УХВАЛА

м. Київ

21.03.2023Справа № 910/16236/20

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»

про заміну сторони виконавчого документа

у справі № 910/16236/20

за заявою Акціонерного товариства «Кредобанк»

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Праймері ЛТД» 29.993,77 грн

Суддя Сівакова В.В.

секретар судового засідання Мелконян Н.Г.

Представники сторін

від заявника не з`явився

від стягувача не з`явився

від боржника не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

22.10.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Акціонерного товариства «Кредобанк» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Праймері ЛТД» 29.993,77 грн, з яких 22.963,80 грн неповернутої суми кредиту, 6.659,51 грн прострочених відсотків та 370,46 грн пені за договором надання овердрафту № АО813649 від 29.10.2018.

28.10.2020 за вказаною заявою Господарським судом міста Києва (суддя Андреїшина І.О.) виданий судовий наказ про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Праймері ЛТД» на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» 22.963,80 грн неповернутої суми кредиту, 6.659, 51 грн прострочених відсотків та 210,20 грн витрат по сплаті судового збору. Даний наказ був вданий стягувачу 12.01.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/16236/20 від 28.10.2020 відмовлено Акціонерному товариству «Кредобанк» у видачі судового наказу за вимогами про стягнення 370,46 грн пені.

20.02.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до суду надійшла заява про заміну стягувача у судовому наказі Господарського суду міста Києва № 910/16236/20 від 28.10.2020 з Акціонерного товариства «Кредобанк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Розпорядженням Керівника апарату Господарського суду міста Києва від 20.02.2023 за № 05-23/166/23 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу матеріалів судової справи (у зв`язку з перебуванням судді Андреїшиної І.О. на навчанні), призначено проведення повторного автоматизованого розподілу матеріалів судової справи.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.02.2023 для розгляду заяви визначено суддю Сівакову В.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/16236/20 від 08.03.2023 заяву призначено до розгляду на 21.03.2023.

Заявник, стягувач та боржник представників в судове засідання 21.03.2023 не направили.

Відповідно до ч. 3 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Розглянувши матеріали справи, Господарський суд міста Києва встановив:

Відповідно до ст. 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Відповідно до ч. 3 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Судовим наказом у даній справі з Товариства з обмеженою відповідальністю «Праймері ЛТД» стягнуто заборгованість, яка виникла на підставі договору про надання овердрафту № АО813649 від 29.10.2018.

З матеріалів справи вбачається, що 21.12.2021 між Акціонерним товариством «Кредобанк» (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) укладено договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами № 3 (далі - договір факторингу).

Згідно з п. 2.1.4 договору факторингу Клієнт заявляє та гарантує Факторові, що станом на 21.12.2021 у рамках Портфеля Заборгованостей йому належить Права вимоги за Заборгованостями, що виникли з Кредитних договорів, детальний опис яких наведено в Реєстрі прав вимоги (додаток № 1 до цього договору).

Відповідно до додатку № 1 до договору факторингу Фактор набуває права грошової вимоги до ТОВ «Праймері ЛТД» за кредитним договором № ОАО813649/1 від 31.10.2018, в сумі 38.368,71 грн, з яких 22.963,80 грн заборгованість в частині непогашеного кредиту (по тілу) та 15.404,91 грн заборгованість в частині несплачених процентів за користування кредитом.

Відповідно до поданої первісним кредитором до заяви про видачу судового наказу виписки про рух коштів по рахунку вбачається, що дата виникнення на Поточному рахунку Позичальника дебетного сальдо 31.10.2018 та боржником здійснювалось погашення нарахованих доходів за овердрафтом з посиланням договір, який датований 31.10.2018, а тому в додатку № 1 до договору факторингу (Реєстр прав вимоги) в колонці «дата Кредитного договору» по боржнику ТОВ «Праймер ЛТД» зазначено дату кредитного договору 31.10.2018, а не 29.10.2018.

Щодо розбіжностей у додатку № 1 до договору факторингу (Реєстр прав вимоги) в колонці «номер Кредитного договору» по боржнику ТОВ «Праймер ЛТД», заявником надано пояснення що літера «О» на початку номера кредитного договору ідентифікує вид кредитування, як «Овердрафт», а цифра « 1» в кінці номера кредитного договору вказує, що короткостроковий кредит (до 1 року) у межах встановленого ліміту, а отже Фактору передано право вимоги саме за кредитним договором № ОА813649 (0А0816349/1) від 29.10.2018 (31.10.2018).

Суд дослідивши наявні матеріали справи та подані заявником пояснення щодо зазначення номеру та дати договору про надання овердрафту, а також за відсутності заперечень з боку боржника, приходить до висновку, що за договором факторингу Фактору передано права вимоги за договором про надання овердрафту № ОА813649 (0А0816349/1) від 29.10.2018 (31.10.2018), який був предметом розгляду у справі № 910/16236/20.

Згідно п. 3.1. договору факторингу на умовах цього договору Клієнт відступає Фактору (передає у власність Фактора) Права Вимоги в повному обсязі за плату та під фінансування від Фактора, а Фактор набуває (приймає у власність) від Клієнта Права Вимоги в повному обсязі та здійснює їх оплату (фінансування) Клієнту.

При цьому, Права Вимоги відступаються Клієнтом Фактору (Права Вимоги переходять від Клієнта до Фактора у власність) у день укладення сторонами акту приймання-передачі Прав Вимоги до даного договору (форма якого затверджена у додатку № 3 до даного договору), який підписується сторонами у день укладення даного договору та Реєстру прав вимоги (додатку № 1 до договору) виключно після оплати Фактором на користь Клієнта у повному обсязі у повній відповідності до умов цього договору грошового зобов`язання щодо оплати (фінансування) Ціни Відступлення.

Пунктом 4.1 договору факторингу визначено, що за (під( відступлення Прав Вимоги на умовах цього договору Фактор зобов`язаний здійснити оплату Цін відступлення (надати фінансування) Клієнту в безготівковій формі шляхом переказу коштів на рахунок Клієнта в день укладення цього договору в загальній сумі 165.331,51 грн.

З поданого платіжного доручення № 17849 від 21.12.2021 вбачається, що Фактором перераховано на користь Клієнта кошти в сумі 165.331,51 грн, які згідно призначення платежу вказані як «Плата за відступлення прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами зг. договору факторингу № 3 від 21.12.2021 без ПДВ».

Відповідно до п. 3.2 договору факторингу шляхом укладення (підписання) акту приймання-передачі Прав Вимоги до даного договору, сторони підтверджують здійснення фактичної передачі Клієнтом у власність Фактора та прийняття Фактором у власність від Клієнта (фактичне відступлення) у день укладення даного акту Прав Вимоги за Кредитними договорами, щодо Портфеля Заборгованостей у повному обсязі (а щодо Прав Вимоги, які виникають в майбутньому, - з дня їх виникнення).

21.12.2021 між Клієнтом та Фактором складено акт прийому-передачі прав вимог за договором факторингу про наступне: 1. У зв`язку з оплатою Фактором на користь Клієнта у повному обсязі у повній відповідності до умов договору факторингу грошового зобов`язання щодо оплати (фінансування) Ціни Відступлення, до Фактора перейшли всі Права Вимоги за договором факторингу. 2. Сторони погодили, що Прав Вимоги перейшли о Фактора в повному об`ємі за 15 (п`ятнадцяти) Заборгованостями, що виникли з Кредитних договорів, що вказані в Реєстрі прав вимоги (додатку № 1 до договору факторингу) з моменту підписання даного акту відповідальними представниками сторін та скріплення їх підписів печатками.

Отже, матеріали справи свідчать, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Праймері ЛТД» за судовим наказом Господарського суду міста Києва № 910/16236/20 від 28.10.2020.

Питання процесуального правонаступництва врегульовані частиною першою статті 52 ГПК України, згідно з якою у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва господарському суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Відтак особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене ст. 52 Господарського процесуального кодексу України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Водночас відповідно до статті 52 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з положеннями статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Унаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках. Зокрема, у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав унаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Наведена правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13 та від 11.03.2021 у справі № 910/2954/17, від якої Велика Палата Верховного Суду у постанові № 34/425 від 18.01.2022 не знайшла підстав для відступу.

У постанові від 03.11.2020 у справі № 916/617/17 Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, виснувала про те, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням підстав, визначених статтею 52 цього Кодексу. У такому випадку приписи статті 334 Господарського процесуального кодексу України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 Господарського процесуального кодексу України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено в частині 5 статті 334 Господарського процесуального кодексу України.

Строк для пред`явлення судового наказу Господарського суду міста Києва від 28.10.2020 у справі № 910/16236/20 до виконання встановлений до 29.12.2023 (включно).

З матеріалів справи вбачається, що судовий наказ Господарського суду міста Києва № 910/16236/20 від 28.10.2020 (виданий стягувачу 12.01.2021) був пред`явлений до виконання приватному виконавцю виконаного округу міста Києва Русецькому Павлу Сергійовичу, у зв`язку з чим останнім 10.02.2021 винесено постанову ВП № 64456828 про відкриття виконавчого провадження.

30.12.2021 приватним виконавцем виконаного округу міста Києва Русецьким Павлом Сергійовичем винесено постанову ВП № 64456828 від 30.12.2021 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». У даній постанові зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 30.12.2024.

Отже наразі строк пред`явлення судового наказу Господарського суду міста Києва від 28.10.2020 у справі № 910/16236/20 ще триває.

З огляду на те, що на момент розгляду заяви судовий наказ не перебуває на примусовому виконанні та відсутність відкритого виконавчого провадження, вимога заявника про заміну сторони у судовому наказі є правомірною та такою, що відповідає положенням ч. 5 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для здійснення заміни стягувача у судовому наказі Господарського суду міста Києва № 910/16236/20 від 28.10.2020 (виданий стягувачу 12.01.2021) з Акціонерного товариства «Кредобанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Враховуючи викладене та керуючись ст. 334 ГПК України, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну стягувача у виконавчому документі задовольнити.

2. Здійснити заміну стягувача у судовому наказі Господарського суду міста Києва № 910/16236/20 від 28.10.2020 (виданий стягувачу 12.01.2021) з Акціонерного товариства «Кредобанк» (79026, м. Львів, вул. Сахарова, 78, ) на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, ).

Відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

СуддяВ.В.Сівакова