ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15.03.2023 Справа № 914/3316/22

Господарський суд Львівської області у складі судді Горецької З.В., за участю секретаря судового засідання Пришляк М.С., розглянув матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Соул», м. Київ,

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Техенерго», м. Львів,

про стягнення заборгованості,

представники сторін

від позивача: Грищенко Н. В.;

від відповідача: Шегинський Р. А.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Львівської області перебуває справа №914/3316/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Соул» до Приватного акціонерного товариства «Техенерго» про стягнення заборгованості за Договором поставки №120719/19.12.187/2 від 12.07.2019 та №0806/21/21.12.204/2 від 08.06.2021 в сумі 58 218 273,42 грн.

Ухвалою від 13.01.2023 відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.

На адресу суду за вх. №1041/23 від 14.03.2023 надійшло клопотання представника позивача про призначення судово - економічної експертизи. В підготовчому засіданні представник відповідача проти вказаного клопотання не заперечив, натомість подав клопотання про зупинення провадження до набрання законної сили рішеннями у справах №910/1461/23 та №910/13036/22. Представник позивача проти вказаного клопотання не заперечив.

Розглянувши клопотання позивача про призначення експертизи суд повідомляє наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 99 ГПК України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1)для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2)жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. Недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Статтею 101 ГПК України визначено, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

За визначенням статті 73 ГПК України експертний висновок є письмовим доказом у справі. Експертний висновок - це письмове викладення експертом відомостей про обставини, що мають значення для справи, встановлені експертом на підставі його спеціальних знань і отриманих у результаті проведеного дослідження матеріалів справи, яке ґрунтується на сформульованому в ухвалі суду про призначення експертизи завданні.

Аналіз положень статей 73, 99 ГПК України дозволяє зробити висновок про те, що висновок експерта складається за результатами проведення судової експертизи та є одним із видів доказів у справі; експертиза призначається судом за його власною ініціативою або за клопотанням учасника справи у випадку, коли суд вважає, що має дійсну потребу в спеціальних знаннях для встановлення певних фактичних даних, що входять до предмета доказування.

Системний аналіз змісту вказаних норм процесуального законодавства свідчить, що висновок експерта є рівноцінним засобом доказування в справі, нарівні з іншими письмовими, речовими і електронними доказами, а оцінка його, як доказу, здійснюється судом у сукупності з іншими залученими до справи доказами за загальним правилом статті 86 ГПК України (аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 910/21067/17).

Отже, законодавцем обов`язок доказування обґрунтованості вимог позивача певними доказами покладено на заявника грошових вимог, а предметом спору в даному випадку є вирішення питання про належне документальне підтвердження цих вимог позивачем. У випадку ненадання позивачем сукупності необхідних документів на обґрунтування своїх вимог, суд відмовляє у задоволенні позову. Надані кредитором докази мають відповідати засадам належності (стаття 76 ГПК України), допустимості (стаття 77 ГПК України), достовірності (стаття 78 ГПК України) та вірогідності (стаття 79 ГПК України). Комплексне дослідження доказів на предмет їх відповідності законодавчо встановленим вимогам є сутністю суддівського розсуду. Воно не може бути замінене висновком експерта-економіста, який не обмежений вимогами статей 76-79 ГПК України та межами дослідницької функції суду саме на цій стадії розгляду справи. Покладення обов`язку доказування обґрунтованості відповідними доказами своїх вимог на кредитора не позбавляє його права на власний розсуд подавати суду ті чи інші докази, що дозволяє суду застосовувати принцип диспозитивності господарського судочинства та приймати рішення, виходячи з тієї сукупності доказів, які надані позивачем.

Окрім того, судова експертиза призначається тільки у разі, коли висновки експерта не можуть замінити інші докази, які знаходяться у матеріалах справи чи неможливо застосувати інші засоби доказування (аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 21.08.2019 у справі № 910/4292/13).

Відповідно до ч. 2 ст. 98 ГПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Предметом заявленого у даній справі позову є вимога про стягнення заборгованості за договорами поставки, а також нарахованих інфляційних втрат, пені та трьох відсотків річних.

Господарський суд зазначає, що на вирішення експерту поставлено питання документального підтвердження розміру заборгованості в спірних позовних вимогах на підставі доказів, наданих суду позивачем, а тому, в цій справі, за цим предметом дослідження не вимагається застосування спеціальних економічних знань, а є повнота документального підтвердження грошових вимог. У цьому випадку може виникнути делегування судом власних повноважень з дослідження належності та повноти документальних доказів іншій особі (судовому експерту), що не відповідає конституційним принципам судочинства.

Винесені позивачем на вирішення судового експерта питання стосуються обґрунтованості розрахунку заборгованості, який наданий позивачем, що за своєю суттю є питанням права (правової оцінки), а не об`єктом економічного аналізу.

Сукупний аналіз змісту поставлених експерту питань, свідчить про те, що метою призначення економічної судової експертизи не є необхідність у спеціальних знаннях, а оцінка відповідності розрахунку позивача умовам договору, що належить до компетенції суду.

При цьому розрахунок трьох відсотків річних, інфляції та пені, регулюється умовами договору, приписами чинного законодавства та не потребує спеціальних знань.

За наведених обставин, клопотання про призначення судово економічної експертизи задоволенню не підлягає.

Розглянувши клопотання відповідача вх. №6564/23 від 15.03.23 суд приходить до закономірного висновку про зупинення провадження з наступних підстав.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

За наведеною правовою нормою обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду до вирішення іншої справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Під неможливістю розгляду справи необхідно розуміти неможливість господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

По своїй суті зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Верховний Суд зазначав, що, зважаючи на частини 4, 6 статті 75 ГПК України, пов`язаною із цією справою є така інша справа, в якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання та оцінку доказів у цій справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (постанова Верховного Суду від 06 вересня 2022 року у справі №904/4393/21).

На підтвердження наявності підстав для зупинення провадження у даній справі

зазначено, що ухвалою Господарського суду м. Києва у справі №910/1461/23 від 06 лютого 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Техенерго» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Соул» про визнання недійсним Договору поставки №0806/21/21.12.204/4 від 08 червня 2021 року.

Станом на 15 березня 2023 року рішення у даній справі судом не прийнято. Чергове судове засідання в межах підготовчого провадження призначено судом на 04 квітня 2023 року, що підтверджується Ухвалою Господарського суду м. Києва від 14 березня 2023 року у справі №910/1461/23.

Окрім цього 15 лютого 2023 року Господарським судом м. Києва у справі №910/13036/22 за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Техенерго» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Соул» про визнання недійсним Договору поставки №120719/19.12.187/2 від 12 липня 2019 року було постановлено рішення, яким суд у задоволенні позовних вимог ПрАТ «Техенерго» відмовив. Водночас Приватне акціонерне товариство «Техенерго», оскаржило вказане рішення Господарського суду м. Києва до Північного апеляційного господарського суду, що зокрема підтверджується описом вкладення у цінний лист №321 про скерування на адресу Північного апеляційного господарського суду Апеляційної скарги ПрАТ «Техенерго» від 06 березня 2023 року на рішення Господарського суду м. Києва у справі №910/13036/22 від 15 лютого 2023 року та відомостями з сайту Судова Влада України щодо надходження до Північного апеляційного господарського суду апеляційної скарги ПрАТ «Техенерго» у справі №910/13036/22 на рішення Господарського суду м. Києва. Таким чином рішення по справі №910/13036/22 не набрало законної сили.

У разі прийняття Господарським судом м. Києва у справі №910/1461/23 рішення про задоволення позовних вимог ПрАТ «Техенерго», а також у разі прийняття Північним апеляційним господарським судом постанови про задоволення апеляційної скарги ПрАТ «Техенерго» на рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/13036/22 у Господарського суд Львівської області будуть відсутні законні підстави для задоволення позовних вимог ТОВ «Сіті Соул», а відтак суд вважає що розгляд справи №914/3316/22 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Соул» до Приватного акціонерного товариства «Техенерго» про стягнення заборгованості за Договорами поставки №120719/19.12.187/2 від 12 липня 2019 року та №0806/21/21.12.204/2 від 08 червня 2021 року в сумі 58 218 273,42 гривень неможливий до набрання законної сили

рішень у справах №910/1461/23 та №910/13036/22.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що існують достатні та обґрунтовані підстави для зупинення провадження у справі №914/3316/22 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Соул» (надалі - «Позивач») до Приватного акціонерного товариства «Техенерго» («Відповідач») про стягнення заборгованості за Договорами поставки №120719/19.12.187/2 від 12 липня 2019 року та №0806/21/21.12.204/2 від 08 червня 2021 року в сумі 58 218 273,42 гривень до набрання законної сили рішеннями у справі 910/1461/23, що розглядається Господарським судом м. Києва за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Техенерго» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Соул» про визнання недійсним Договору поставки №0806/21/21.12.204/4 від 08 червня 2021 року, та справи №910/13036/22 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Техенерго» на рішення Господарського суду м. Києва від 15 лютого 2023 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. 99, 100, 227, 228, 229, ч. 2 ст. 232, ст.ст. 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні клопотання позивача вх. №1041/23 від 14.03.2023 відмовити.

2. Клопотання відповідача вх. № 6564/23 від 15.03.2023 про зупинення провадження задовольнити.

3. Зупинити провадження по справі до набрання законної сили рішенням у господарській справі №910/13036/22 за позовом Приватного акціонерного товариства «Техенерго» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Соул» про визнання недійсним Договору поставки №120719/19.12.187/2 від 12 липня 2019 року та до набрання законної сили рішенням у справі №910/1461/23 за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Техенерго» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Соул» про визнання недійсним Договору поставки №0806/21/21.12.204/4 від 08 червня 2021 року.

4. Про поновлення провадження у справі сторін буде повідомлено ухвалою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку, встановленому ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 20.03.2023.

Суддя Горецька З.В.