ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2023 р. Справа№ 911/1797/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Михальської Ю.Б.

Разіної Т.І.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу Державного підприємства "Чайка"

на рішення Господарського суду Київської області від 21.12.2022

у справі № 911/1797/22 (суддя Заєць Д.Г.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Центрпостач"

до Державного підприємства "Чайка"

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сервіс Центрпостач" звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Державного підприємства "Чайка" про стягнення заборгованості за договорами у сумі 77 813,87 грн, з яких: 60 234,46 грн основного боргу, 15 058,79 грн інфляційних втрат та 2520,62 грн 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилався на порушення відповідачем зобов`язань з оплати отриманого товару за договорами поставки: № 027/12/2020 від 23.12.2020, № 008/01/2021 від 12.01.2021, № 019/01/2021 від 29.01.2021, № 021/02/2021 від 08.02.2021, № 27/03/2021 від 29.03.2021, № 030/04/2021 від 19.04.2021, № 036/05/2021 від 15.05.2021, № 038/05/2021 від 31.05.2021, № 039/06/2021 від 07.06.2021.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Київської області від 21.12.2022 позовні вимоги задоволено частково. Вирішено стягнути з Державного підприємства "Чайка" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Центрпостач" 60 234,46 грн основного боргу, 2519,77 грн 3% річних, 15 058,79 грн інфляційних втрат та 2480,97 грн витрат по сплаті судового збору.

Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що обов`язок відповідача здійснити оплату отриманого за укладеними з позивачем договорами згідно доданих до позову видаткових накладних у сумі 60 234,46 грн є документально підтвердженим.

Також, суд першої інстанції зазначив, що позивачем було невірно визначено періоди нарахування 3% річних та інфляційних втрат.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Державне підприємство "Чайка" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 21.12.2022 у справі № 911/1797/22 в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове рішення в цій частині, яким відмовити у задоволенні позову.

Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Відповідач не погоджується з оскаржуваним рішенням суду першої інстанції, вважає його необґрунтованим та винесеним на підставі недоведених обставин, що мають значення для справи.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що позивачем до позовної заяви не було додано довіреностей на отримання ТМЦ, які б підтверджували передачу товару уповноваженому представнику відповідача.

Також, відповідач вважає, що місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення безпідставно враховано підписаний сторонами акт звірки від 10.01.2021.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу та узагальнення його доводів

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, позивач зазначає, що ним до позову були додані належним чином завірені копії договорів, рахунків, видаткових накладних та довіреностей на отримання ТМЦ.

При цьому, позивач зауважує на тому, що наявність відтиску печатки відповідача на всіх оспорюваних останнім видаткових накладних вже саме по собі є свідченням того, що такі видаткові накладні підписані уповноваженою особою відповідача, та є належним доказом факту передачі спірного товару відповідачу.

Також, позивач наголошує на тому, що судом першої інстанції правомірно було враховано при ухваленні оскаржуваного рішення дані підписаного між сторонами акту звірки взаєморозрахунків у сукупності з іншими наданими позивачем до матеріалів справи первинними документами, які на думку позивача, оформленні у відповідності до вимог чинного законодавства.

Окрім того, позивач вказує на те, що на виконання вимог податкового законодавства на кожну дату поставки товару, позивачем було зареєстровано податкову накладну на ім`я відповідача, що в свою чергу, також підтверджує факт здійснення господарських операцій між позивачем та відповідачем.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.01.2023, апеляційну скаргу Державного підприємства "Чайка" на рішення Господарського суду Київської області від 21.12.2022 у справі № 911/1797/22 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Іоннікова І.А., судді: Михальська Ю.Б., Разіна Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2023 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 911/1797/22.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Чайка" на рішення Господарського суду Київської області від 21.12.2022 у справі № 911/1797/22. Вирішено апеляційний перегляд оскаржуваного рішення здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд апеляційної скарги здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Між сторонами було укладено ряд договорів поставки, за умовами яких позивач продає, а відповідач приймає та оплачує товар - ветеринарний інструментарій та предмети догляду за тваринами по цінах, які склалися у регіоні на даний період, вказані договори наведені нижче.

23.12.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сервіс Центрпостач" (продавцем, позивачем) та Державним підприємством "Чайка" (покупцем, відповідачем) укладено договір поставки № 027/12/2020 (надалі - договір № 027/12/2020), згідно умов п. 1.2. якого оплата за поставлений товар здійснюється покупцем до 31.01.2021, відповідно до виставлених рахунків та накладних.

Право власності на товар переходить до покупця з моменту підписання видаткової накладної. Загальна сума договору складає 10 095,80 грн, згідно зі специфікацією № 1 від 23.12.2020. Поставка товару здійснюється продавцем протягом 30 (тридцяти) днів з моменту підписання цього договору уповноваженими представниками сторін (п.п. 2.3, 2.5, 2.6 договору № 027/12/2020).

У п. 4.1 договору № 027/12/2020 сторони погодили, що цей договір набирає чинність з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання умов договору, але не більше ніж до 31.03.2021.

На виконання умов договору № 027/12/2020 позивачем здійснено поставку товару на загальну суму 10 095,80 грн, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями: видаткової накладної № 1366 від 28.12.2020, рахунком на оплату № 2509 від 23.12.2020, довіреністю на отримання ТМЦ № 409 від 28.12.2020.

Однак, як вказував позивач у позові, відповідач свої зобов`язання з оплати поставленого товару виконав частково, сплативши позивачу суму 10 094,98 грн.

Таким чином, у зв`язку із вищевикладеним, у відповідача утворилась заборгованість за договором № 027/12/2020 в сумі 0,82 грн.

12.01.2021 між позивачем (продавцем) та відповідачем (покупцем) укладено договір поставки № 008/01/2021 (надалі - договір № 008/01/2021), за умовами п. 1.2 якого оплата за поставлений товар здійснюється покупцем до 12.02.2021, згідно з виставленими рахунками та накладними.

Право власності на товар переходить до покупця з моменту підписання видаткової накладної. Загальна сума договору складає 6253,44 грн, згідно зі специфікацією № 1 від 12.01.2021. Поставка товару здійснюється продавцем протягом 30 (тридцяти) днів з моменту підписання цього договору уповноваженими представниками сторін (п.п. 2.3, 2.5, 2.6 договору № 008/01/2021).

У п. 4.1 договору № 008/01/2021 сторони погодили, що цей договір набирає чинність з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання умов договору, але не більше ніж до 31.12.2021.

На виконання умов договору № 008/01/2021 позивачем здійснено поставку товару на загальну суму 6253,44 грн, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями: видаткової накладної № 22 від 15.01.2021, рахунком на оплату № 32 від 12.01.2021, довіреністю на отримання ТМЦ № 10 від 15.01.2021.

Однак, за твердженням позивача, відповідач свої зобов`язання з оплати поставленого товару не виконав, у зв`язку із чим у нього утворилась заборгованість за договором № 008/01/2021 в розмірі 6253,44 грн.

29.01.2021 між позивачем (продавцем) та відповідачем (покупцем) укладено договір поставки № 019/01/2021 (надалі - договір № 019/01/2021), згідно умов п. 1.2. якого оплата за поставлений товар здійснюється покупцем до 01.03.2021.

Право власності на товар переходить до покупця з моменту підписання видаткової накладної. Загальна сума договору складає 10 006,28 грн, згідно зі специфікацією № 1 від 29.01.2021. Поставка товару здійснюється продавцем протягом 30 (тридцяти) днів з моменту підписання цього договору уповноваженими представниками сторін (п.п. 2.3, 2.5, 2.6 договору № 019/01/2021).

У п. 4.1 договору № 019/01/2021 сторони погодили, що цей договір набирає чинність з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання умов договору, але не більше ніж до 31.12.2021.

На виконання умов договору № 019/01/2021 позивачем здійснено поставку товару на загальну суму 10 006,28 грн, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями: видаткової накладної № 101 від 04.02.2021, рахунком на оплату № 153 від 29.01.2021, довіреністю на отримання ТМЦ №36 від 04.02.2021.

Однак, як зазначав позивач у позовній заяві, відповідач свої зобов`язання з оплати поставленого товару не виконав, у зв`язку із чим за ним утворилась заборгованість за договором № 019/01/2021 у сумі 10 006,28 грн.

08.02.2021 між позивачем (продавцем) та відповідачем (покупцем) укладено договір поставки № 021/02/2021 (надалі - договір № 021/02/2021), згідно умов п. 1.2. якого оплата за поставлений товар здійснюється покупцем до 08.03.2021.

Право власності на товар переходить до покупця з моменту підписання видаткової накладної. Загальна сума договору складає 11498,16 грн, згідно зі специфікацією № 1 від 08.02.2021. Поставка товару здійснюється продавцем протягом 30 (тридцяти) днів з моменту підписання цього договору уповноваженими представниками сторін (п.п. 2.3, 2.5, 2.6 договору № 021/02/2021).

У п. 4.1 договору № 021/02/2021 сторони погодили, що цей договір набирає чинність з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання умов договору, але не більше ніж до 31.12.2021.

Згідно специфікації № 1 до договору № 021/02/2021 сторони погодили найменування товару, та його кількість та загальну вартість 11498,16 грн.

На виконання умов договору № 021/02/2021 позивачем здійснено поставку товару на загальну суму 11498,16 грн, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями: видаткової накладної № 109 від 08.02.2021, рахунком на оплату № 204 від 08.02.2021, довіреністю на отримання ТМЦ № 43 від 08.02.2021.

Однак, як вказував позивач у позові, відповідач свої зобов`язання з оплати поставленого товару не виконав, у зв`язку із чим у нього утворилась заборгованість за договором № 021/02/2021 у сумі 11498,16 грн.

29.03.2021 між позивачем (продавцем) та відповідачем (покупцем) укладено договір поставки № 27/03/2021 (надалі - договір № 27/03/2021), згідно умов п. 1.2. якого оплата за поставлений товар здійснюється покупцем до 29.04.2021.

Право власності на товар переходить до покупця з моменту підписання видаткової накладної. Загальна сума договору складає 8432,36 грн, згідно зі специфікацією № 1 від 29.03.2021. Поставка товару здійснюється продавцем протягом 30 (тридцяти) днів з моменту підписання цього договору уповноваженими представниками сторін (п.п. 2.3, 2.5, 2.6 договору № 27/03/2021).

У п. 4.1 договору № 27/03/2021 сторони погодили, що цей договір набирає чинність з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання умов договору, але не більше ніж до 31.12.2021.

На виконання умов договору № 27/03/2021 позивачем здійснено поставку товару на загальну суму 8432,36 грн, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями: видаткової накладної № 266 від 30.03.2021, рахунком на оплату № 519 від 29.03.2021, довіреністю на отримання ТМЦ № 105 від 15.03.2021.

Однак, як стверджував позивач, відповідач свої зобов`язання з оплати поставленого товару не виконав, у зв`язку із чим за останнім утворилась заборгованість за договором № 27/03/2021 у сумі 8432,36 грн.

19.04.2021 між позивачем (продавцем) відповідачем (покупцем) укладено договір поставки № 030/04/2021 (надалі - договір № 030/04/2021), згідно умов п. 1.2. якого оплата за поставлений товар здійснюється покупцем до 19.05.2021, згідно з виставленими рахунками та накладними.

Право власності на товар переходить до покупця з моменту підписання видаткової накладної. Загальна сума договору складає 14256,00 грн, згідно зі специфікацією № 1 від 19.04.2021. Поставка товару здійснюється продавцем протягом 30 (тридцяти) днів з моменту підписання цього договору уповноваженими представниками сторін (п.п. 2.3, 2.5, 2.6 договору № 030/04/2021).

У п. 4.1 договору № 030/04/2021 сторони погодили, що цей договір набирає чинність з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання умов договору, але не більше ніж до 31.12.2021.

На виконання умов договору № 030/04/2021 позивачем здійснено поставку товару за договором на загальну суму 14256,00 грн, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями: видаткової накладної № 340 від 20.04.2021, рахунком на оплату № 654 від 19.04.2021, довіреністю на отримання ТМЦ № 131 від 20.04.2021.

Однак, як зазначив позивач у позові, відповідач свої зобов`язання з оплати поставленого товару не виконав, у зв`язку із чим за ним утворилась заборгованість по договору № 030/04/2021 в сумі 14256,00 грн.

15.05.2021 між позивачем (продавцем) та відповідачем (покупцем) укладено договір поставки № 036/05/2021 (надалі - договір № 036/05/2021), згідно умов п. 1.2. якого оплата за поставлений товар здійснюється покупцем до 15.06.2021, згідно з виставленими рахунками та накладними.

Право власності на товар переходить до покупця з моменту підписання видаткової накладної. Загальна сума договору складає 6253,44 грн, згідно зі специфікацією № 1 від 15.05.2021. Поставка товару здійснюється продавцем протягом 30 (тридцяти) днів з моменту підписання цього договору уповноваженими представниками сторін (п.п. 2.3, 2.5, 2.6 договору № 036/05/2021).

У п. 4.1 договору № 036/05/2021 сторони погодили, що цей договір набирає чинність з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання умов договору, але не більше ніж до 31.12.2021.

На виконання умов договору № 036/05/2021 позивачем здійснено поставку товару на загальну суму 6253,44 грн, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями: видаткової накладної № 419 від 17.05.2021, рахунком на оплату № 809 від 15.05.2021, довіреністю на отримання ТМЦ № 169 від 17.05.2021.

Однак, як зазначив позивачу позовній заяві, відповідач свої зобов`язання з оплати поставленого товару не виконав, у зв`язку із чим за ним утворилась заборгованість за договором 036/05/2021 у сумі 6253,44 грн.

31.05.2021 між позивачем (продавцем) та відповідачем (покупцем) укладено договір поставки № 038/05/2021 (надалі - договір № 038/05/2021), згідно умов п. 1.2. якого оплата за поставлений товар здійснюється покупцем до 30.06.2021, згідно з виставленими рахунками та накладними (п. 1.2 договору № 038/05/2021).

Право власності на товар переходить до покупця з моменту підписання видаткової накладної. Загальна сума договору складає 2594,36 грн, згідно зі специфікацією № 1 від 31.05.2021. Поставка товару здійснюється продавцем протягом 30 (тридцяти) днів з моменту підписання цього договору уповноваженими представниками сторін (п.п. 2.3, 2.5, 2.6 договору № 038/05/2021).

У п. 4.1 договору № 038/05/2021 сторони погодили, що цей договір набирає чинність з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання умов Договору, але не більше ніж до 31.12.2021.

На виконання умов договору № 038/05/2021 позивачем здійснено поставку товару на загальну суму 2594,36 грн, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями: видаткової накладної № 475 від 31.05.2021, рахунком на оплату № 916 від 31.05.2021, довіреністю на отримання ТМЦ № 189 від 31.05.2021.

Однак, як вказував у позові позивач, відповідач свої зобов`язання з оплати поставленої продукції не виконав, у зв`язку із чим за ним утворилась заборгованість за договором № 038/05/2021 у сумі 2594,36 грн.

07.06.2021 між позивачем (продавцем) та відповідачем (покупцем) укладено договір поставки № 039/06/2021 (надалі - договір № 039/06/2021), згідно умов п. 1.2. якого оплата за поставлений товар здійснюється покупцем до 30.06.2021, згідно з виставленими рахунками та накладними.

Право власності на товар переходить до покупця з моменту підписання видаткової накладної. Загальна сума договору складає 939,60 грн, згідно зі специфікацією № 1 від 07.06.2021. Поставка товару здійснюється продавцем протягом 30 (тридцяти) днів з моменту підписання цього договору уповноваженими представниками сторін (п.п. 2.3, 2.5, 2.6 договору № 039/06/2021).

У п. 4.1 договору № 039/06/2021 сторони погодили, що цей договір набирає чинність з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання умов договору, але не більше ніж до 31.12.2021.

На виконання умов договору № 039/06/2021 позивачем здійснено поставку товару за договором на загальну суму 939,60 грн, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями: видаткової накладної № 507 від 08.06.2021, рахунком на оплату № 949 від 07.06.2021, довіреністю на отримання ТМЦ № 198 від 08.06.2021.

Однак, як зазначив позивачу позові, відповідач свої зобов`язання з оплати поставленого товару не виконав, у зв`язку із чим за ним утворилась заборгованість за договором № 039/06/2021 у сумі 939,60 грн.

Крім того, до матеріалів справи позивачем додано підписаний між сторонами акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2021 по 10.10.2021, відповідно до якого станом на 10.10.2021 заборгованість відповідача за вищенаведеними договорами перед позивачем складає 60 234,46 грн.

Відповідач вищевказану заборгованість за договорами не сплатив, що і стало причиною звернення позивача до суду першої інстанції з даним позовом про стягнення з відповідача заборгованості за вищезгаданими дев`ятьма договорами в сумі 77 813,87 грн, з яких: 60 234,46 грн основного боргу, 15 058,79 грн інфляційних втрат та 2520,62 грн 3% річних.

Рішенням Господарського суду Київської області від 21.12.2022 позовні вимоги задоволено частково. Вирішено стягнути з Державного підприємства "Чайка" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Центрпостач" 60 234,46 грн основного боргу, 2519,77 грн 3% річних, 15 058,79 грн інфляційних втрат та 2480,97 грн витрат по сплаті судового збору.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

В силу вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, вивчивши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає скасуванню чи зміні з наступних підстав.

Згідно ст. ст. 173, 174, 193 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарських зобов`язань є господарський договір, до виконання якого застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

За договором поставки, згідно приписів ст. 265 Господарського кодексу України, одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Статтею 629 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.ст. 193, 202 Господарського кодексу України та ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

З матеріалів справи вбачається, що позивач свої обов`язки за договорами виконав належним чином, зокрема здійснивши поставку обумовленого товару відповідачу на загальну суму 70 329,44 грн, що підтверджується видатковими накладними: № 1366 від 28.12.2020, № 22 від 15.01.2021, № 101 від 04.02.2021, № 109 від 08.02.2021, № 266 від 30.03.2021, № 340 від 20.04.2021, № 419 від 17.05.2021, № 475 від 31.05.2021, № 507 від 08.06.2021, які підписані повноважними представниками сторін, без зауважень.

Відтак, матеріалами справи підтверджується факт отримання відповідачем від позивача товару за договорами.

Враховуючи умови специфікацій до договорів щодо строку оплати товару та вищенаведені норми чинного законодавства, строк оплати за поставлений товар є таким, що настав.

Встановивши відсутність доказів своєчасної оплати відповідачем заборгованості у сумі 60 234,46 грн, місцевий господарський суд правомірно визнав вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 60 234,46 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також, крім основної заборгованості, позивачем було заявлено до стягнення з відповідача 2520,62 грн. 3% річних та 15058,79 грн. інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість відповідача за кожним договором окремо, з урахуванням періодів нарахування та часткових оплат, згідно виконаного ним розрахунку.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі, сплата неустойки.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем, при здійсненні розрахунку 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість відповідача у сумі 6253,44 грн за договором №036/05/2021 від 15.06.2021, невірно визначено періоди нарахування 3% річних та інфляційних втрат.

Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Таким чином, відповідно до вірного розрахунку, зробленого судом першої інстанції, розмір 3% річних, нарахованих на заборгованість відповідача у сумі 6253,44 грн за договором № 036/05/2021 від 15.06.2021 за період з 16.05.2021 по 05.09.2022 складає 229,75 грн, а розмір інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість відповідача у сумі 6253,44 грн за договором №036/05/2021 від 15.06.2021 за період з 16.05.2021 по 05.09.2022 складає 1478,73 грн.

Втім, позивачем розмір інфляційних втрат визначено у сумі 1409,90 грн, тому, задоволенню підлягає визначена відповідачем сума інфляційних втрат, оскільки суд при винесенні рішення не може вийти за межі позовних вимог.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість відповідача за рештою договорів, місцевим господарським судом вірно встановлено, що розмір 3% річних та інфляційних втрат є більшим, однак, суд при винесенні рішення не може вийти за межі позовних вимог, а тому, позовні вимоги підлягають задоволенню у визначених позивачем сумах, а саме 2290,02 грн 3% річних та 15058,79 грн. інфляційних втрат.

Доводи відповідача про те, що позивачем до позовної заяви не було додано довіреностей на отримання ТМЦ, які б підтверджували передачу товару уповноваженому представнику відповідача, колегією суддів відхиляються оскільки факт надання копій вказаних документів вбачається безпосередньо з переліку додатків до позову.

Крім цього, колегія суддів зауважує на тому, що при отриманні товару відповідачем не подавалось жодних заперечень щодо неналежності виконання постачальником прийнятих за договорами зобов`язань з поставки товару, в тому числі щодо неналежної якості та неналежної комплектності.

Твердження відповідача стосовно того, що суд першої інстанції безпідставно враховував підписаний сторонами акт звірки від 10.01.2021, судовою колегією оцінюється критично, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України такий доказ не має для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Разом з тим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо, однак, за умови, що відображена в акті інформація підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб.

Аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постановах від 20.04.2021 у справі № 910/14518/19, від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18, від 19.04.2018 у справі № 905/1198/17, від 08.05.2018 у справі № 910/16725/17, від 17.10.2018 у справі № 905/3063/17, від 04.12.2019 у справі № 916/1727/17.

Інших доводів скаржника по суті заявлених вимог, які б спростували висновки суду першої інстанції, покладені в основу оскаржуваного судового рішення та впливали на його правильність в апеляційній скарзі не наведено.

В свою чергу, викладені позивачем у відзиві на апеляційну скаргу доводи є документально обґрунтованими та такими, що належним чином досліджені місцевим господарським судом при розгляді даної справи.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції надано належну оцінку усім наявним у справі доказам та правовідносинам учасників справи та ухвалено обґрунтоване рішення, яким частково задоволено позовні вимоги.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки за результатами апеляційної скарги

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив надані сторонами докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому рішення місцевого господарського суду є законним та обґрунтованим.

Таким чином, судова колегія вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженого у даній справі судового рішення не вбачається.

Судові витрати

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Чайка" залишити без задоволення, рішення Господарського суду Київської області від 21.12.2022 у справі № 911/1797/22 - без змін.

Матеріали справи № 911/1797/22 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді Ю.Б. Михальська

Т.І. Разіна