СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

24 березня 2023 року м. Харків Справа № 917/448/22

Східний апеляційний господарський суд у складі судді- доповідача: Плахова О.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптимум-нет", Полтавська область, м.Кременчук, (вх. №441 П/2) на рішення господарського суду Полтавської області від 12.07.2022р. у справі №917/448/22 (суддя Кльопов І.Г., ухвалене в м.Полтава, дата складення повного тексту 12.07.2023р.)

за позовом: Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Полтавська область, м.Кременчук,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптимум-нет", Полтавська область, м.Кременчук,

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області звернулась до господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптимум-нет" про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі 115021,43грн. за період з 07.07.2021 по 31.01.2022 включно.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що в період з 07.07.2021 року по 31.01.2022 року (включно) відповідач використовував земельну ділянку без правовстановлюючих документів, орендну плату не сплачував, хоча земельна ділянка використовувалась для експлуатації нежилої будівлі, що призвело до неотримання Кременчуцькою міською радою Полтавської області доходу від орендної плати за землю в сумі 115021,43грн., який остання отримала б у разі оформлення відповідачем згідно з вимогами статей 125 та 126 Земельного кодексу України правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 12.07.2022р. у справі №917/448/22 позов задоволено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптимум-нет" на користь Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області заборгованість в розмірі 115021,43грн. та 2481,00грн. витрат по сплаті судового збору.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Оптимум-нет" з рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду Харківської області з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 12.07.2022р. у справі №917/448/22 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Одночасно апелянт звернувся з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення господарського суду Полтавської області від 12.07.2022р. у справі №917/448/22.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.03.2023р. витребувано у господарського суду Полтавської області матеріали справи №917/448/22; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи.

22.03.2023р. справа надійшла до Східного апеляційного господарського суду.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суддя - доповідач дійшов висновку, що апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", розмір ставки за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 4 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено розмір ставки за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду, що становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви, скарги.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Виходячи з положень Закону України "Про судовий збір", апелянт мав сплатити судовий збір у розмірі 3721,50грн.

Разом з тим, з матеріалів доданих до апеляційної скарги вбачається, що апелянтом до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

За наведених обставин, відсутність доказів сплати судового збору відповідно до частини 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України є підставою для застосування наслідків, передбачених статті 174 Господарського процесуального кодексу України, а саме - залишення апеляційної скарги без руху з метою усунення скаржником протягом 10 днів з моменту отримання цієї ухвали недоліків.

Крім того. суддя доповідач зазначає, що відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема, рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до частини 3 статті 260 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З правового контексту наведених норм вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має визначити, з якої поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає він поновленню.

Поважними визнаються такі обставини, що є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.

При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Як вбачається з матеріалів справи, повний текст рішення складено 12.07.2022р., тобто, строк подання апеляційної скарги сплив 01.08.2022р., апеляційна скарга була подана апелянтом 07.03.2023р.

В обґрунтування наявності підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт посилається на те, що не отримував копію позовної заяви, не був обізнаний про відкриття провадження у справі, не отримував оскаржуване рішення суду, з незалежних від нього обставин та фактично з рішенням суду ознайомився 17.02.2023р. при ознайомленні з матеріалами справи.

Проте, наведені апелянтом доводи, викладені в апеляційній скарзі щодо поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Полтавської області від 12.07.2022р. у справі №917/448/22, суддя-доповідач не визнає поважними, виходячи з такого.

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.

Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі "Рябих проти Росії").

Відповідно до статті 164 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасника справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем - Кременчуцькою міською радою Кременчуцького району Полтавської області, Полтавська область, при звернені до суду з позовною заявою, такий обов`язок було виконано, що підтверджується оригіналом опису вкладення до цінного листа та фіскальним чеком (т.1 а.с.8-10).

Копію позовної заяви з додатками було направлено на адресу відповідача, а саме: 39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Мазепи Івана, буд.29-А, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань код ЄДРПОУ 44235921.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно Інструкції з діловодства в господарських судах України, перший, належним чином підписаний, примірник процесуального документа (ухвали, рішення, постанови) залишається у справі; на звороті у лівому нижньому куті цього примірника проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправку документа, що містить: вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена.

Відмітки на наявних в матеріалах справи процесуальних документах, зокрема, на ухвалі господарського суду Полтавської області від 12.05.2022р. про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі, оформлені відповідно до наведених вимог названої Інструкції, а тому зазначеним підтверджується належне надіслання копій процесуальних документів сторонам судового процесу в тому числі відповідачу (т.1 а.с.51).

Зазначена ухвала направлялась відповідачу за адресою: 39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Мазепи Івана, буд.29-А, проте, була повернута до господарського суду першої інстанції з відміткою поштового відділення "адресат відсутній за вказаною адресою" (т.1 а.с54-57).

Оскаржуване рішення місцевого господарського суду від 12.07.2022р. було направлено відповідачу 05.10.2022р., однак повернулось до господарського суду першої інстанції з відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".

Суддя-доповідач зазначає, що відповідно до підпункту 10 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, як місцезнаходження юридичної особи.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців та громадських формувань, які у відповідності до частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб підприємців та громадських формувань", є достовірними, в державному реєстрі було внесено данні про місцезнаходження юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптимум-нет" - 39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Мазепи Івана, буд.29-А.

Суддя - доповідач враховує, що відповідно до правової позиції викладеної в ухвалі Верховного Суду від 13.01.2023р. у справі №922/4209/21, направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду.

При цьому, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 20.07.2021р. у справі № 916/1178/20, де зазначено, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018р. у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019р. у справі № 913/879/17, від 21.05.2020р. у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020р. у справі № 24/260-23/52-б, від 21.01.2021р. у справі № 910/16249/19 та від 19.05.2021р. у справі № 910/16033/20).

Також, суд враховує висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 19.12.2022р. у справі № 910/1730/22, згідно якого у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статтями 162, 165, 258, 263, 290, 295 Господарського процесуального кодексу України і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (близький за змістом висновок викладено у постановах Верховного Суду від 12.04.2021р. у справі №910/8197/19, від 09.12.2021р. у справі №911/3113/20).

Враховуючи наведене, суддя доповідач дійшов висновку, що неотримання процесуальних документів відповідачем та повернення їх до суду з поміткою "за закінченням терміну зберігання" є наслідком свідомого діяння (бездіяльності) відповідача щодо його належного отримання, тобто є власною волею відповідача.

В порушення приписів статей 76-77 Господарського процесуального кодексу України, апелянтом не обґрунтовано та не надано доказів в підтвердження того, що він був позбавлений можливості оскаржити рішення суду від 19.07.2018р. у встановлені законодавством строки, а наведені апелянтом підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не є поважними.

При цьому, доводи апелянта про те, що з оскаржуваним рішенням його представник ознайомився лише 17.02.2023р., також не можуть бути прийняті судом до уваги, в якості підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Враховуючи, що викладені в клопотанні про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги на рішення суду від 12.07.2022р. визнані судом неповажними, суддя-доповідач дійшла висновку, що відповідно до статті 260 Господарського процесуального кодексу України зазначене є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням 10-денного строку з дня вручення апелянту ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення вказаних недоліків, а саме, апелянт має надати суду:

- докази на підтвердження сплати судового збору у розмірі 3721,50грн.;

- обґрунтоване клопотання з викладеними доводами і обставинами та доказами в їх обґрунтування об`єктивно непереборних, таких, що не залежали від волевиявлення апелянта та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій, причин, що обумовили такий значний пропуск апелянтом строку подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Полтавської області від 12.07.2022р.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 174, 234, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптимум-нет" на рішення господарського суду Полтавської області від 12.07.2022р. у справі №917/448/22 залишити без руху.

2.Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю "Оптимум-нет" десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги.

3.Наслідки неусунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, передбачені статтями 174, 260, 261 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя О.В. Плахов