ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"14" лютого 2023 р. Справа № 911/1919/21

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А.,

за позовом Акціонерного товариства ОТП Банк

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю Агропереробка

2. ОСОБА_1

про стягнення 459 658,72 доларів США

за участі представника позивача: Єршова А.С. (довіреність б/н від 20.06.2022)

встановив:

У загальному позовному провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа № 911/1919/21 за позовом Акціонерного товариства ОТП Банк до Товариства з обмеженою відповідальністю Агропереробка та ОСОБА_1 про стягнення 459 658, 72 доларів США, з яких: 447 051, 89 доларів США заборгованості за основною сумою кредиту та 12 606, 83 доларів США заборгованості по відсоткам за користування кредитом.

Правовою підставою позовної вимоги про стягнення заборгованості по відсотках за користування кредитом є ч. ч. 1, 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України, відповідно до яких за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити процент. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідно до умов договору про надання банківських послуг № CR 17-065/500-2 від 24.03.2017 клієнт повинен був повернути банку грошові кошти за трьома траншами у строк до 30.10.2020.

Водночас із засвідченої копії розрахунку заборгованості ТОВ Агропереробка за кредитним договором № CR 17-065/500-2 від 24.03.2017, наданої позивачем до заяви про залучення доказів від 04.01.2022, заборгованість по відсотках розрахована за період 18.07.2019-27.05.2021, тобто нарахування відсотків за користування кредитом здійснювалося в тому числі і після спливу визначеного договором строку кредитування.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 17.01.2023 у справі №911/1919/21 оголошено перерву у судовому засіданні до 14.02.2023.

Під час підготовки справи до розгляду судом встановлено, що ухвалою Верховного Суду від 29.06.2022 справу № 910/4518/16 разом з касаційними скаргами Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" (що є правонаступником Акціонерного товариства "Сбербанк") та Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2021 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Вказана ухвала Верховного Суду у справі № 910/4518/16 мотивована різним підходом щодо визначення періоду нарахування кредиторських вимог, які виникли у зв`язку з невиконанням договору банківського кредиту, що за своєю сутністю є процентами за користування кредитом, свідченням чого є висновки про застосування норм права, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 та у постанові від 18.01.2022 по справі № 910/17048/17, а також тлумачення Конституційним Судом України припису першого речення частини першої статті 1050 Цивільного Кодексу України.

28.07.2022 ухвалою Великої Палати Верховного Суду справу № 910/4518/16 прийнято до розгляду з огляду на те, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики щодо визначення періоду нарахування кредиторських вимог, які виникли у зв`язку з невиконанням договору банківського кредиту, що за своєю сутністю є процентами за користування кредитом.

Оскільки Акціонерне товариство ОТП Банк звернулося до суду із вимогою, зокрема, про стягнення заборгованості по відсотках за користування кредитом, нарахування якої здійснювалося в тому числі і після спливу визначеного договором строку кредитування, тоді як у справі № 910/4518/16 Великою Палатою Верховного Суду буде вирішуватися питання періоду нарахування кредиторських вимог, які виникли у зв`язку з невиконанням договору банківського кредиту, що за своєю сутністю є процентами за користування кредитом, суд дійшов висновку про те, що Великою Палатою Верховного Суду в справі № 910/4518/16 буде вирішено питання в подібних правовідносинах із справою № 911/1919/21.

Поряд з тим, частиною 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Водночас відповідно до абз. 2 ст. 12, пп. 1, 2, 3, 5, 6 ч. 1 ст. 177, ч. 1 ст. 181, пп. 3, 5, 15, 19 ч. 2 ст. 182 ГПК України загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Завданнями підготовчого провадження, зокрема, є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

У підготовчому засіданні суд, зокрема, у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви; може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи; встановлює порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті, про що зазначається в протоколі судового засідання; здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Ураховуючи викладене, а також те, що заборгованість по відсотках за користування кредитом, нарахування якої здійснювалося в тому числі і після спливу визначеного договором строку кредитування, є частиною предмета спору, а остаточне визначення предмета спору та позовних вимог може бути здійснена судом лише в підготовчому провадженні та до початку розгляду справи по суті. суд дійшов висновку про повернення до стадії підготовчого провадження.

Водночас Главою 6 Розділу ІІІ ГПК України не врегульовано питання щодо повернення суду першої інстанції до стадії підготовчого провадження після його закриття, зокрема зі стадії розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, господарський суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16 грудня 2021 року у справі № 910/7103/21, зроблено висновок, що суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

За таких обставин, враховуючи наведені процесуальні приписи, перегляд у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду рішення у справі № 910/4518/16 за подібними правововідносинами, з метою дотримання основних засад господарського судочинства, повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи, які входять в предмет доказування, маючи на меті забезпечення дійсного вирішення правового спору між сторонами, суд дійшов висновку про повернення до стадії підготовчого провадження в справі № 911/1919/21 для остаточного визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин та здійснення дій, необхідних для забезпечення правильного розгляду справи по суті.

До того ж суд звертає увагу сторін, що ухвала суду першої інстанції, якою вирішено процесуальні (процедурні) питання, пов`язані з рухом справи, зокрема ухвала про повернення до стадії підготовчого провадження, не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.01.2022 у справі № 910/14747/21, від 20.12.2022 у справі № 914/4080/21.

Керуючись ст. ст. 228, 233, 234 Господарського процесуального кодексу, суд

постановив:

Повернутися до стадії підготовчого провадження у справі №911/1919/21 та здійснювати подальший розгляд справи у підготовочому засіданні.

Повна ухвала складена і підписана 16.03.2023.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає відповідно до ч. 2 ст. 254, ст. 255 ГПК України.

Суддя В.А. Ярема