За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Київенерго-Борг"
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київенерго-Борг"
до Житлово-будівельного кооперативу "Академічний-6"
Суддя Сташків Р.Б.
Секретар судового засідання Гарашко Т.В.
Представники сторін:
від позивача - Розпаченюк А.С.,
від відповідача - не з`явився.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.02.2023 позовні вимоги задоволено повністю.

Через загальний відділ діловодства суду 24.02.2023 представником позивача подано клопотання про долучення доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу у справі №910/13636/22.

Відповідно до ч.1-3 ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частина 1 ст. 124 ГПК України встановлює, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Частина 1 ст. 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Так, частиною 8 статті 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, які заявлялися позивачем у позовній заяві, судом у відповідному рішенні не вирішувалось, оскільки відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України позивач у позові зазначив, що докази на підтвердження понесених витрат будуть подані пізніше.

Позивач звертаючись із позовом у даній справі надав суду свій орієнтовний розрахунок судових витрат, які ним будуть понесені під час розгляду даного спору, крім того, позивач зазначив, що докази на понесення ним таких витрат будуть подані згодом в порядку ч. 8 ст. 129 ПК України.

Відповідні докази на понесення позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу останнім було подано 20.02.2023, що вбачається з конверта у якому надійшли такі докази.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.02.2023 призначено судове засідання на 15.03.2023 для вирішення заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу при розгляді справи №910/13636/22, встановлено відповідачу строк для подання письмових пояснень чи заперечень стосовно заявлених позивачем до стягнення витрат у строк до 13.03.2023 включно.

Відповідачем жодних пояснень чи заперечень щодо заявленої позивачем до стягнення суми понесених витрат на професійну правничу допомогу до суду не подавалося.

У судове засідання 15.03.2023 представники відповідача не з`явилися.

У своїй заяві про відшкодування витрат на правову допомогу позивач просить суд стягнути із позивача 8500 грн та на підтвердження наданих послуг до заяви надав копії:

- договору про надання правової допомоги №1-22/Д від 01.08.2022 укладеного між позивачем та адвокатом Розпаченюк Андрієм Сергійовичем з Додатковою угодою №2 до цього Договору від 05.12.2022 у якій наведено перелік видів правничої допомоги та їх вартість;

- акт наданих послуг від 16.02.2023 до договору про надання правової допомоги №1-22/Д від 01.08.2022;

- договору про надання правничої допомоги №181022 від 18.10.2022 укладеного між позивачем та адвокатом Пархоменко Іриною Сергіївною з Додатковою угодою №2 до цього Договору від 05.12.2022 у якій наведено перелік видів правничої допомоги та їх вартість;

- акт наданих послуг від 16.02.2023 до договору про надання правової допомоги №181022 від 18.10.2022;

- свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю ЧН №0005447 виданого Пархоменко Ірині Сергіївні та ордер СВ №103511 від 20.10.2022 на представництво інтересів від імені позивача адвокатом Пархоменко Іриною Сергіївною.

Судом встановлено, що відповідні докази подано позивачем у строки встановлені частиною 8 статті 129 ГПК України.

Як вбачається із матеріалів справи та заяви про ухвалення додаткового рішення, адвокатом Пархоменко Іриною Сергіївною було надано позивачу наступні послуги в межах вирішення даного спору на суму 5500 грн, що оформлено відповідним актом наданих послуг від 16.02.2023 за підписом адвоката та позивача:

- підготовка до подання до Господарського суду міста Києва позовної заяви за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київенерго-Борг" до Житлово-будівельного кооперативу "Академічний-6" про стягнення інфляційних втрат та 3% річних (2500 грн);

- підготовка до подання відповіді на відзив (1500 грн);

- підготовка до подання заперечення на клопотання про об`єднання справ у одне провадження (1500 грн).

В свою чергу адвокатом Розпаченюк Андрієм Сергійовичем було надано позивачу наступні послуги в межах вирішення даного спору на суму 3000 грн, що оформлено відповідним актом наданих послуг від 16.02.2023 за підписом адвоката та позивача:

- участь у судовому засіданні 13.02.2023 (1500 грн);

- участь у судовому засіданні 15.02.2023 (1500 грн).

Статтею 126 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Верховний Суд у постанові від 11.11.2021 у справі №910/7520/21 зазначив, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Дослідивши питання відповідності розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу критеріям розумності, співмірності та пропорційності до предмета спору у даній справі, враховуючи, що спір відноситься до малозначних, а проведення судових засідань клопоталося самим позивачем, враховуючи, що фактично спір полягає у стягненні донарахованих позивачем інфляційних втрат та 3% річних за невиконання відповідачем грошового зобов`язання присудженого до стягнення в межах іншої справи, суд вважає за можливе покласти на відповідача понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу, у зв`язку з розглядом даної справи у сумі 5000 грн, відповідно, в іншій частині (3500 грн) такі витрати залишаються за позивачем.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу "Академічний-6" (Україна, 04210, місто Київ, вул. Приозерна, будинок 8; ідентифікаційний код 22885565) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київенерго-Борг" (Україна, 01011, місто Київ, вул. Рибальська, будинок 13; ідентифікаційний код 32826328) 5000 (п`ять тисяч) грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Рішення підписано 15.03.2023.

Суддя Р.Б. Сташків