ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року Справа № 915/688/22

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Жиган А.О.,

представника позивача: Лісецької Н.В. (в режимі ВКЗ),

представника відповідача: Порошиної Н.Г.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м.Київ, вул.Єжи Гедройця, буд.5; ідент.код 40075815; адреса ел.пошти: ; адреса ел.пошти представника - Лісецької Н.В.: ІНФОРМАЦІЯ_1 ),

в особі: Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (65012, м.Одеса, вул.Пантелеймонівська, буд.19; ідент.код ВП 40081200; адреса ел.пошти: ),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Інжиніринг Групп Україна" (54008, м.Миколаїв, вул.Чкалова, буд.122, кв.50; ідент.код 42917809; адреса ел.пошти: ; адреса ел.пошти представника - Порошиної Н.Г.: ІНФОРМАЦІЯ_2 ),

про: стягнення 39418,20 грн,-

в с т а н о в и в:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інжиніринг Групп Україна" 39418,20 грн пені, нарахованої за період з 25.12.2021 по 25.06.2022 та заявленої до стягнення у зв`язку з простроченням строку виконання робіт по договору №ОД/П-21-746НЮ від 12.11.2021 про виконання робіт з асфальтування підходу проїжджої частини переїзду 273 км ПК2 + 89 м ст.Цибулеве.

Ухвалою суду від 02.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Запропоновано відповідачу, у разі наявності заперечень проти розгляду даної справи за правилами спрощеного позовного провадження, в 5-денний строк від дня отримання даної ухвали, подати суду заяву у відповідності до ч.4 ст.176 ГПК України. Запропоновано відповідачу, в 15-денний строк від дня отримання цієї ухвали, надати суду відзив на позов, оформлений згідно вимог ст.165 ГПК України разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, а також документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та просить суд в задоволені позову відмовити, посилаючись на наступне:

- матеріали справи не містять належних доказів наявності повноважень адвоката на представництв інтересів АТ «Українська залізниця», оскільки до позову не долучено витяг із статуту АТ «Українська залізниця», положення про філію, довіреність, витяг ЄДРЮОФОПГО щодо повноважень на підписання відповідних договорів, договір про надання правової допомоги з адвокатом тощо, що виключає можливість визначитися із обсягом повноважень як адвоката так і представництва філією інтересів АТ «Укрзалізниця», законність та обґрунтованість такого представництва;

- враховуючи те, що договір укладено 12.11.2021 та за умови, що заявку замовник подав у той же день (хоча договором не встановлено строк відправлення заявки), а підрядник з описом вкладення мав отримати 16.11.2021, то кінцевий строк виконання/здачі робіт є - 19.01.2022. Отже, лише у разі невиконання робіт до цієї дати можливо нарахування підряднику пені за прострочення терміну виконання робіт ( п.7.2 Договору);

- передбачені умови договору щодо порядку та терміну виконання/здачі робіт суперечать встановленому строку виконання робіт за договором - до 24.12.2021, а тому нарахування позивачем пені з 25.12.2021 суперечить умовам договору та є необґрунтованим;

- замовник не виконав передбачений у п.п.5.1, 5.2 договору обов`язок та не направив підряднику заявку цінним листом з описом вкладення та з повідомленням про вручення на адресу підрядника, що є дозволом на початок робіт;

- заявку №909/2 від 06.12.2021 за підписом начальника та головного інженера дистанції колії про готовність прийняття робіт за договором було передано простим листом відповідачеві вже після закінчення строку виконання договору, а тому відповідач не порушував строки виконання робіт;

- долучена до позову копія заявки за цією ж датою від 06.12.2021 та вихідним номером №909/2 підписана начальником та заступником начальника Шевченківської дистанції колії (хоча оригінал був підписаний головним інженером) та була направлена Пересунько Л.І. (яка як ПЧЕ вказана виконавцем на вишенаведених листах) і отримана відповідачем (директором О.Чернегою, який на той час через бойові дії в Миколаївській області перебував у м.Тернопіль) лише 24.10.2022 разом з іншими заявками;

- ураховуючи обіцянки позивача розрахуватися з відповідачем за виконані роботи по інших договорах підряду та запевнення про подальшу роботу за цим договором з укладенням додаткових угод, керівник відповідача пішов на зустріч та поставив на заявці дату отримання «заднім» числом, хоча фактично отримав таку лише 24.10.2022;

- замовник не скористався правом дострокового припинення договору у зв`язку з порушенням підрядником термінів виконання робіт;

- порушення строків виконання робіт підрядником відбулось не з його вини, а тому позовні вимоги щодо стягнення пені є безпідставними та не можуть бути задоволені.

Також, відповідач просив суд розглядати справу за викликом сторін.

Заперечень проти розгляду даної справи за правилами спрощеного позовного провадження відповідачем до суду не подавалось.

Позивач заперечує проти доводів відповідача та просить суд задовольнити позов у повному обсязі, посилаючись на наступне:

- укладаючи спірний договір з позивачем, відповідач був повною мірою ознайомлений з його положеннями, в тому числі щодо терміну виконання робіт, зазначеного, зокрема, у п.5.2 договору. Договором чітко визначено, що роботи мають бути виконані не пізніше 24.12.2021. Відповідач не відмовився від укладання зазначеного договору чим гарантував позивачу виконання робіт на умовах та в термін, визначені договором;

- до того ж, роботи відповідачем не виконані в строк, який він вважає справедливим - 19.01.2022, а взагалі не виконанні;

- заявка №909/2 від 06.12.2021, копія якої додана до позовної заяви, наявна не лише у позивача, а й у відповідача, що підтверджується підписом директора та печаткою відповідача на ній;

- відповідач жодним чином не оспорює, а навіть підтверджує той факт, що підпис директора та печатка на заявці належить саме відповідачу. Щодо посилання відповідача на підписання заявки «заднім» числом, позивач зазначає, що таке твердження відповідача будується на припущеннях та домислах і не підтверджується жодними належними та допустимими доказами;

- позивач не скористався правом відмовитись від договору, оскільки роботи були на момент закінчення строку дії договору, актуальними для позивача, позивач мав право вимагати виконання зобов`язань за договором й після закінчення терміну його дії.

Ухвалою від 13.01.2023 судом задоволено клопотання відповідача та призначено розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін на 27.02.2023, яке в подальшому було відкладено на 13.03.2023.

У судовому засіданні 13.03.2023 представники сторін підтримували висловлені позиції та доводи, викладені на їх обґрунтування.

Суд здійснив розгляд справи у розумний строк, тривалість якого обумовлюється введенням в Україні за указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, воєнного стану через військову агресію Російської Федерації проти України.

Щодо доводів відповідача про відсутність належних доказів наявності повноважень у адвоката Лісецької Н.В на представництво інтересів АТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" АТ «Українська залізниця» суд вказує, що відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду у справі №П/9901/736/18 ордер може бути оформлений лише на підставі вже укладеного договору та є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката, у зв`язку з чим доводи відповідача судом відхиляються, так як в матеріалах справи міститься ордер Серія ВН №1211939, виданий 20.12.2022 адвокатом Лісецькою Н.В. на підставі укладеного з АТ «Укрзалізниця» договору від 14.01.2022 про надання правової допомоги та представництво в суді, який також міститься в матеріалах справи.

Крім того, судом враховано, що адвокат несе кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення суду про повноваження представляти іншу особу в суді, а так само за умисне невнесення адвокатом до ордера відомостей щодо обмежень повноважень, установлених договором про надання правничої допомоги (ст.400-1 Кримінального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст.193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом,

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст.11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що за результатами проведеної процедури публічної закупівлі UA-2021-10-13-001788-с між Акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», як замовником, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інжиніринг Групп Україна», як підрядником, 12.11.2021 укладено договір №ОД/П-21-746НЮ на виконання робіт з асфальтування підходу проїжджої частини переїзду 273 км ПК2 + 89 м ст.Цибулеве (далі - Договір), за умовами якого Підрядник зобов`язується за завданням Замовника відповідно до умов цього договору, виконати роботи з асфальтування підходу проїжджої частини: переїзду 273 км ПК2 + 89 м ст.Цибулеве і здати результат Замовнику, а Замовник зобов`язується прийняти результат й оплатити його. Обсяги робіт визначені кошторисом (договірна ціна) на роботи з асфальтування підходу проїжджої частини переїзду 273 км ПК2 + 89 м ст.Цибулеве (додаток №1 до договору) (п.п.1.1, 1.2 Договору).

Пунктами 14.1, 14.2 Договору передбачено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 24.12.2021, а в частині розрахунків - до повного виконання. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення його умов, якщо такі мали місце під час дії цього договору.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором підряду, до якого слід застосовувати відповідні положення Цивільного кодексу України.

Частиною 1 ст.837 ЦК України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За приписами ч.1 ст.843 та ч.1 ст.844 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі.

Пунктом 3.1 Договору встановлено, що вартість робіт по цьому договору визначається згідно кошторису (договірна ціна), Додаток №1 до договору, і складає 179500,0 гривень без ПДВ, ПДВ 20% - 35900,0 гривень. Загальна вартість робіт складає 215400,0 гривень.

В пункті 5.1 Договору сторони визначили, що підрядник розпочинає роботи не пізніше 10 (десяти) днів з моменту отримання письмової заявки від замовника, яка вважається дозволом на виконання робіт та є підтвердженням готовності замовника до приймання виконаних робіт (п.5.1 Договору).

07.12.2021 керівником відповідача отримано лист позивача за №909/2 від 06.12.2021 про готовність до приймання робіт за спірним договором, що підтверджується підписом директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Інжиніринг Групп Україна» Чернеги О.М. з зазначенням дати отримання такого листа (07.12.2021) та відбитком печатки Товариства з обмеженою відповідальністю «Інжиніринг Групп Україна» (ідент.код 42917809).

Судом враховано, що відповідач підтверджує отримання вказаного листа директором ТОВ «Інжиніринг Групп Україна» Чернегою О.М. та проставлення на листі його підпису та відбитки печатки товариства.

В той же час, відповідач вказує, що такий лист його керівником було отримано лише 24.10.2022, а дату отримання цього листа Чернега О.М. зазначив «заднім» числом ураховуючи обіцянки позивача розрахуватися з відповідачем за виконані роботи по інших договорах підряду та запевнення про подальшу роботу за цим договором з укладенням додаткових угод.

Судом відхиляються такі доводи відповідача, оскільки останні не підтвердженні належними, допустимими доказами та ґрунтуються виключно на твердженнях відповідача, а також спростовуються встановленими вище судом обставинами, які не заперечені відповідачем, щодо зазначення директором ТОВ «Інжиніринг Групп Україна» Чернегою О.М. на такому листі дати його отримання - саме 07.12.2021.

За приписами ч.1 ст.846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Пунктом 5.2 Договору встановлено, що термін виконання робіт на протязі 30 календарних днів, але не пізніше 24.12.2021 року з правом дострокового виконання.

Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) - ч.1 ст.530 ЦК України.

Приймаючи до уваги умови п.5.2 спірного договору, суд вказує, що відповідач зобов`язаний був виконати підрядні роботи не пізніше 24.12.2021.

Позивач вказує, а відповідач не спростовує, що всупереч взятим на себе зобов`язанням, відповідач не виконав роботи за спірним договором з асфальтування підходу проїжджої частини переїзду 273 км ПК2 + 89 м ст.Цибулеве.

Пунктами 6.1, 6.5 Договору встановлено, що після завершення виконання робіт підрядник зобов`язаний письмово повідомити замовника про готовність до здачі результату виконаних робіт. Виконані роботи приймаються замовником з обов`язковим складанням відповідного акту приймання виконаних будівельних робіт - форми КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми №КБ-3.

Відповідачем не надано суду доказів письмового повідомлення позивача про готовність до здачі результату виконаних робіт чи підписаних з обох сторін акту приймання виконаних будівельних робіт за спірним договором.

До того ж, судом враховано, що за умовами п.2.4 спірного договору, підрядник зобов`язується своєчасно, у письмовій формі, попередити замовника про наявність незалежних від підрядника обставин, що можуть вплинути на виконання умов цього договору підрядником.

Позивач стверджує, а відповідач не спростовує, що останній, як підрядник, до 24.12.2021 не направляв позивачу, як замовнику, письмового попередження на виконання умов п.2.4 Договору про наявність незалежних від нього обставин, що можуть вплинути на виконання умов спірного договору підрядником.

Відповідно до п.2 ст.193 ГК України порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

За змістом ст.610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України).

За приписами п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема одним із правових наслідків виділяється сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч.1 ст.549 ЦК України).

У разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах, зокрема, за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення (ч.2 ст.231 ГК України).

Пунктом 7.2 Договору визначено, що за прострочення виконання робіт підрядник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% вартості робіт, з яких допущено прострочення з виконання за кожний день прострочення.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч.6 ст.232 ГК України).

Судом встановлено, що позивачем на суму вартості невиконаних по спірному договору робіт - 215400,0 грн, з урахуванням приписів ч.6 ст.232 ГК України, нараховано 39418,20 грн пені за період з 25.12.2021 по 25.06.2022.

Перевіривши розрахунок пені, суд дійшов висновку, що розрахунок є арифметично вірним та відповідає приписам ч.2 ст.231, ч.6 ст.232 ГК України.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

В силу приписів п.4) ч.3 наведеної норми змагальність сторін є однією з засад (принципів) господарського судочинства.

Відповідно до ч.ч.2-4 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч.3 ст.74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

В силу приписів ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до положень ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

Аналогічна правова позиція викладена і в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.02.2019 по справі №914/1131/18.

Відповідач не спростував належними засобами доказування вимоги та доводи позивача, та не надав суду відповідні докази, які б свідчили про виконання ним у встановлений спірним договором строк підрядних робіт.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.129 ГПК України, у разі задоволення позову, судовий збір підлягає покладенню на відповідача.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 129, 210, 220, 232, 233, 238, 241 ГПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інжиніринг Групп Україна" (54008, м.Миколаїв, вул.Чкалова, буд.122, кв.50; ідент.код 42917809) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м.Київ, вул.Єжи Гедройця, буд.5; ідент.код 40075815) в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (65012, м.Одеса, вул.Пантелеймонівська, буд.19; ідент.код ВП 40081200) 39418,20 грн пені та 2481,0 грн судового збору.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 ГПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 ГПК України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.В.Мавродієва