ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2023м. ДніпроСправа № 904/5725/21 (904/5117/22)
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мартинюка С.В. розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи

за позовом ОСОБА_1 , м. Кривий Ріг

до Акціонерне товариство "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом"

про стягнення нарахованої, але не виплаченої суми заробітної плати, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні

в межах справи №904/5725/21

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Промисловий альянс», м. Кривий Ріг

до боржника Акціонерного товариства «Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом», м. Кривий Ріг

про визнання банкрутом

ПРОЦЕДУРА:

ОСОБА_1 звернувся до господарського суду із позовом до Акціонерного товариства "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" про стягнення нарахованої, але не виплаченої суми заробітної плати та середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.01.2023 у клопотанні позивача ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору від 29.12.2022 відмовлено. Позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. Запропоновано позивачу протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме докази сплати судового збору у розмірі 2 481, 00 грн.

25.01.2023 до суду від позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи на вимог ухвали господарського суду від 20.01.2023.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.01.2023 продовжено розгляд справи №904/5725/21 (904/5117/22) за позовом ОСОБА_1 до АТ "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" про стягнення нарахованої, але не виплаченої суми заробітної плати та середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні в межах справи №904/5725/21 за заявою ТОВ «Промисловий альянс» до боржника АТ «Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом» про визнання банкрутом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Вищевказану ухвалу господарського суду від 30.01.2023 по справі №904/5725/21(904/2619/22) було направлено відповідачу за адресою: 50024, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. П. Калнишевського, буд. 1-А засобам поштового зв`язку, а саме рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке відповідач отримав 28.02.2023 (т. 1, а.с. 48).

Однак АТ "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" не скористалось наданим правом на подання відзиву на позовну заяву.

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

При цьому, такий розумний строк визначений у статті 248 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Більше того, права відповідача, як учасника справи, не можуть забезпечуватись судом за рахунок порушення прав позивача на своєчасне вирішення спору судом, що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Слід також відзначити, що у частині 2 статті 129 Конституції України визначено одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

За викладених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України судом прийнято рішення у справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебував в трудових відносинах з відповідачем, що підтверджується копією трудової книжки серія НОМЕР_1 в період з 29.01.2018 по 26.11.2019.

Наказом №22-к від 29.01.2018 позивача прийнято на роботу до АТ «КРИВОРІЖНДПІРУДМАШ» на посаду «заступник директора з комерції».

Згідно наказу від 26.11.2019 №187-к позивача звільнено з роботи за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України.

Також, позивач відповідно до наказу №57-к від 07.12.2020 знов був прийнятий відповідачем на роботу до АТ «КРИВОРІЖНДПІРУДМАШ» на посаду «заступник директора з комерції».

Згодом, згідно наказу №21-к від 20.05.2022 позивача звільнено із займаної посади.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в день звільнення, всупереч вимогам ст. 116 КЗпП України, відповідач не провів повного розрахунку з позивачем.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

Перелік обставин, які є предметом доказування у справі

Предметом даного спору є заявлені вимоги позивача про стягнення заборгованості про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та стягнення заробітку за час затримки остаточного розрахунку по день прийняття рішення по справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Наказом №22-к від 29.01.2018 позивача прийнято на роботу до АТ «КРИВОРІЖНДПІРУДМАШ» на посаду «заступник директора з комерції».

Згідно наказу від 26.11.2019 №187-к позивача звільнено з роботи за власним бажанням відповідно до ст.38 КЗпП України.

Також, позивач відповідно до наказу №57-к від 07.12.2020 знов був прийнятий відповідачем на роботу до АТ «КРИВОРІЖНДПІРУДМАШ» на посаду «заступник директора з комерції».

Згодом, згідно наказу №21-к від 20.05.2022 позивача звільнено із займаної посади.

Відповідно до довідки Дослідного заводу ПАТ «КРИВОРІЖНДПІРУДМАШ» №10/90 від 07.06.2021 заборгованість по заробітній платі за період квітень 2019 року - листопад 2019 року та грудень 2020 року - травень 2021 року склала 167 481,25 грн., а саме:

- за період квітень 2019 рік - листопад 2019 рік заборгованість склала 87 393,43 грн.

- за грудень 2020 рік у розмірі 6697,97 грн.;

- за період січень 2021рік - травень 2021 рік у загальному розмірі 73389,85 грн.

Довідкою Дослідного заводу ПАТ «КРИВОРІЖНДПІРУДМАШ» №10/196 від

26.08.2021 були оновлені дані із заборгованості заробітної плати за період лютий 2021 рік

- липень 2021 рік, в якому відображено суму заборгованості у розмірі 121 294,36 грн.

У зв`язку наявними розбіжностями на адресу ГУ ДПС у Дніпропетровській області позивачем направлено відповідний запит. Так, згідно отриманої відповіді № 157/ЗПІ/04-36-76-11 від 04.11.2022 податковою надано розшифровку сум нарахованого/виплаченого доходу за період січень 2021 року- червень 2022 року, а саме:

ПеріодСума, грн.
за січень 2021 рік16 473,51
за лютий 2021 рік17 500,00
за березень 2021 рік18 750,00
за квітень 2021 рік18 750,00
за травень 2021 рік19 694,00
за червень 2021 рік19 083,67
за липень 2021 рік27 516,69
за серпень 2021 рік21 582,89
за вересень 2021 рік19 937,81

за жовтень 2021 рік19 323,35
за листопад 2021 рік19 353,78
за грудень 2021 рік16 166,49
за січень 2022 рік17 115,22
за лютий 2022 рік15 227,45
за березень 2022 рік6 562,93
за квітень 2022 рік0
за травень 2022 рік4083,68
за червень 2022 рік0
Отже, заборгованість по заробітній платі та інших платежів за період квітень 2019 - березень 2022 роки становить 371 212,69 гривень, що складається з:

Місяць2019 рік2020 рік2021 рік2022 рік
січень--16473,5117 115,22
лютий--17500,0015 227,45
березень--18750,006 562,93
квітень9395,17-18750,00-
травень8226,46-19694,004083,68
червень9548,24-19083,67-
липень9344,21-27516,69-
серпень9419,04-21 582,89-
вересень9419,04-19 937,81-
жовтень9377,63-19 323,35-
листопад22663,46-19 353,78-
грудень-6697,9716 166,49-
Всього:87 393,256 697,97234 132,1942 989,28
На підставі Довідки № 10/90 від 07.06.2021 позивачем розраховано середньоденну заробітну плату з урахування податків та зборів в розмірі 525,26 грн. (32041,09 грн. / 61 день).

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати

Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу (ст. 94 КЗпП України).

Строки виплати заробітної плати передбачені ст. 115 КЗпП України.

Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належним чином оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, визначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

За змістом статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, якщо спір вирішено на користь працівника.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень статті 233 КЗпП України у взаємозв`язку з положеннями статей 117, 237-1 цього Кодексу роз`яснив, що згідно зі статтею 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про проведення розрахунку.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що при розгляді трудових спорів, у тому числі щодо стягнення заробітної плати, судом враховуються положення ч.5 ст.41 Кодексу України з процедур банкрутства, відповідно до якої дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян, виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення, а також положення ч.4 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства, за змістом якої пропущення граничного строку на подання заяв кредиторів з конкурсними вимогами (в тому числі і щодо виплати заробітної плати) не тягне за собою зміну черговості, у разі задоволення судом таких вимог, тягне за собою наслідки передбачені абз.3 ч.4 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства.

Окрім викладеного, абз.6 ч.2 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства закріплено право, а не обов`язок кредиторів за вимогами щодо виплати заробітної плати подавати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Враховуючи викладені вище обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду спорів стосовно конкурсних грошових вимог кредиторів за вимогами до боржника щодо виплати заробітної плати шляхом їх розгляду за правилами позовного провадження у межах справи про банкрутство.

Як зазначив позивач, станом на 30.12.2022 йому не виплачена заробітна плата за період з 01.04.2019 по 26.11.2019 в розмірі 87 393, 35 грн. (вісімдесят сім тисяч триста дев`яносто три гривні 35 копійок) та за період з 08.12.2020 по 20.05.2022 в розмірі 283 819, 44 грн. (двісті вісімдесят три тисячі вісімсот дев`ятнадцять гривень 44 копійки).

Згідно довідок відповідача АТ "КРИВОРІЖНДПІРУДМАШ" №10/90 від 07.06.2021, №10/196 від 26.08.2021, №10/115 від 26.09.2022 та №01-077 від 27.09.2022 та з урахуванням відповіді ГУ ДПС у Дніпропетровській області №157/ЗПІ/04-36-76-11 від 04.11.2022 за період з 01.04.2019 по 26.11.2019 заборгованість із виплати по заробітній платі перед ОСОБА_1 складає 87 393, 35 грн. (вісімдесят сім тисяч триста дев`яносто три гривні 35 копійок) та за період з 08.12.2020 по 20.05.2022 заборгованість із виплати по заробітній платі перед ОСОБА_1 складає 283 819, 44 грн. (двісті вісімдесят три тисячі вісімсот дев`ятнадцять гривень 44 копійки).

Відповідачем станом на 15.03.2023 не надано доказів виплати позивачу заробітної плати, що належить йому від підприємства.

За таких обставин, господарський суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача в частині стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Щодо стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні

Окрім викладеного позивачем заявлено вимогу про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку за період з 01.04.2019 по 26.11.2019.

Згідно зі ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства дія мораторію не поширюється на виплату заробітної плати, тому і після відкриття провадження у справі про банкрутство у відповідача існує обов`язок своєчасно розраховуватись із звільненими працівниками, а у випадку непроведення остаточного розрахунку при звільненні, нести майнову відповідальність, передбачену ст. 117 КЗпП.

Проаналізувавши зміст частини другої статті 233 КЗпП України, можна зробити висновок про те, що в разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці працівник має право без обмежень будь-яким строком звернутись до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи здійснив роботодавець нарахування таких виплат.

Непроведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України. У цьому разі перебіг тримісячного строку звернення до суду починається з наступного дня після проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку.

Невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку.

Як вбачається з матеріалів справи, повний розрахунок по заробітній платі власником підприємства з позивачем при звільненні не проведено.

Аналогічна правова позиція висвітлена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.04.2019 у справі №607/14495/16-ц.

При визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 №100 (з наступними змінами і доповненнями). Цей нормативний акт не застосовується лише тоді, коли середня заробітна плата визначається для відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, та призначення пенсії.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Позивач в заяві зазначає, що відповідачем не надано інформації щодо розміру середньоденного заробітку позивача, у зв`язку із чим, позивачем самостійно здійснено розрахунок середньоденного заробітку з врахуванням Порядку обчислення середньої заробітної плати, який складає 525, 26 грн.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та продовжено по теперішній час.

Відповідно до ч. 6 ст. 6 ЗУ "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" на період воєнного стану в Україні скасовано усі святкові дні та перенос робочих днів.

Господарський суд зазначає, що у зв`язку з викладеним та з урахуванням положень ч.4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, сума середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні за період з 27.11.2019 по 14.03.2023 становить 439 117, 36 грн. (525, 26 грн. * 836 днів).

Відповідачем станом на 15.03.2023 не надано доказів виплати позивачу заробітної плати, що належить йому від підприємства та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

За таких обставин, господарський суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача в частині стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Звертаючись з даним позовом до суду позивачем заявлено майнову вимогу в частині стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плани, однак останній був звільнений від сплати судового збору.

Згідно пп.1 п.2 ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" розмір судового збору за розгляд позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 7, 41 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Акціонерного товариства "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничого машинобудування з Дослідним заводом" (50024, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Петра Калнишевського, б. 1А; ідентифікаційний код юридичної особи 04819211) про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні - задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Науково-дослідний та проектно - конструкторський інститут гірничого машинобудування з Дослідним заводом" (50024, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Петра Калнишевського, б. 1а, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованість по заробітній платі у розмірі 371 212, 69 грн. (триста сімдесят одна тисяча двісті дванадцять гривень 69 коп.), середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні в розмірі 439 117, 36 грн. (чотириста тридцять дев`ять тисяч сто сімнадцять гривень 36 коп.) та судовий збір в розмірі 2481, 00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня 00 коп.).

Стягнути з Акціонерного товариства "Науково-дослідний та проектно - конструкторський інститут гірничого машинобудування з Дослідним заводом" (50024, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Петра Калнишевського, б. 1А; ідентифікаційний код юридичної особи 04819211) на користь державного бюджету (отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір, код ЄДРПОУ господарського суду Дніпропетровської області 03499891) 9 673, 95 грн. - судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Центрального апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 20.03.2023

Суддя С.В. Мартинюк