ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

"28" лютого 2023 р. Справа№ 910/11618/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Владимиренко С.В.

суддів: Ходаківської І.П.

Демидової А.М.

при секретарі судового засідання Нікітенко А.В.

за участю представників:

від позивача: Сохран Д.М.,

від відповідача: Панченко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз Збут»

на рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2021 (повний текст складно 07.12.2021)

у справі №910/11618/21 (суддя Курдельчук І.Д.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз Збут»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України»

про стягнення 834 568,90 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз Збут» (далі по тексту - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (далі по тексту - відповідач) про стягнення 834 568,90 грн збитків, які складаються з 368 722,92 грн - витрати за врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць вересень 2020 року згідно Акта №09-2020- від 30.09.2020, 302 899,51 грн - грошові кошти, що становлять вартість залишених в ГТС 32,58396 тис. куб.м. обсягу природного газу в результаті вчинення Оператором безпідставних балансуючих дій, щодо яких позивач не зміг розпорядитися в результаті порушення відповідачем зобов`язань за Договором та Кодексом ГТС; 162 946,47 грн - грошові кошти у розмірі, що становлять витрати за результатом безпідставно нарахованих плат за відсутності послуги врегулювання щодобових небалансів (неіснуючих балансуючих дій), що є різницею між нарахованими Оператором ГТС до сплати Замовнику вартості позитивних добових небалансів та нарахованими Оператором ГТС до сплати Замовником вартості негативних добових небалансів за результатом газових діб (D)/газового місяця вересня 2020 року, та стягнення судових витрат.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що відповідачем під час врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць вересень 2020 року не виконано умови п.п. 2.1, 2.2, абз. 2, 10 п. 3.1, абз. 3 п. 7.1, п. 9.2 Договору на транспортування природного газу від 18.12.2019 № (далі по тексту - Договір) та порушено умови п. 3 розділу ХІІІ, п. 3 глави 1, п. 1-3 глави 5, глави 6 розділу ХІV Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2493 (далі по тексту - Кодекс ГТС), в результаті чого позивачу завдано збитки на спірну суму.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.11.2021 у справі №910/11618/21 у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив із недоведеності позивачем розміру збитків, алгоритм їх розрахунку. Позивачем не доведено суду наявності будь-яких неточностей, помилок чи порушень норм Договору, Кодексу ГТС з боку відповідача. Водночас суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідачем здійснювалось балансування газотранспортної системи, зокрема і щодо реальних витрат, пов`язаних із балансуванням мережі шляхом придбання природного газу за договорами купівлі-продажу. З огляду на наявність у позивача негативних та позитивних щодобових небалансів за вересень 2020 року, відповідачем було здійснено врегулювання таких небалансів і застосовано плату за небаланси, визначену у відповідності до положень глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз Збут» (далі по тексту - апелянт) звернулося до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2022 у справі №910/11618/21 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги позивач посилається на те, що у вересні 2020 року у Оператора ГТС не було передумов для здійснення врегулювання щодобових небалансів шляхом вчинення балансуючих дій замовникам послуг транспортування, у тому числі позивачу; не було договору на отримання послуг балансування, а витрати за наданими договорами купівлі-продажу не пов`язані з балансуванням системи чи врегулювання щодобових небалансів позивача; у відповідача не було ресурсу на кожну газову добу для врегулювання щодобових небалансів позивача або здійснення продажу газу, спожитого його споживачами; у відповідача не було правових підстав здійснювати розрахунки та отримувати плати з позивача за послуги, які не були надані відповідачем. Зазначене, за твердженням позивача, свідчить про відсутність у Оператора ГТС понесених витрат або неналежність таких витрат до вчинення балансуючих дій, на підставі яких мали формуватися ціни придбання/продажу природного газу, як наслідок плата за небаланс у вересні 2020 року згідно Акта врегулювання щодобового небалансу є протиправною, та такою, що спричинили позивачу збитки у розмірі 834 568,90 грн, які складаються з 368 722,92 грн - витрати за врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць вересень 2020 року згідно Акта №09-2020- від 30.09.2020, 302 899,51 грн - грошові кошти, що становлять вартість залишених в ГТС 32,58396 тис. куб.м. обсягу природного газу в результаті вчинення Оператором безпідставних балансуючих дій, щодо яких позивач не зміг розпорядитися в результаті порушення відповідачем зобов`язань за Договором та Кодексом ГТС; 162 946,47 грн - грошові кошти у розмірі, що становлять витрати за результатом безпідставно нарахованих плат за відсутності послуги врегулювання щодобових небалансів (неіснуючих балансуючих дій), що є різницею між нарахованими Оператором ГТС до сплати Замовнику вартості позитивних добових небалансів та нарахованими Оператором ГТС до сплати Замовником вартості негативних добових небалансів за результатом газових діб (D)/газового місяця вересня 2020 року.

Разом із апеляційною скаргою позивачем заявлено клопотання про витребування доказів, за яким позивач просить суд апеляційної інстанції витребувати у відповідача документи та інформацію за табличною формою згідно додатку 1, якими підтверджується:

1. Наявність у період вересня 2020 року відхилення технічних параметрів роботи газотранспортної системи від звичайного рівня функціонування газотранспортної системи (вказати межі мінімальних/максимальних/ фактичних рівнів тиску в фізичних точках входу/виходу ГТС), за відхилення звичайної роботи яких була потреба у період вересня 2020 року вжиття відповідачем заходів, які мають вчинятися оператором за існування загрози цілісності газотранспортної системи, передбачених розділом ХІІІ Кодексу ГТС;

2. Обсяг наявного на праві власності у ТОВ «Оператора газотранспортної системи України» станом на кожну газову добу вересня 2020 року природного газу, що використовується протягом газового місяця вересня 2020 року для забезпечення власної господарської діяльності (для власних виробничо-технічних потреб, покриття витрат та виробничо-технологічних витрат);

3. Обсяг, ціна та вартість використаного ТОВ «Оператора газотранспортної системи України» природного газу кожної газової доби вересня 2020 року для забезпечення власної господарської діяльності (для власних виробничо-технічних потреб, покриття втрат та виробничо-технологічних витрат);

4. Обсяг наявного на праві власності у ТОВ «Оператора газотранспортної системи України» станом на кожну добу вересня 2020 року природного газу, що використовувався протягом кожної газової доби газового місяця вересня 2020 року для забезпечення обов`язку з балансування газотранспортної системи/здійснення врегулювання щодобових небалансів;

5. Обсяг, ціна та вартість природного газу придбаного/проданого кожної газової доби газового місяця вересня 2020 року внаслідок отримання послуг балансування для забезпечення балансування газотранспортної системи/здійснення врегулювання небалансів та для формування маржинальних цін продажу/придбання природного газу;

6. Розмір витрат понесених ТОВ «Оператора газотранспортної системи України» пов`язаних із здійсненням балансування системи/закупівлю послуг балансування у вересні 2020 року (з розбивкою витрат на кожну газову добу вересня 2020 року);

7. Обсяг купленого ТОВ «Оператора газотранспортної системи України» природного газу у замовників послуг транспортування на виконання п. 9.2 Договорів транспортування в обсягах їхніх позитивних добових небалансів кожної газової доби вересня 2020 року;

8. Обсяг проданого ТОВ «Оператора газотранспортної системи України» замовникам послуг транспортування природного газу на виконання п. 9.2 Договорів транспортування в обсягах їхніх негативних добових небалансів кожної газової доби вересня 2020 року.

Клопотання мотивоване тим, що вказані докази є обов`язковими для з`ясування, необхідні підтвердження/спростування фактів, які суд першої інстанції визнав встановленими за недоведеністю належними, вірогідними та достовірними доказами здійснення відповідачем щодобового врегулювання небалансів позивача, як замовника за договором послуг транспортування природного газу; наявність витрат у позивача на підставі, яких мали формуватися ціни купівлі/продажу позитивного та негативного небалансу; відповідність даних, зазначених позивачем в Акті врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць вересень 2020 року.

Також позивачем до апеляційної скарги подано клопотання про призначення комплексної судової експертизи, на вирішення експерта поставити наступні питання:

1. Чи дійсно у вересні 2020 року існувала загроза цілісності газотранспортної системи? Якщо так, якими документами це підтверджується? Якщо так, то визначити як величина відхилень обсягів підтверджених замовникам послуг транспортування номінацій вплинула на величину відхилення технічних параметрів від їх звичайного рівня?

2. Чи були підстави для вчинення балансування газотранспортної системи, у разі відсутності у вересні 2020 року дійсної ситуації з відхилення технічних параметрів роботи газотранспортної системи ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» від звичайного рівня функціонування газотранспортної системи по причині недотримання замовниками послуг транспортування своїх підтверджених номінацій?

3. Чи підтверджується документально вжиття ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» у вересні 2020 року заходів, передбачених розділом ХІІІ Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2493?

4. Чи підтверджується документально придбання оператором газотранспортної системи - ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» у вересні 2020 року природного газу для забезпечення власної господарської діяльності (у тому числі для власних виробничо-технічних потреб, покриття витрат та виробничо-технологічних витрат) у власників природного газу на загальних підставах та ринкових умовах?

5. Чи підтверджується документально придбання оператором газотранспортної системи - ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» у вересні 2020 року послуг балансування?

6. Чи підтверджується документально витрати оператора газотранспортної системи - ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» на підставі яких мали формуватися маржинальні ціни продажу/придбання природного газу у вересні 2020 року відповідно до п. 11 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС?

7. Який метод розрахунку маржинальної ціни придбання/продажу природного газу необхідно було застосовувати Оператору ГТС у вересні 2020 року?

8. Чи відповідає Акт врегулювання щодобових небалансів №09-2020- від 30.09.2020 вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»?

9. Чи підтверджується документально обґрунтованість та арифметично розмір складових розрахунку збитків, заявлений ТОВ «Чернігів збут» позовними вимогами?

Клопотання про призначення судової комплексної технічної та економічної експертизи обґрунтоване тим, що для з`ясування всіх обставин справи та об`єктивного розгляду справи необхідні висновки фахівців із спеціальними знаннями на предмет встановлення реальності вчинення Оператором ГТС балансуючих дій, визначення належності та відповідності витрат відповідача за договорами купівлі-продажу природного газу, як таких, що пов`язані із балансуванням системи, та розрахунку вартості послуг, належність даних, застосованих позивачем при розрахунку збитків.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 28.12.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз Збут» у справі №910/11618/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Владимиренко С.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), судді: Андрієнко В.В., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.12.2021 у справі №910/11618/21 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи. Відкладено розгляд питання про відкриття, повернення, залишення без руху або відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз Збут».

Матеріали справи №910/11618/21 надійшли на адресу Північного апеляційного господарського суду 05.01.2022.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді, судді-доповідача Владимиренко С.В. з 04.01.2022 по 06.01.2022 включно у відпустці, судді Корсака В.А. який входить до складу колегії суддів і не є суддею - доповідачем, у відпустці з 10.01.2022 по 14.01.2022 включно, розгляд питання щодо відкриття, залишення без руху поданої апеляційної скарги здійснено після виходу судді з відпустки.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз Збут» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2021 у справі №910/11618/21. Товариству з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» запропоновано надати суду до 10.02.2022 міркування щодо заявлених позивачем клопотань. Учасникам справи надано право подати відзив на апеляційну скаргу, заяви, клопотання, пояснення до 10.02.2022. Розгляд апеляційної скарги призначено на 24.02.2022 о 10 год. 45 хв.

09.02.2022 на адресу Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, за яким відповідач просить суд апеляційної інстанції поновити строк на подання Акта позапланової перевірки №525 від 19.10.2021, проведеної Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, долучити до матеріалів справи №910/11618/21 копію Акта позапланової перевірки №525 від 19.10.2021 та врахувати цей доказ під час прийняття рішення у справі. У задоволенні клопотання позивача про призначення судової комплексної технічної та економічної експертизи, та клопотання про витребування доказів відмовити. Апеляційну скаргу позивача на рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2021 у справі №910/11618/21 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на те, що він належним чином виконав свої зобов`язання, передбачені Договором та Кодексом ГТС щодо здійснення балансування газотранспортної системи у вересні 2020 року та врегулювання небалансів за вказаний період (в розрізі кожної доби).

Також відповідач зазначає, що ним здійснено розрахунок маржинальної ціни у відповідності та в порядку передбаченому Кодексом ГТС із застосуванням величини коригування у розмірі 20% як до маржинальної ціни продажу придбаного газу (-20%), так і до маржинальної ціни придбаного природного газу (+20%).

Крім того, умовами п. 9.3 Договору передбачено, що обов`язок Замовника послуг щодо сплати щодобових небалансів виникає саме у разі наявності перевищення вартості щодобових негативних наслідків протягом звітного газового місяця над загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця (вказаний обов`язок не виникає у разі різниці обсягів негативного та позитивного небалансу). Скаржником не спростовано висновків, викладених судом першої інстанції у рішенні від 24.11.2021, зокрема, щодо правомірності дій відповідача по балансуванню ГТС та визначенню маржинальної ціни у вересні 2020 року, та відсутності у позивача збитків як таких.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (далі по тексту - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

На обґрунтування поновлення строку для подання Акта позапланової перевірки №525 від 19.10.2021, проведеної Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг відповідач посилається на те, що вказаний доказ з`явився вже під час розгляду справи №910/11618/21 Господарським судом міста Києва по суті.

Згідно із ч.ч. 3, 4 ст. 80 ГПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Позивач не навів суду апеляційної інстанції поважності причин неможливості подання такого доказу до суду першої інстанції, тоді як такий доказ був у відповідача на момент розгляду справи у суді першої інстанції і відповідач мав право заявити клопотання в порядку ч. 4 ст. 80 ГПК України, проте таким правом не скористався.

17.02.2022 на адресу Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшли письмові пояснення у справі №910/11618/21.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-IX у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено воєнний стан в Україні, строк дії якого продовжено Указом Президента України №133/2022 від 14.03.2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.03.2022 № 2119-IX, Указом Президента України №259/2022 від 18.04.2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 21.04.2022 № 2212-IX та Указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22.05.2022 № 2263-IX.

Наказом Північного апеляційного господарського суду №1 від 03.03.2022 тимчасово до усунення обставин, які зумовили загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників суду, в умовах воєнної агресії проти України зупинено здійснення судочинства Північним апеляційним господарським судом.

Наказом Північного апеляційного господарського суду № 11 від 31.03.2022 відновлено здійснення судочинства Північним апеляційним господарським судом.

У період з 04.04.2020 по 08.04.2022 та з 11.04.2022 по 15.04.2022 головуючий суддя Владимиренко С.В. перебувала у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2022 справу №910/11618/21 призначено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз Збут» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2021 у справі №910/11618/21 на 09.06.2022 на 11:00 год.

У судовому засіданні 09.06.2022 протокольною ухвалою оголошено перерву до 23.06.2022 о 10 год. 40 хв.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.06.2022 у зв`язку з перебуванням судді Андрієнко В.В. у відпустці з 22.06.2022 по 24.06.2022, сформовано для розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз Збут» у справі №910/11618/21 колегію суддів у складі: головуючий суддя Владимиренко С.В., судді: - Корсак В.А., Демидова А.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз Збут» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2021 у справі №910/11618/21 прийнято до провадження вказаною колегією суддів. Справу №910/11618/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз Збут» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2021 призначено до розгляду на 12.07.2022 на 12 год. 40 хв.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.07.2022 зупинено провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз Збут» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2021 у справі № 910/11618/20 до перегляду Великою Палатою Верховного Суду постанови Північного апеляційного господарського суду від 07.07.2021 року у справі №910/11273/20.

Постановою Верховного Суду від 04.10.2022 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» залишено без задоволення. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 12.07.2022 у справі №910/11618/21 залишено без змін.

23.12.2022 на адресу Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про прийняття рішення Великою Палатою Верховного Суду від 02.11.2022 у справі №910/11273/20 та надання пояснення у справі №910/11618/21 з урахування висновків Великої Палати Верховного Суду у справі №910/11273/20.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз Збут» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2021 у справі №910/11618/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Владимиренко С.В., судді: Демидова А.М., Ходаківська І.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.12.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз Збут» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2021 у справі №910/11618/21 прийнято до розгляду у складі колегії суддів: головуючий суддя Владимиренко С.В., судді: Демидова А.М., Ходаківська І.П. Поновлено провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз Збут» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2021 у справі №910/11618/21. Розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз Збут» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2021 у справі №910/11618/21 призначено на 07.02.2023 о 12 год. 40 хв.

01.02.2023 на електронну пошту Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшли пояснення з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, зроблені за результатами розгляду справи №910/11273/20.

У судовому засіданні 07.02.2023 протокольною ухвалою оголошено перерву до 28.02.2023 до 12 год 00 хв.

У судовому засіданні 28.02.2023 представник позивача підтримала клопотання про витребування доказів та призначення судової комплексної технічної та економічної експертизи, просила суд апеляційної інстанції їх задовольнити.

У судовому засіданні 28.02.2023 представник відповідача заперечив проти задоволення клопотань відповідача про витребування доказів та призначення судової комплексної технічної та економічної експертизи.

Колегія суддів, порадившись на місці, дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотань позивача про витребування доказів та призначення судової комплексної технічної та економічної експертизи.

За приписами ч.ч. 1, 3 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що Господарський суд міста Києва ухвалою від 22.07.2021 про відкриття провадження у справі №910/11618/21 витребовував у відповідача документи та інформацію, якими підтверджується: обсяг наявного на праві власності у ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» станом на кожну газову добу вересня 2020 року природного газу, що використовувався протягом газового місяця вересня 2020 року для забезпечення власної господарської діяльності (для власних виробничо-технічних потреб, покриття втрат та виробничо-технологічних витрат); обсяг, ціна та вартість використаного ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» природного газу кожної газової доби вересня 2020 року для забезпечення власної господарської діяльності (для власних виробничо - технічних потреб, покриття втрат та виробничо-технологічних витрат); обсяг наявного на праві власності у ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» за договорами балансування станом на кожну газову добу вересня 2020 року природного газу, що використовувався протягом кожної газової доби газового місяця вересня 2020 року для забезпечення обов`язку з балансування газотранспортної системи/здійснення врегулювання щодобових небалансів; обсяг, ціна та вартість природного газу придбаного/проданого кожної газової доби газового місяця вересня 2020 року внаслідок отримання послуг балансування для забезпечення балансування газотранспортної системи/здійснення врегулювання небалансів та для формування маржинальних цін продажу/придбання природного газу; розмір витрат понесених ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» пов`язаних із здійсненням балансування системи/закупівлею послуг балансування у вересні 2020 році (з розбивкою витрат на кожну газову добу вересня 2020 року); обсяг купленого ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» природного газу у замовників послуг транспортування на виконання п.9.2 договорів транспортування природного газу в обсягах їхніх позитивних добових небалансів кожної газової доби вересня 2020 року; обсяг проданого ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» замовникам послуг транспортування природного газу на виконання п. 9.2 Договорів транспортування природного газу в обсягах їхніх негативних добових небалансів кожної газової доби вересня 2020 року.

03.09.2021 відповідач надав суду першої інстанції у запереченні на відповідь на відзив на позов інформацію витребувану судом. (т. 3 а.с. 1-33).

Таким чином, відповідач виконав вимоги суду першої інстанції, а тому суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про витребування доказів по питаннях з другого по восьме.

Щодо першого питання, зазначеного у клопотанні позивача про витребування доказів, то позивач в порушення вимог ст.ст. 80, 81, ч. 3 ст. 269 ГПК України не навів та не довів суду апеляційної інстанції об`єктивної неможливості заявлення такого клопотання у суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу учасників справи на те, що на стадії апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями збирати нові докази, оскільки допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення норм процесуального права, зокрема ст. 269 ГПК України, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів.

Щодо клопотання про призначення судової комплексної технічної та економічної експертизи, то слід зазначити, що позивач допустив порушення процесуальних вимог у зв`язку із чим такі клопотання були залишені судом першої інстанції без розгляду та звернувся із таким клопотанням до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Суд звертає увагу позивача на предмет позову - збитки, розмір яких та наявність всіх елементів цивільного правопорушення в силу ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ч. 74 ГПК України покладається на позивача, а відсутність вини доводиться відповідачем. При цьому за статтею 98 ГПК України предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції відмовляє у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів та у задоволенні клопотання про призначення судової комплексної технічної та економічної експертизи.

Представник позивача у судовому засіданні 28.02.2023 підтримав вимоги та доводи своєї апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції її задовольнити, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2021 у справі №910/11618/21 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача у судовому засіданні 28.02.2023 заперечив проти задоволення апеляційної скарги позивача, просив суд апеляційної інстанції відмовити у її задоволенні, а рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2021 у справі №910/11618/21 залишити без змін.

Розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги, відзиву на неї, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

18.12.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (Оператор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз Збут» (Замовник) було укладено Договір транспортування природного газу № (далі по тексту - Договір), за яким Оператор надає Замовнику послуги транспортування природного газу (послуги) на умовах, визначених ним, а Замовник сплачує Оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг. (т. 1 а.с. 24-30).

Згідно з п. 2.2 Договору послуги надаються на умовах, визначених у Кодексу, з урахуванням особливостей, передбачених цим Договором.

Замовник погоджується з тим, що обов`язковою умовою надання послуги є доступ Замовника до інформаційної платформи на підставі Правил надання доступу до інформаційної платформи, розміщених на веб-сайті Оператора. Підписанням цього Договору Замовник підтверджує, що він ознайомлений із Правилами надання доступу до інформаційної платформи, розміщеними на веб-сайті Оператора, та надає згоду на їх застосування та дотримання.

Відповідно до п. 2.3 Договору послуги, які можуть бути надані Замовнику за цим Договором: послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (розподіл потужності); послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (транспортування); послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (балансування).

Згідно із п.п. 2.5, 2.6 Договору Замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі газотранспортної системи, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2493 (далі по тексту - Кодекс ГТС), подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у Договорі. Оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим Договором, протягом погоджених термінів.

За змістом п. 4.1 Договору Замовник зобов`язаний здійснити у термін до 5 робочих днів з дня виставлення рахунка оплату вартості добових небалансів, якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів Замовника протягом звітного газового місяця.

У відповідності до п. 5.1 Договору порядок комерційного обліку природного газу (у тому числі приладового) та перевірки комерційних вузлів обліку, а також порядок приймання-передачі природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи та визначення і перевірки параметрів якості в цих точках здійснюються сторонами відповідно до вимог Кодексу ГТС та з урахуванням цього Договору.

Положеннями п. 7.1 Договору встановлено, що вартість послуг розраховується за балансування - за фактичною вартістю, яка визначається відповідно до порядку, встановленого Кодексом.

У розділі IX Договору «Визначення вартості щодобових небалансів та порядок розрахунків за них» визначено:

9.1. Сторони дійшли згоди, що у разі виникнення у Замовника добового небалансу Оператор здійснює купівлю/продаж природного газу Замовнику в обсягах добового небалансу.

9.2. У разі виникнення у Замовника негативного добового небалансу Оператор здійснює продаж Замовнику, а Замовник купівлю у Оператора природного газу в обсягах негативного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом ХІV Кодексу.

У разі виникнення у Замовника позитивного добового небалансу Оператор здійснює купівлю у Замовника, а Замовник продаж природного газу Оператору в обсягах позитивного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом ХІV Кодексу.

9.3. У випадку якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця, Оператор до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, надсилає Замовнику рахунок на оплату за добовий небаланс (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця). Замовник має оплатити рахунок на оплату за добовий небаланс у термін до 5 робочих днів, крім вартості послуг, визначених абзацом другим цього пункту.

9.4. У випадку якщо загальна вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця, Оператор до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, повідомляє Замовника про розмір грошових коштів, які підлягають виплаті Замовнику (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця). Виплата грошових коштів здійснюється на рахунок Замовника у термін до 5 робочих днів з дня повідомлення. За заявою Замовника Оператор може здійснити зарахування плати за добовий небаланс на користь Замовника в якості попередньої оплати за добовий небаланс наступних періодів.

9.6. Розбіжності щодо вартості щодобових небалансів підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість добових небалансів, яку Замовник зобов`язаний сплатити у строк, визначений п. 9.3 цього Договору, визначається за даними Оператора.

Відповідно до п. 11.4 Договору врегулювання щодобових небалансів оформлюються одностороннім актом за підписом Оператора на весь обсяг щодобових небалансів. В акті зазначаються щодобові обсяги небалансів, а також ціни, за якими оператор врегулював щодобові небаланси (у розрізі кожної доби).

Цей Договір набирає чинності з дня його укладення, а в частині транспортування природного газу з 7:00 години 1 січня 2020 року (включно) у разі настання таких відкладальних обставин: надання Оператору остаточного рішення про сертифікацію Регулятором, прийнятого з урахуванням висновку Секретаріату Енергетичного Співтовариства; наявність у Оператора права на провадження діяльності з транспортування природного газу.

Цей Договір діє до 31 грудня 2022 року, а в частині розрахунків - до їх повного виконання (п. 17.1 Договору).

30.09.2020 Оператором було здійснено врегулювання небалансів Замовника за вересень 2020 року, про що складено Акт №09-2020- врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць вересень 2020 року, відповідно до якого визначено, що плата за добовий небаланс природного газу за газовий місяць, що підлягає оплаті Замовником (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця) становить 368 722,92 грн. (т.1 а.с. 48-49).

Відповідач виставив позивачу рахунок №09-2020- від 30.09.2020 на оплату 368 722,92 грн - добовий небаланс за вересень 2020 року, який позивачем оплачений згідно платіжного доручення №7297 від 19.10.2020. (т.1 а.с. 50, 53).

Спір у даній справі виник через те, що позивач вважає, що йому завдано відповідачем збитки внаслідок погашення ним на підставі Договору визначених відповідачем в Акті врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць вересень 2020 року №09-2020- від 30.09.2020 суми вартості врегулювання щодобових небалансів за вересень 2020 року на суму 368 722,92 грн; грошові кошти у розмірі 302 899,51 грн, що становлять вартість залишених в ГТС 32,58396 тис. куб.м. обсягу природного газу в результаті вчинення Оператором безпідставних балансуючих дій, щодо яких позивач не зміг розпорядитися в результаті порушення відповідачем зобов`язань за Договором та Кодексом ГТС; грошові кошти у розмірі 162 946,47 грн, що становлять витрати за результатом безпідставно нарахованих плат за відсутності послуги врегулювання щодобових небалансів (неіснуючих балансуючих дій), що є різницею між нарахованими Оператором ГТС до сплати Замовнику вартості позитивних добових небалансів та нарахованими Оператором ГТС до сплати Замовником вартості негативних добових небалансів за результатом газових діб (D)/газового місяця вересня 2020 року.

За приписами ст. 16 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 224 Господарського кодексу України (далі - ГК України) визначено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з п. 1 ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною;

неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною;

матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Тобто, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує її інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у не одержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.

Реальні збитки - це втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Упущена вигода - це доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи (така поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці - діях або бездіяльності). Під збитками розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага тощо. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками виражається в тому, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки. Вина заподіювача збитків є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

Верховний Суд у ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи.

Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Близький за змістом правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17.

При цьому, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками.

Тобто, твердження позивача щодо наявності підстав для стягнення збитків, зокрема в контексті наявності збитків та їх розміру, протиправності поведінки заподіювача збитків та існування причинного зв`язку такої поведінки із заподіяними збитками, ураховуючи принципи змагальності, диспозитивності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, підлягає доведенню саме позивачем. Аналогічний правовий висновок щодо необхідності доведення збитків викладено у постанові Верховного Суду від 22.06.2022 у справі № 904/5328/21.

Протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Натомість відповідачу потрібно довести відсутність його вини у завданні збитків позивачу. Подібні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17.11.2020 у справі №925/1289/19.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

За твердженням позивача дані щодо врегулювання щодобових небалансів за вересень 2020 року зазначені Оператором в Акті врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць від 30.04.2019 №04-2019- сформовані з порушенням п.п. 2.1, 2.2, абз. 2, 10 п. 3.1, абз. 3 п. 7.1, п. 9.3 Договору та п. 3 розділу XIII, п. 3 глави 1, п.п. 1-3 глави 5, глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС, отже є неналежними та необґрунтованими, що призвело до завдання позивачу збитків.

За умовами Договору у разі виникнення у Замовника негативного добового небалансу Оператор здійснює продаж Замовнику, а Замовник купівлю у Оператора природного газу в обсягах негативного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом ХІV Кодексу. У разі виникнення у Замовника позитивного добового небалансу Оператор здійснює купівлю у Замовника, а Замовник продаж природного газу оператору в обсягах позитивного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом ХІV Кодексу (п. 9.2 Договору).

У випадку якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця, Оператор до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, надсилає Замовнику рахунок на оплату за добовий небаланс (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця). Замовник має оплатити рахунок на оплату за добовий небаланс у термін до 5 робочих днів, крім вартості послуг, визначених абзацом другим цього пункту (п. 9.3 Договору).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2497, в редакції змін та доповнень, внесених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 22.04.2019 №580, затверджено Типовий договір транспортування природного газу та встановлено обов`язок відповідних суб`єктів господарювання привести свої договірні відносини у відповідність із положеннями Типового договору.

Основою правового регулювання відносин з транспортування природного газу є передусім положення Закону України «Про ринок природного газу» , Кодексу ГТС, у тому числі щодо питань ціноутворення, яким має відповідати також договірне регулювання.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про ринок природного газу» правила балансування повинні бути справедливими, недискримінаційними, прозорими та обумовленими об`єктивними чинниками.

Такі правила мають відображати реальні потреби газотранспортної системи з урахуванням ресурсів у розпорядженні оператора газотранспортної системи.

Такі правила мають бути засновані на ринкових принципах.

Такі правила мають створювати економічні стимули для балансування обсягів закачування і відбору природного газу самими замовниками.

Розмір плати за небаланси замовників визначається виходячи із обґрунтованих та реальних витрат оператора газотранспортної системи, пов`язаних із здійсненням балансування. При визначенні розміру плати за небаланси замовників не допускається перехресне субсидіювання між замовниками, у тому числі шляхом збільшення вартості приєднання нових об`єктів замовників до газотранспортної системи.

Оператор газотранспортної системи повинен забезпечити замовників безкоштовною, достатньою, своєчасною та достовірною інформацією про статус балансування в межах інформації, що знаходиться у розпорядженні оператора газотранспортної системи у відповідний момент часу. Така інформація має надаватися відповідному замовнику в електронному форматі.

У статті 38 вказаного Закону зазначено, що права та обов`язки оператора газорозподільної системи визначаються цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, кодексом газотранспортної системи, кодексом газорозподільних систем, а також договором розподілу природного газу.

З метою виконання функцій, передбачених частиною першою статті 37 цього Закону, оператор газорозподільної системи зобов`язаний, зокрема, вживати заходів з метою забезпечення безпеки постачання природного газу, в тому числі безаварійної та безперебійної роботи газорозподільної системи; вживати інших заходів, необхідних для безпечної та стабільної роботи газорозподільної системи, що передбачені цим Законом або не суперечать законодавству.

За приписами глави 1 розділу І Кодексу ГТС, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, терміни, що використовуються в цьому Кодексу, мають такі значення, зокрема балансування системи - діяльність, яка здійснюється оператором газотранспортної системи в рамках надання послуг транспортування, що полягає у врівноваженні попиту та пропозиції природного газу у газотранспортній системі, що охоплює фізичне балансування та комерційне балансування; небаланс - різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається відповідно до алокації.

Розділом XIV Кодексу ГТС врегульовано комерційне балансування.

Згідно з п. 1 глави 1 вказаного розділу Кодексу ГТС замовники послуг транспортування відповідають за збалансованість своїх портфоліо балансування протягом періоду балансування для мінімізації потреб оператора газотранспортної системи у вчиненні дій із врегулювання небалансів, передбачених цим Кодексом. Періодом балансування є газова доба (D).

При розрахунку небалансу замовників послуг транспортування оператор газотранспортної системи враховує всі обсяги природного газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування, переданого до газотранспортної системи та відібраного з газотранспортної системи (п. 2 глави 1 Розділу XIV Кодексу ГТС).

Перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу є негативним небалансом, а перевищення обсягів переданого природного газу над обсягами відібраного природного газу - позитивним небалансом (п. 3 глави 1 Розділу XIV Кодексу ГТС).

У відповідності до п.п. 2, 3, 4, 5, 6, 8, 10, 11, 12, 17, 18 глави 6 Розділу XIV Кодексу ГТС у випадку якщо сума подач природного газу замовника послуг транспортування природного газу за газову добу не дорівнює сумі відборів природного газу замовника послуг транспортування природного газу за цю газову добу, вважається, що у замовника послуг транспортування природного газу є добовий небаланс і до нього застосовується плата за добовий небаланс.

Оператор газотранспортної системи на підставі попередніх алокацій подач та відборів замовника послуг транспортування природного газу (з урахуванням обсягів природного газу, відчужених чи набутих на віртуальній торговій точці) щодобово не пізніше ніж о 15:00 UTC (17:00 за київським часом) годині для зимового періоду або о 14:00 UTC (17:00 за київським часом) годині для літнього періоду після закінчення газової доби (D) надає кожному замовнику послуг транспортування природного газу інформацію про його попередній добовий небаланс та розрахунок попередньої вартості за добовий небаланс.

Плата за добовий небаланс має відображати витрати та враховувати вартість вчинення балансуючих дій оператором газотранспортної системи, а також коригування, визначене відповідно до вимог цієї глави.

Плата за добовий небаланс має бути відображена окремо в рахунках оператора газотранспортної системи, що виставляються замовнику послуг транспортування природного газу.

Плата за добовий небаланс застосовується таким чином:

якщо обсяг добового небалансу замовника послуг транспортування природного газу за газову добу є позитивним, то вважається, що замовник послуг транспортування природного газу на підставі попередньої згоди, наданої на умовах договору на транспортування природного газу, продав оператору газотранспортної системи природний газ в обсязі добового небалансу і, відповідно, має право на отримання грошових коштів від оператора газотранспортної системи у розмірі плати за добовий небаланс;

якщо добовий небаланс замовника послуг транспортування природного газу за газову добу є негативним, то вважається, що замовник послуг транспортування природного газу на підставі попередньої згоди, наданої на умовах договору на транспортування природного газу, придбав природний газ в оператора газотранспортної системи в обсязі добового небалансу та повинен сплатити оператору газотранспортної системи плату за добовий небаланс.

Для цілей розрахунку плати за добовий небаланс ціна, що застосовується (крім випадку обсягів небалансу, який виник у рамках виконання спеціальних обов`язків, в установленому порядку покладених Кабінетом Міністрів України на суб`єктів ринку природного газу на підставі статті 11 Закону України «Про ринок природного газу»), визначається як:

маржинальна ціна продажу природного газу, якщо обсяг добового небалансу замовника послуг транспортування природного газу за газову добу є позитивним (тобто коли подачі замовника послуг транспортування природного газу протягом газової доби перевищують його відбори);

маржинальна ціна придбання природного газу, якщо обсяг добового небалансу замовника послуг транспортування природного газу за газову добу є негативним (тобто коли відбори замовника послуг транспортування протягом газової доби перевищують його подачі).

З метою визначення маржинальної ціни продажу, маржинальної ціни придбання й середньозваженої ціни оператором газотранспортної системи використовується інформація про операції, що відбуваються на торговій платформі, вибір якої погоджений Регулятором.

У випадку непогодження Регулятором відповідно до пункту 10 цієї глави торгової платформи маржинальна ціна продажу та маржинальна ціна придбання розраховуються для кожної газової доби таким чином:

маржинальна ціна продажу визначається шляхом зменшення вартості природного газу, придбаного оператором газотранспортної системи внаслідок отримання послуг балансування за цю газову добу, на величину коригування;

маржинальна ціна придбання визначається шляхом збільшення вартості природного газу, придбаного оператором газотранспортної системи внаслідок отримання послуг балансування за цю газову добу, на величину коригування.

У випадку якщо відповідно до пунктів 9 - 11 цієї глави визначення маржинальної ціни продажу та маржинальної ціни придбання природного газу є неможливим, формування ціни здійснюється наступним чином:

маржинальна ціна продажу визначається відповідно до ціни закупівлі природного газу оператором газотранспортної системи, яка сформувалася протягом газового місяця (М-1), зменшеної на величину коригування;

маржинальна ціна придбання визначається відповідно до ціни закупівлі природного газу оператором газотранспортної системи, яка сформувалася протягом газового місяця (М-1), збільшеної на величину коригування;

ціна закупівлі природного газу оператором газотранспортної системи, яка сформувалася протягом газового місяця (М-1), публікується оператором газотранспортної системи на інформаційній платформі та/або на його веб-сайті.

Оператор газотранспортної системи до 12 числа газового місяця, наступного за звітним, надає замовнику послуг транспортування природного газу в електронному вигляді через інформаційну платформу інформацію про остаточні щодобові подачі та відбори (у розрізі споживачів замовника послуг транспортування природного газу), обсяги та вартість щодобових небалансів у звітному газовому місяці.

У випадку якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця, оператор газотранспортної системи до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, надсилає замовнику послуг транспортування природного газу рахунок на оплату за добовий небаланс (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця). Замовник послуг транспортування природного газу має оплатити рахунок на оплату за добовий небаланс у строк до 20 числа місяця, наступного за звітним.

30.09.2020 Оператором було здійснено врегулювання небалансів Замовника за вересень 2020 року, про що складено Акт №09-2020- врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць вересень 2020 року, відповідно до якого визначено, що плата за добовий небаланс природного газу за газовий місяць, що підлягає оплаті Замовником (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця) становить 368 722,92 грн.

Визначаючи вартість щодобових небалансів позивачем було застосовано розрахунок маржинальної ціни придбання/продажу відповідно до п. 7, п. 11, п. 14, п. 15 глави 6 Розділу XIV Кодексу ГТС.

У п. 7 глави 6 Розділу XIV Кодексу ГТС для розрахунку плати за добовий небаланс для кожного замовника послуг транспортування природного газу оператор газотранспортної системи множить остаточний обсяг добового небалансу на ціну, що застосовується відповідно до пунктів 8-11 цієї глави.

Для цілей розрахунку плати за добовий небаланс ціна, що застосовується (крім випадку обсягів небалансу, який виник у рамках виконання спеціальних обов`язків, в установленому порядку покладених Кабінетом Міністрів України на суб`єктів ринку природного газу на підставі статті 11 Закону України «Про ринок природного газу»), визначається як: маржинальна ціна продажу природного газу, якщо обсяг добового небалансу замовника послуг транспортування природного газу за газову добу є позитивним (тобто коли подачі замовника послуг транспортування природного газу протягом газової доби перевищують його відбори); маржинальна ціна придбання природного газу, якщо обсяг добового небалансу замовника послуг транспортування природного газу за газову добу є негативним (тобто коли відбори замовника послуг транспортування протягом газової доби перевищують його подачі) (п. 8 глави 6 Розділу XIV Кодексу ГТС).

Відповідно до п. 11 глави 6 Розділу XIV Кодексу ГТС у випадку непогодження Регулятором відповідно до пункту 10 цієї глави торгової платформи маржинальна ціна продажу та маржинальна ціна придбання розраховуються для кожної газової доби таким чином: маржинальна ціна продажу визначається шляхом зменшення вартості природного газу, придбаного/проданого оператором газотранспортної системи внаслідок отримання послуг балансування за цю газову добу, на величину коригування; маржинальна ціна придбання визначається шляхом збільшення вартості природного газу, придбаного/проданого оператором газотранспортної системи внаслідок отримання послуг балансування за цю газову добу, на величину коригування.

Згідно із п. 13 глави 6 Розділу XIV Кодексу ГТС величина коригування, визначена в пунктах 9 та 11 цієї глави, становить: 1) 10 %: у випадку позитивного небалансу від 3 % до 5 % (включно) (для операторів газорозподільної системи з метою покриття своїх нормативних та виробничо-технологічних втрат/витрат від 7,5 % до 15 % (включно)) від обсягів природного газу, поданих на точках виходу (за винятком віртуальної торгової точки) до газотранспортної системи у відповідну газову добу; у випадку негативного небалансу від 3 % до 5 % (включно) (для операторів газорозподільної системи з метою покриття своїх нормативних та виробничо-технологічних втрат/витрат від 7,5 % до 15 % (включно)) від обсягів природного газу, поданих на точках входу (за винятком віртуальної торгової точки) до газотранспортної системи у відповідну газову добу;

2) 20 %: у випадку позитивного небалансу більше ніж 5 % (для операторів газорозподільної системи з метою покриття своїх нормативних та виробничо-технологічних втрат/витрат більше ніж на 15 %) від обсягів природного газу, поданих на точках виходу (за винятком віртуальної торгової точки) до газотранспортної системи у відповідну газову добу; у випадку негативного небалансу більше ніж 5 % (для операторів газорозподільної системи з метою покриття своїх нормативних та виробничо-технологічних втрат/витрат більше ніж на 15 %) від обсягів природного газу, поданих на точках входу (за винятком віртуальної торгової точки) до газотранспортної системи у відповідну газову добу.

Розмір величини коригування, який визначається згідно з вимогами цього пункту, застосовується на весь розмір добового небалансу.

Відповідно до п. 14 глави 6 Розділу XIV Кодексу ГТС плата за добовий небаланс для замовника послуг транспортування природного газу розраховується без урахування величини коригування, якщо обсяг добового небалансу не перевищує допустиме відхилення.

Згідно з п. 15 глави 6 Розділу XIV Кодексу ГТС у випадку позитивного небалансу допустиме відхилення розраховується щоденно та дорівнює 3 % від обсягів природного газу, поданих на точках виходу (за винятком віртуальної торгової точки) до газотранспортної системи у відповідну газову добу.

У випадку негативного небалансу допустиме відхилення розраховується щоденно та дорівнює 3 % від обсягів природного газу, поданих на точках входу (за винятком віртуальної торгової точки) до газотранспортної системи у відповідну газову добу.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про ринок природного газу» правила балансування повинні бути справедливими, недискримінаційними, прозорими та обумовленими об`єктивними чинниками.

Такі правила мають відображати реальні потреби газотранспортної системи з урахуванням ресурсів у розпорядженні оператора газотранспортної системи.

Такі правила мають бути засновані на ринкових принципах.

Такі правила мають створювати економічні стимули для балансування обсягів закачування і відбору природного газу самими замовниками.

Розмір плати за небаланси замовників визначається виходячи із обґрунтованих та реальних витрат оператора газотранспортної системи, пов`язаних із здійсненням балансування. При визначенні розміру плати за небаланси замовників не допускається перехресне субсидіювання між замовниками, у тому числі шляхом збільшення вартості приєднання нових об`єктів замовників до газотранспортної системи.

Оператор газотранспортної системи повинен забезпечити замовників безкоштовною, достатньою, своєчасною та достовірною інформацією про статус балансування в межах інформації, що знаходиться у розпорядженні оператора газотранспортної системи у відповідний момент часу. Така інформація має надаватися відповідному замовнику в електронному форматі.

Отже, маржинальна ціна придбання/продажу і відповідний розмір плати за небаланси напряму залежать від фактичної вартості придбаного Оператором газотранспортної системи природного газу, оскільки саме ця вартість (реальні та обґрунтовані витрати Оператора ГТС, як зазначено у вказаному Законі) є базою для їх розрахунку. Іншої бази для розрахунку маржинальної ціни та відповідної плати за небаланси законодавство не встановлює.

При цьому маржинальна ціна продажу природного газу - це вартість газу, який Оператор фактично придбав для фізичного балансування газотранспортної системи, мінус величина коригування за приписами п. 11 глави 6 розділу ХІV Кодексу ГТС.

Таким чином, у разі застосування п. 11 глави 6 розділу ХІV Кодексу ГТС, основою для розрахунку маржинальної ціни продажу/придбання у всіх випадках є вартість природного газу, придбаного оператором газотранспортної системи. Аналогійний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.11.2022 у справі №910/11273/20.

Згідно із п. 1 глави 5 розділу ХІV Кодексу ГТС Оператор газотранспортної системи має право закуповувати послуги балансування, якщо короткострокові стандартизовані продукти не можуть задовольнити потреби у підтримці оптимальної роботи газотранспортної системи або за відсутності ліквідності торгівлі короткостроковими стандартизованими продуктами.

Послуги балансування мають бути закуплені у ринковий спосіб через прозору та недискримінаційну процедуру публічних закупівель відповідно до чинного законодавства (п. 3 глави 5 розділу ХІV Кодексу ГТС).

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про ринок природного газу» з метою виконання функцій, передбачених частиною першою статті 20 цього Закону, оператор газотранспортної системи зобов`язаний, зокрема, вживати необхідних заходів з метою забезпечення безпеки постачання природного газу, у тому числі безаварійної та безперебійної роботи газотранспортної системи; здійснювати балансування та функції оперативно-диспетчерського управління газотранспортною системою в економний, прозорий та недискримінаційний спосіб; вживати інших заходів, необхідних для безпечної та стабільної роботи газотранспортної системи, що передбачені цим Законом або не суперечать законодавству.

Згідно з п. 4 глави 6 Розділу XIV Кодексу ГТС плата за добовий небаланс має відображати витрати та враховувати вартість вчинення балансуючих дій оператором газотранспортної системи, а також коригування, визначене відповідно до вимог цієї глави.

Балансування системи - діяльність, яка здійснюється оператором газотранспортної системи в рамках надання послуг транспортування, що полягає у врівноваженні попиту та пропозиції природного газу у газотранспортній системі, що охоплює фізичне балансування та комерційне балансування (п. 5 глави 1 розділу 1 Кодексу ГТС).

Згідно із п. 2 розділу ХІІІ Кодексу ГТС замовники послуг транспортування зобов`язані своєчасно врегульовувати свої небаланси. Оператор газотранспортної системи вчиняє дії з врегулювання добового небалансу виключно з метою підтримання звичайного рівня функціонування газотранспортної системи в разі недотримання замовниками послуг транспортування своїх підтверджених номінацій.

Відповідно до п.п. 1 п. 3 розділу ХІІІ Кодексу ГТС якщо існує загроза цілісності газотранспортної системи, оператор газотранспортної системи вживає таких заходів:

1) купівлю-продаж природного газу за короткостроковими договорами в точці, в якій відбувається передача природного газу, а в разі відсутності такої можливості - за конкурсною процедурою та за ринковими цінами;

2) регулювання обсягу надходження газу в газотранспортну систему (точки входу та/або виходу) у випадках, передбачених Національним планом дій та цим Кодексом;

3) регулювання обсягу природного газу, який знаходиться в газотранспортній системі;

4) регулювання обсягу природного газу, який зберігається у газосховищах, які знаходяться в управлінні оператора газотранспортної системи.

Пунктом 10 розділу ХІІІ Кодексу ГТС визначено, що Оператор газотранспортної системи для забезпечення власної господарської діяльності (у тому числі для балансування, власних виробничо-технічних потреб, покриття витрат та виробничо-технологічних витрат) придбаває природний газ у власника природного газу (у тому числі у газовидобувного підприємства, оптового продавця, постачальника) на загальних підставах та ринкових умовах.

Відповідач надав суду докази купівлі природного газу для вчинення балансуючих дій у вересні 2020 року, а саме: Договори купівлі-продажу природного газу для здійснення балансуючих дій, укладені з ПП «НЕКСТ ОЙЛ ТРЕЙД», ТОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП», ТОВ «ЕРУ ТРЕЙДІНГ», НАК «Нафтогаз України», акти приймання-передачі природного газу до Договорів, платіжні доручення на підтвердження здійснення оплат за природний газ. (т. 2 а.с. 16-209).

У відповідності до п. 3 глави 3 Розділу XIV Кодексу ГТС Оператор газотранспортної системи вчиняє балансуючі дії шляхом купівлі та продажу короткострокових стандартизованих продуктів та/або використання послуг балансування.

При цьому, відповідач є замовником у розумінні Закону України «Про публічні закупівлі», процедура за яким унеможливлює придбання короткострокових стандартизованих продуктів.

За приписами 2 ст. 22 ЦК України збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею ст. 225 ГК України визначено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною;

неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною;

матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Отже, позивач має довести суду належними та допустимими доказами наявність витрат, яких він зазнав у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також наявність витрат, які він зробив або мусив зробити для відновлення свого порушеного права.

За відсутності хоча б одного із елементів цивільного правопорушення у суду наявні підстави для відмови у задоволенні позову про відшкодування збитків.

Позивач в порушення вимог ст. 22 ЦК України та ст. 225 ГК України не навів та не довів суду протиправної поведінки відповідача, яка полягає у вчиненні безпідставних балансуючих дій у вересні 2020 року, в результаті чого позивач поніс збитки на загальну суму 834 568,90 грн , які складаються з: 368 722,92 грн - витрати за врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць вересень 2020 року згідно Акта №09-2020- від 30.09.2020, 302 899,51 грн - грошові кошти, що становлять вартість залишених в ГТС 32,58396 тис. куб.м. обсягу природного газу в результаті вчинення Оператором безпідставних балансуючих дій, щодо яких позивач не зміг розпорядитися в результаті порушення відповідачем зобов`язань за Договором та Кодексом ГТС; 162 946,47 грн - грошові кошти у розмірі, що становлять витрати за результатом безпідставно нарахованих плат за відсутності послуги врегулювання щодобових небалансів (неіснуючих балансуючих дій), що є різницею між нарахованими Оператором ГТС до сплати Замовнику вартості позитивних добових небалансів та нарахованими Оператором ГТС до сплати Замовником вартості негативних добових небалансів за результатом газових діб (D)/газового місяця вересня 2020 року. Позивач також не довів причинно-наслідковий зв`язок між протиправними діями відповідача - вчинення безпідставних балансуючих дій у вересні 2020 року та понесеними ним збитками на спірні суми.

Згідно ст.ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволені позову.

Згідно ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

В п. 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Судом апеляційної інстанції при винесені даної постанови було надано обґрунтовані та вичерпні відповіді доводам апелянта із посиланням на норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2021 у справі №910/11618/21 прийняте з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 129 ГПК України судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта (позивача).

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз Збут» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2021 у справі №910/11618/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2022 у справі №910/11618/21 залишити без змін.

3. Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз Збут».

4. Матеріали справи №910/11618/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст.ст. 287, 288, 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано суддями 15.03.2023 у зв`язку із перебуванням головуючого судді Владимиренко С.В. на лікарняному з 06.03.2023 по 10.03.2023, судді Ходаківської І.П. у відпустці з 02.03.2023 по 10.03.2023, судді Демидової А.М. у відпустці з 06.03.2023 по 10.03.2023.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді І.П. Ходаківська

А.М. Демидова