка доказів. Норми права, які застосував суд та інші мотиви ухваленого рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення відповідача, об`єктивно оцінивши відповідно до приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України в сукупності всі докази, які мають значення для вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд встановив таке.

На підставі направлення на перевірку від 04.11.2019 №026376 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки в Одеській області 15.11.2019 проводився габаритно-ваговий контроль транспортного засобу щодо додержання вимог Закону України "Про автомобільний транспорт" на автодорозі М-28 Одеса-Южний 21 км+550 м, в ході якого проведене контрольне зважування транспортного засобу марки MAN, модель ТGX 18.400, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причiпом марки KOGEL модель SN 24, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Власником вказаного транспортного засобу є ТОВ "Європа Транс Агро", що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, копія якого приєднана до матеріалів справи.

Згідно з відомостями товарно-транспортної накладної № AIVIV001825 від 14 листопада 2019 р., ТОВ "Європа Транс Агро" здійснювало перевезення вантажу по маршруту вул. Вільна, 2 А, селище Відрадне, Запорізький р-н, Запорізька обл. (пункт навантаження) до пункту розвантаження - Морський торгівельний порт "Південний".

За результатами перевірки вказаного транспортного засобу було складено акт № 193930 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 15.11.2019, в якому зазначено про виявлені порушення.

Про результати здійснення габаритно-вагового контролю даних транспортних засобів складено довідку № 027806 від 15.11.2019 та акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 027806 від 15.11.2019, в яких зафіксовано наступні навантаження на осі: на першу - 6,440 т. (при максимально нормативно-допустимій нормі 11 тонн), на другу - 10,820 т. (при максимально нормативно-допустимій нормі 11 тонн), на третю - 8,840 т., на четверту - 8,800 т., на п`яту - 8,700 т., що в сукупності становить 26,34 т (при максимально нормативно-допустимій нормі строєної осі 24 тонн), тобто перевантаження на строєні осі склало 2,34 тонни, що становить 10,64 %.

Повна маса транспортного засобу склала 43600 тонн.

Згідно з розрахунком плати за проїзд великовагового та (або) великогабаритного транспортного засобу, Управління Укртрансбезпеки в Одеській області нарахувало ТОВ "Європа Транс Агро" плату за проїзд в розмірі 719,28 євро (19132,84 грн).

До обласної прокуратури надійшов лист Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 26.08.2022 № 26591/35/24-22 щодо допущеної заборгованості ТОВ "Європа Транс Агро" на суму 719,28 євро по акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 027806 від 15.11.2019.

Івано-Франківська обласна прокуратура звернулася до Державної служби України з безпеки на транспорті із листом від 09.09.2022 № 15-677ВИХ-22, в якому просить Державну службу України з безпеки на транспорті повідомити прокуратурі про вжиті нею заходи щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом.

Згідно з інформацією, зазначеною в листі Державної служби України з безпеки на транспорті від 14.10.2022 №5949/86.3/15-22, 26.09.2022 відділ державного нагляду (контролю) в Одеській області направив відповідачу лист №31778/35/24-22 з проханням внести плату за проїзд, яка нарахована 15.11.2019 в сумі 719,28 євро., проте кошти в сумі 719,28 євро, станом на 12.10.2022 від відповідача не поступали. За наведеного, Державна служба України з безпеки на транспорті просить Івано-Франківську обласну прокуратуру звернутись з позовом до суду для представництва держави у зв`язку з відсутністю фінансування.

Отже, предметом даного спору є вимога прокурора про стягнення з відповідача плати за проїзд великовагового та (або) великогабаритного транспортного засобу.

Виходячи з встановлених обставин, суд при вирішенні спору застосовує норми права, які регулюють правовідносини сторін.

Згідно з ч. 2 ст. 29 ЗУ "Про дорожній рух" встановлено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 48 ЗУ "Про автомобільний транспорт" у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

За приписами ст. 33 ЗУ "Про автомобільні дороги" рух транспортних засобів, навантаження на вісь яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою КМУ від 27.06.2007 № 879 (надалі - Порядок №879).

За змістом п. 27 Порядку, плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Згідно з п. 28 Порядку, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

У п. 3 Правил визначено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 10 жовтня 2001 р. № 1306, за спеціальними правилами здійснюється рух транспортних засобів фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра (п. 30 Порядку).

Пунктом 31 Порядку № 879 передбачено, що при визначенні розміру плати за проїзд транспортних засобів з осьовим сполученням більше трьох береться до рахунку схема, що спричиняє більші руйнування доріг з комбінацій одно-, двох- та трьохосьових сполучень, а найбільша сума навантаження на суміжні осі припадає на максимальну колісну формулу. Для строєних осей з одиночними шинами плата за перевищення допустимих навантажень на вісь (осі) збільшується у два рази.

За змістом п. 31-1 Порядку, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру плату за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу має вносити саме перевізник.

У розділі 1 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363, перевізником визначено фізичну або юридичну особу - суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами.

Згідно з частиною третьою статті 5 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники правовідносин у сфері господарювання здійснюють свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, дотримуючись вимог законодавства. Відносини у сфері господарювання регулюються Конституцією України, цим Кодексом, законами України, нормативно-правовими актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також іншими нормативними актами (стаття 7 ГК України).

Пунктами 37, 41 Порядку № 879 визначено, що учасники відносин у сфері габаритно-вагового контролю несуть відповідальність згідно із законодавством, а дії або бездіяльність учасників відносин у сфері габаритно-вагового контролю можуть бути оскаржені в установленому порядку.

Відповідно до статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст.86 ГПК України).

Суд встановив, що при проведенні габаритно-вагового контролю, складанні відповідної довідки, акта про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, здійсненні розрахунку плати за проїзд посадові особи Управління Укртрансбезпеки в Одеській області діяли на підставі та у спосіб, встановлені чинним законодавством, а також з дотриманням вимог чинного законодавства.

Доказів внесення плати за проїзд чи в спростування факту перевищення нормативно-вагових параметрів транспортним засобом, а також оскарження в установленому порядку дій позивача щодо фіксування правопорушення та нарахування стягуваної суми відповідач не подав.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що перевезення вантажу транспортним засобом, що належить відповідачу, здійснювалось з перевищенням нормативно-вагових параметрів, у зв`язку з чим заявлені до відповідача позовні вимоги про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом в сумі 19132,84 грн. є обґрунтованими та належать до задоволення.

Судові витрати.

Згідно з приписами п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України до основних засад (принципів) господарського судочинства віднесено, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Склад та порядок розподілу судових витрат визначено главою 8 розділу I ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України передбачено, що судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні з позовом Івано-Франківська обласна прокуратура сплатила судовий збір в сумі 2684,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №5 від 10 січня 2023 року.

Враховуючи задоволення позову судовий збір в сумі 2684,00 грн., суд покладає на відповідача.

Керуючись ст. 13, 53, 73, 74, 75, 86, 123, 129, 236, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті до Товариства з обмеженою відповідальністю "Європа Транс Агро" про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом в сумі 19132,84 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Європа Транс Агро" (вул. В. Івасюка, буд. 62, м. Івано-Франківськ, 76018, ідентифікаційний код юридичної особи: 41101091) в дохід Державного бюджету України (отримувач: Дачненська сільська рада ТГ ГУК в Од. обл./с. Дачне/22160100, номер рахунку: UA0015654, код отримувача: 37607526) 19132 (дев`ятнадцять тисяч сто тридцять дві) грн 84 коп. плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Європа Транс Агро" (вул. В. Івасюка, буд. 62, м. Івано-Франківськ, 76018, ідентифікаційний код юридичної особи: 41101091) на користь Івано-Франківської обласної прокуратури (вул. Грюнвальдська, 11, м. Івано-Франківськ, 76000, ідентифікаційний код юридичної особи: 03530483, рахунок (IBAN) UA0003924, банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ, код банку отримувача - МФО 820172) 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп. судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.Є. Горпинюк