ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2023м. ДніпроСправа № 904/4862/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф., розглянув спір

за позовом Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Фізичної особи- підприємця Прокоф`євої Надії Семенівни, м. Дніпро

про стягнення заборгованості у сумі 307 678,17 грн.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "Теплоенерго" Дніпровської міської ради звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення 296 484,86 грн., що складають заборгованість за договором про постачання теплової енергії № 080454 від 15.11.2016; 633,58 грн. - річних, 10 559,73 грн. - пені.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про постачання теплової енергії № 080454 від 15.11.2016 в частині здійснення своєчасної оплати наданих послуг.

Відповідач відзив на позов не надав.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2022 вказану вище позовну заяву залишено без руху у зв`язку з тим, що остання подана без додержання вимог, викладених у статтях 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.

29.12.2022 від позивача надійшли заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 30.12.2022 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

З приводу дотримання прав відповідача під час розгляду даної справи судом, слід зазначити таке.

У зв`язку з відсутністю фінансування потреб Господарського суду Дніпропетровської області на відправку поштової кореспонденції суду, зокрема, в період з 21.02.2022 по теперішній час, ухвала суду від 30.12.2022 фактично була надіслана на адресу відповідача засобами поштового зв`язку лише 06.03.2023.

Станом на 14.03.2023 конверт з ухвалою про відкриття провадження у справі був повернутий до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Враховуючи наведене, оскільки відповідачем не повідомлено суд про зміну місцезнаходження та не забезпечено внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суд дійшов висновку, що неотримання відповідачем листа з ухвалою суду та повернення його до суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" є наслідком свідомого діяння (бездіяльності) відповідача щодо його належного отримання, тобто, є власною волею відповідача.

За приписами пунктів 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітка про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак, не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

З огляду на викладене та згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними у справі матеріалами, а рішення підписано без його проголошення.

За результатом дослідження матеріалів справи, оцінки доказів у їх сукупності господарський суд, -

УСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини, пов`язані з укладенням договору на відпуск теплової енергії для потреб опалення, строк дії договору, строк та порядок надання послуг, загальна вартість наданих за договором послуг, порядок оплати за надані послуги, наявність заборгованості за надані послуги, наявність оплати, наявність/відсутність підстав для застосування відповідальності за порушення зобов`язань за договором.

15.11.2016 між Комунальним підприємством "Теплоенерго" Дніпровської міської ради (Теплопостачальна організація) та Фізичною особою-підприємцем Прокоф`євою Надією Семенівною (Споживач) укладено договір № 080454 про постачання теплової енергії на підставі заяви вих. № 2447 від 15.11.2016.

Відповідно до п. 1.1 Договору Теплопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачати Споживачу теплову енергії, а Споживач зобов`язується одержати та сплатити Теплопостачальній організації її вартість за встановленими тарифами (цінами) в терміни та на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно з пунктом 2.2. Договору рішення про початок та закінчення опалювального сезону приймається виконавчим органом відповідної місцевої ради, виходячи з кліматичних умов. Опалювальний період згідно Наказу № 620/378 від 10.12.2008, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.12.2008 за № 1310/16001 «Про затвердження Правил підготовки теплових господарств до опалювального періоду», починається при наявності стійкої середньодобової температури зовнішнього повітря протягом трьох послідовних діб +8 С (восени) і закінчується при підвищенні середньодобової температури зовнішнього повітря протягом трьох послідовних діб +8С (навесні).

Споживач теплової енергії зобов`язується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені Договором. На кінець опалювального сезону, календарного року проводити звіряння розрахунків з Теплопостачальною організацією (пункт 3.2.2 Договору).

Згідно з розділом 6 Договору тарифи на теплову енергію, що споживається за цим договором встановлюється Національною комісією регулювання ринку комунальних послуг України. Згідно Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП).

Тариф для розрахунків по цьому Договору складає: теплова енергія 1 Гкал 1411,87 грн. з ПДВ, 1176,56 грн. (без ПДВ).

Розрахунковим періодом є календарний місяць, по результатам якого підписується акт (в 2-х примірниках) прийму-передачі теплової енергії по формі Додатку 4. Отриманий акт прийому-передачі теплової енергії Споживач або представник Споживача повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу Теплопостачальної організації на протязі десяти днів з дати отримання. Датою отримання акту вважається: при отриманні нарочним дата вручення представнику Споживача; при направленні рекомендованим листом дата, зазначена у відбитку поштового штемпеля на документі, що зроблений поштовим відділенням та підтверджує відправлення, з урахуванням поштового перебігу документів. При поверненні підприємством зв`язку рекомендованого листа з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, вважається, що Споживач повідомлений про направлені документи. У разі неотримання Теплопостачальною організацією підписаного акту прийому-передачі, або обґрунтованих заперечень в його підписанні, у вищезазначений термін, акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період (п. 7.2 Договору).

Споживач зобов`язаний не пізніше ніж за 5 днів до початку розрахункового періоду сплачувати Теплопостачальній організації вартість теплової енергії згідно з її кількістю, передбаченою у додатку 1 до цього Договору, за власним платіжним дорученням з зазначенням періоду за який він сплачує (п. 7.3 Договору).

Остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію проводиться Споживачем в продовж 5 діб після одержання рахунку Теплопостачальної організації, яка зобов`язана направити його Споживачу не пізніше 10 числі місяця наступного за розрахунковим. У випадку утворення переплати, вона зараховується в рахунок наступних платежів (п. 7.4 Договору).

Цей Договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 15.112.2019 року, але в будь-якому випадку до повного виконання фінансових зобов`язань (пункт 11.1 Договору).

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (п. 11.5 Договору).

Матеріали справи не містять доказів припинення договору або визнання його недійсним у встановленому законом порядку.

Отже, даний договір є дійсним та обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з Додатком № 2 до Договору, послуга надається за адресою: вул. Михайла Грушевського, буд. 10.

В матеріалах справи наявні розпорядження Дніпровського міського голови про початок та закінчення опалювального періоду, а саме:

- розпорядження Дніпровського міського голови від 19.10.2021 № 1-19/10-р "Про початок опалювального сезону 2021 - 2022 рр. у м. Дніпрі" ;

- розпорядження Дніпровського міського голови від 31.03.202022 № 1-31/3-р "Про закінчення опалювального сезону 2021 - 2022 рр. у м. Дніпрі".

Позивач вказує про те, що тариф у розмірі 5 730,65 грн. (без ПДВ) за 1 Гкал., згідно якого оформлювались рахунки відповідачу встановлені у рішенні виконкому міської ради «Про встановлення тарифів та теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та послуги з постачання теплової енергії КП «Теплоенерго» від 29.10.2021 № 1137.

На виконання умов договору, позивач у період з 01.01.2022 по 01.04.2022 поставив відповідачу теплову енергію на загальну суму 296 486,00 грн., та з урахуванням корегування (-0,14), сума заборгованості складає 296 485,86 грн.

На підтвердження зазначеного факту КП "Теплоенерго" ДМР суду надано підписані позивачем в односторонньому порядку акти прийому-передачі теплової енергії №№ 080454 від 31.01.2022 на суму 185 112,80 грн.; 080454 від 28.02.2022 на суму 97 559,02 грн.; 080454 від 31.03.2022 на суму 13 813,18 грн.

Порядок розрахунку споживання згідно приладу обліку підтверджується Довідкою за адресою вул. М. Грушевського, 10.

Також на адресу відповідача були виставлені рахунки на оплату №№ 080454 від 31.01.2022 на суму 185 112,80 грн.; 080454 від 28.02.2022 на суму 97 559,02 грн.; 080454 від 31.03.2022 на суму 13 813,18 грн.

Позивачем складено акт звіряння взаємних розрахунків від 04.11.2022 за період з 01.01.2022 по 01.11.2022 та досудову вимогу на суму боргу 296 484,86 грн.

Підтвердженням надсилання на адресу відповідача актів прийому-передачі теплової енергії, рахунків на оплату, акту звірки взаємних розрахунків, досудової вимоги є описи-вкладення, накладна та фіскальний чек "Укрпошти", відправлення здійснено 07.11.2022.

Відповідно до Наказу Міністерства Інфраструктури України від 28.11.2013 № 958 "Про затвердження Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень" п.1 ч.1 Розділу II визначено наступні нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку): місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1.

Таким чином, відповідач міг отримати листи 09.11.2022 та, починаючи з 09.11.2022 протягом 5-ти днів оплатити рахунки. Два дні на пересилання листів по місту, не враховуються в п`ятиденний строк для оплати та в строк пересилання не враховуються вихідні.

Позивач просить стягнути з відповідача основний борг у розмірі 296 484,86 грн., пеню у розмірі 10 559,73 грн., 3 % річних у розмірі 633,58 грн., що і є причиною виникнення спору.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (стаття 626 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського Кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається (ч. 2 ст. 275 ГК України).

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Частиною 6 статті 25 Закону України "Про теплопостачання" визначено, що в разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

З огляду на положення спірного договору остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію проводиться Споживачем до 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

Проте, в установлений договором строк, відповідач свої зобов`язання з оплати вартості поставленої теплової енергії не виконав.

Будь-яких доказів своєчасної оплати заявленої позивачем до стягнення заборгованості у сумі 296 484,86 грн. відповідачем до суду не надано.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за поставлену теплову енергію у розмірі 296 484,86 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Пунктом 8.4.3 Договору сторони визначили, що за неналежне виконання грошового зобов`язання Споживач має сплатити пеню в розмірі 1% від несплаченої суми за кожен день прострочення платежу за весь період неналежного виконання зобов`язання Споживачем, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Позивач нарахував та просить стягнути пеню у розмірі 10 559,73 грн. за загальний період із 15.11.2022 до 10.12.2022.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене та у зв`язку з простроченням відповідачем виконання зобов`язання щодо оплати за отримані послуги у строки, визначені умовами договору, позивачем на підставі статті 625 Цивільного кодексу України заявлена до стягнення річні за загальний період з 15.11.2022 по 10.12.2022 у сумі 633,58 грн.

Так, господарським судом здійснено перевірку розрахунку пені та річних, проведеного позивачем, та встановлено, що розрахунок проведено правильно.

Враховуючи викладене, вимоги позивача в частині стягнення пені в сумі 10 559,73 грн. та річних в сумі 633,58 грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судового збору здійснюється судом відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 129, 165, 221, 233, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Прокоф`євої Надії Семенівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської Ради (49000, м. Дніпро, пр. Слобожанський, 29, офіс 504, ) 296 484,86 грн. - основного боргу, 10 559,73 грн. пені, 633,58 грн. - річних, 4 615,17 грн. - судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 16.03.2023.

Суддя І.Ф. Мельниченко