ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/1109/22

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

секретар судового засідання: Сенькіна Л.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Шагін О.В. - адвокат, довіреність №117/01 від 31.01.2022 (приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів),

від відповідача: не прибув.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Черемошне Агрос"

про стягнення 556 815, 05 грн. заборгованості по сплаті лізингових платежів, розірвання договору фінансового лізингу та повернення об`єкту фінансового лізингу (згідно заяви про зменшення розміру позовних вимог за вих. №16/01/23-ю від 12.01.2023 (вх. № г.с.01-44/133/23 від 13.01.2023),

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 5 096 552,25 грн. заборгованості по сплаті лізингових платежів; розірвання договору фінансового лізингу № 12359-SME-FL від 29.12.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Черемошне Агрос"; зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Черемошне Агрос" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг" сівалку зернову Kverrneland Udrill 6000, 2020 року виготовлення, серійний № ACPNDxx81308.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач не виконує умови укладеного між сторонами договору фінансового лізингу № 12359-SME-FL від 29.12.2021 в частині своєчасної оплати лізингових платежів.

Також позивач зазначив, що оскільки відповідач не виконує передбачені договором зобов`язання по сплаті лізингових платежів, і це є істотним порушенням умов договору та призвело до того, що позивач значною мірою позбавився того, на що розраховував при укладанні договору, укладений між сторонами договір підлягає розірванню.

Крім того, за доводами позивача, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються і, як наслідок, у відповідача відсутні правові підстави для подальшого користування об`єктом лізингу, у зв`язку з чим відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства України об`єкт лізингу підлягає поверненню позивачу, як власнику об`єкту лізингу.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 05.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання.

13.01.2023 на електронну адресу суду надійшла підписана ЕЦП заява позивача за вих. №16/01/23-ю від 12.01.2023 (вх. № г.с.01-44/133/23) про зменшення позовних вимог. Заява мотивована тим, що при розрахунку заборгованості по сплаті лізингових платежів позивачем була зроблена арифметична помилка. Вірною є сума заборгованості по сплаті лізингових платежів за договором фінансового лізингу № 12359-SME-FL від 29.12.2021, що складає 556 815, 05 грн. (п`ятсот п`ятдесят шість тисяч вісімсот п`ятнадцять гривень 05 копійок). Враховуючи наведене, позивач просив:

- прийняти вказану заяву до розгляду;

- з урахуванням зменшення суми позовних вимог стягнути з відповідача на користь позивача заборгованості по сплаті лізингових платежів за договором фінансового лізингу № 12359-SME-FL від 29.12.2021 в сумі 556 815, 05 грн. (п`ятсот п`ятдесят шість тисяч вісімсот п`ятнадцять гривень 05 копійок);

- стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 54 500, 98 грн.;

- у зв`язку зі зменшенням розміру позовних вимог повернути позивачу судовий збір в сумі 24 428,31 грн.

Ухвалою суду від 26.01.2023 судом прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог за вих. №16/01/23-ю від 12.01.2023 (вх. № г.с.01-44/133/23 від 13.01.2023), розгляд справи здійснювався з урахуванням вказаної заяви.

Також даною ухвалою закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просив задовольнити в повному обсязі.

На адресу Господарського суду Житомирської області повернулися конверти з ухвалами суду від 05.12.2022, 26.01.2023, які належним чином направлялися на адресу ТОВ "Черемошне Агрос"; 12411, Житомирська область, Житомирський район, с. Дубовець, вул. Залізнична, 1Б, з відміткою поштового відділення "адресат відсутній за вказаною адресою".

Таким чином, жодної з ухвал господарського суду по справі № 906/1109/22 відповідачем не отримано, а будь-якої іншої адреси для листування з відповідачем у справі господарському суду не відомо.

Вказані ухвали надсилалися рекомендованими листами з поміткою "судова повістка".

Відповідно до п. 99-2 Постанови КМУ від 5 березня 2009 р. № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку", рекомендовані поштові відправлення з позначкою "Судова повістка", адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду (п. 99-2 Правил).

Згідно з ч. 7 ст. 120, п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місце проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, господарським судом вчинено всі можливі заходи для повідомлення ТОВ "Черемошне Агрос" про дату, час та місце проведення судових засідань.

До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі ГПК, не зобов`язує й сторону у справі, зокрема позивача, з`ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із згаданою статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

З огляду на викладене, відповідач вважається повідомленим про призначене судове засідання з розгляду справи № 906/1109/22 по суті належним чином, оскільки судом виконано всі покладені на нього обов`язки.

Відповідач у справі не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву у строки, встановлені ГПК України.

На підставі п. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

29.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг" (позивач/лізингодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Черемошне Агрос" (відповідач/лізингоодержувач) укладено Договір фінансового лізингу № 12359-SME-FL (Індивідуальна частина) (а.с. 41-50).

Договір складається із загальних умов до договору фінансового лізингу (далі - "загальні умови"), які є невід`ємною та публічною частиною письмового договору фінансового лізингу, в розумінні ст. 6 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" від 12.07.2001, а також індивідуальної частини договору фінансового лізингу №12359-SME-FL (далі - індивідуальна частина), яка є договором приєднання у розумінні ст. 634 Цивільного кодексу України, шляхом підписання лізингоодержувачем індивідуальної частини договору, лізингоодержувач приєднується до публічної частини договору - загальних умов.

Загальні умови знаходяться в загальному доступі та розміщенні на офіційному сайті лізингодавця за адресою: https://otpleasing.com.ua/agro-auto-fabrica/ та https://otpleasing.com.ua/passenger-саr/.

Відповідно до п. 2.2, 2.3 загальних умов, вони застосовуються з врахуванням умов індивідуальної частини договору, що укладений між лізингодавцем та лізингоодержувачем. Якщо положення індивідуальної частини договору суперечать положенням загальних умов, для врегулювання відносин між лізингодавцем та лізингоодержувачем застосовуються положення індивідуальної частини договору.

Згідно з п. 4.1 загальних умов лізингодавець зобов`язується набути у власність лізингодавця і передати на умовах фінансового лізингу у тимчасове володіння та користування майно, майно (далі - об`єкт лізингу), а лізингоодержувач зобов`язується прийняти об`єкт лізингу та сплачувати лізингові платежі, та інші платежі згідно з умовами договору.

Строк користування лізингоодержувачем об`єктом лізингу (строк лізингу) складається з періодів (місяців) лізингу та зазначається в індивідуальній частині договору. Строк лізингу починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі об`єкта лізингу, але в будь-якому випадку не може бути менше 1 (одного) року від дати підписання сторонами акту приймання-передачі об`єкта лізингу (п. 4.2 загальних умов).

Опис (найменування, марка, модель, рік випуску), технічні характеристики об`єкта лізингу, графік сплати лізингових платежів, умови страхування та інші умови, щодо об`єкта лізингу, що передається лізингоодержувачу в лізинг, визначається сторонами в індивідуальній частині договору (п. 4.4 загальних умов).

За умовами п. 5.1 загальних умов, приймання лізингоодержувачем об`єкта лізингу в лізинг оформляється шляхом складання акту приймання-передачі, що підтверджує якість, комплектність, справність, належний стан об`єкта лізингу і відповідність об`єкта лізингу техніко-економічним показникам, встановленим лізингоодержувачем, умовам і специфікаціям та умовам договору.

Пунктом 5.3 загальних умов передбачено, що з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі об`єкта лізингу до лізингоодержувача переходять усі ризики, пов`язані з користуванням та володінням об`єктом лізингу.

Протягом всього терміну дії договору об`єкт лізингу є власністю лізингодавця. З дати підписання акту приймання-передачі (якщо інше не буде погоджено між лізингоодержувачем, лізингодавцем та продавцем письмово), лізингоодержувач має право користуватись об`єктом лізингу у своїй господарській діяльності та зобов`язаний використовувати об`єкт лізингу за його призначенням та згідно з умовами договору (п. 6.1 загальних умов).

Пунктом 8.1 загальних умов передбачено, що лізингоодержувач сплачує лізингодавцю лізингові платежі, а також вартість послуг за організацію фінансування, відповідно до цих загальних умов та графіку. Всі платежі за договором виконуються у розмірі та у дату платежу, а також у спосіб та на умовах, вказаних для відповідного платежу у цих загальних умовах, індивідуальній частині договору, відповідному графіку, рахунках виставлених лізингодавцем та інших документах лізингу, в залежності від випадку, та з урахування змін, що можуть відбуватись відповідно до положень документів лізингу. Сплачений лізингоодержувачем перший лізинговий платіж та вартість послуг за організацію фінансування не підлягають поверненню йому за будь-яких умов.

За умовами п. 8.2 загальних умов лізингоодержувач зобов`язаний виконати на користь лізингодавця наступні лізингові платежі щодо об`єкта лізингу: перший лізинговий платіж, який складається із: авансового лізингового платежу, в розмірі визначеному у відповідному графіку, який включає суму, яка відшкодовує (компенсує) частину вартості об`єкта лізингу та має бути сплачений не пізніше дати платежу, вказаної у відповідному графіку (п. 8.2.1); другий і всі наступні періодичні лізингові платежі складаються із: а) відшкодування вартості об`єкта лізингу; б) винагороди лізингодавця (п. 8.2.3).

Пунктом 8.11 загальних умов встановлено, що в разі недостатності суми сплаченої лізингоодержувачем (або третьою стороною за лізингоодержувача) для сплати загальної суми заборгованості, належної до сплати лізингоодержувачем за договором, сплачена сума буде зараховуватись в наступному порядку: (1) погашення неустойки (пені, штрафів); (2) сплата прострочених платежів за договором; (3) погашення прострочених лізингових платежів (починаючи з суми найдавнішої несплати); (4) сплата поточних лізингових платежів. Лізингодавець має право змінювати порядок погашення заборгованості, якщо останній вважає це за необхідне.

У п. 4 розділу 1 індивідуальної частини договору фінансового лізингу №12359-SME-FL від 29.12.2021 сторони визначили, що об`єктом лізингу є сівалка зернову Kverrneland Udrill 6000.

Пунктом 11 розділу І індивідуальної частини передбачено, що лізингоодержувач сплачує лізингодавцю лізингові платежі, а також вартість послуг за організацію фінансування, відповідно до загальних умов та графіку, наведеному у розділі 3 індивідуальної частини договору (п. 11.1). Всі такі платежі виконуються в розмірі та у дату платежу, а також у спосіб та на умовах, вказаних для відповідного платежу у загальних умовах, графіку, рахунках виставлених лізингодавцем та інших документах лізингу, в залежності від випадку, та з урахування змін, що можуть відбуватись відповідно до положень документів лізингу. Сплачений лізингоодержувачем перший лізинговий платіж та вартість послуг за організацію фінансування не підлягають поверненню, якщо інше не передбачено цим договором або не буде погоджено сторонами (п. 11.2).

У розділі 3 індивідуальної частини, міститься графік сплати лізингових платежів, з зазначенням дати платежу, суми щомісячного лізингового платежу, що підлягає сплаті, суми відшкодування вартості об`єкту лізингу та винагороди, які є складовими лізингового платежу.

За умовами п. 9.1 загальних умов, кожна з наступних подій вважається істотним порушенням умов договору лізингоодержувачем (далі - подія невиконання зобов`язання), зокрема, лізингоодержувач не сплатив або неповністю сплатив лізинговий платіж або будь-який інший платіж за договором в дату платежу (п. 9.1.1).

Пунктом 9.2 загальних умов встановлено, що в будь-який час після настання події невиконання зобов`язань, лізингодавець за своїм рішенням, та без жодної шкоди для будь-яких інших прав лізингодавця за договором, може: розірвати або відмовитись від договору в односторонньому порядку з настанням наслідків, передбачених пунктом 9.3 загальних умов, шляхом направлення повідомлення про відмову. Лізингоодержувач вважається повідомленим про відмову від договору та його розірвання, якщо минуло шість робочих днів з дня, наступного за днем надсилання лізингодавцем відповідного повідомлення про відмову на поштову адресу вказану лізингоодержувачем в індивідуальній частині договору або в повідомленні про зміну адреси, та/або адресу електронної пошти лізингоодержувача, зазначену в індивідуальній частині договору. При цьому, всі раніше сплачені лізингоодержувачем лізингові платежі поверненню не підлягають (п. 9.2.4).

Пунктом 9.2 загальних умов також встановлено, що у разі настання події невиконання зобов`язань, передбаченої підпунктом 9.1.1 загальних умов, лізингодавець має право реалізувати своє право відмови від договору, передбачене підпунктом 9.2.4 загальних умов, лише якщо невиконання (неналежне виконання) триває більше 60 (шістдесяти ) днів. В цьому ж випадку, лізингодавець має право вимагати повернення об`єкта лізингу від лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Стягнення за виконавчим написом нотаріуса провадиться в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до п. 10.1 загальних умов сторони звільняються від відповідальності у разі затримки виконання своїх зобов`язань за договором, якщо вказані затримки виникли внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин). До обставин непереборної сили належать: війна, страйки, пожежі, вибухи, повені чи інші стихійні лиха, дії чи бездіяльність органів влади та/або управління України чи інших країн, які безпосередньо впливають на виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. По закінченні дії обставин непереборної сили сторони зобов`язані виконати свої зобов`язання за договором в повному обсязі.

Пунктом 10.2 загальних умов передбачено, що сторони зобов`язані письмово, не пізніше 10 (десяти) днів з моменту настання обставин непереборної сили, повідомити одна одну про настання таких обставин, якщо вони перешкоджають належному виконанню цього договору. Підтвердженням настання обставин непереборної сили є офіційне підтвердження таких обставин Торгово-промисловою палатою України або іншим компетентним органом.

Згідно з п. 10.3 загальних умов, якщо обставини, вказані в пункті 10.1 загальних умов, продовжують діяти впродовж 60 днів з часу їх виникнення, то лізингодавець може прийняти рішення про розірвання договору, а лізингоодержувач зобов`язаний повернути об`єкт лізингу лізингодавцю протягом 10 (десяти) робочих днів з дати повідомлення лізингоодержувача. При цьому, лізингоодержувач сплачує лізингодавцю всі платежі, належні до сплати за договором на дату повернення об`єкта лізингу, та усі раніше сплачені лізингоодержувачем лізингові платежі поверненню не підлягають.

05.01.2022 між сторонами підписано додаткову угоду №1 до договору, в якій погоджено загальну вартість об`єкту лізингу на суму 4 485 575,00 грн., вартість послуг за організацію фінансування на суму 89 567,00 грн. та графік сплати лізингових платежів.

Відповідно до акту приймання-передачі від 05.01.2022 до договору фінансового лізингу №12359-SME-FL від 29.12.2021, який підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками товариств, лізингодавець передав, а лізингоодержувач прийняв у тимчасове володіння та користування об`єкт лізингу - сівалку зернову Kverrneland Udrill 6000, нову, 2020 року виготовлення, серійний № ACPNDxx81308.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно приписів ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором фінансового лізингу, який є належною підставою для виникнення у його контрагентів прав та обов`язків.

Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 292 Господарського кодексу України лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне володіння та користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів. Правове регулювання лізингу здійснюється відповідно до цього Кодексу та інших законів.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 806 Цивільного кодексу України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених параграфом 6 глави 58 Цивільного кодексу України та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Загальні правові та організаційні засади фінансового лізингу в Україні визначає Закон України "Про фінансовий лізинг".

Статтею 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" передбачено, що фінансовий лізинг - вид правових відносин, за якими лізингодавець зобов`язується відповідно до договору фінансового лізингу на строк та за плату, визначені таким договором, передати лізингоодержувачу у володіння та користування як об`єкт фінансового лізингу майно, що належить лізингодавцю на праві власності та набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем, або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, а також які передбачають при цьому додержання принаймні однієї з ознак (умов) фінансового лізингу, передбачених пунктами 1-4 ч. 1 ст. 5 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України "Про фінансовий лізинг" договір фінансового лізингу повинен відповідати вимогам ст. 6 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів" та цього Закону.

Статтею 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" передбачено, що лізингові платежі, належні до сплати за договором фінансового лізингу, здійснюються в порядку, встановленому договором фінансового лізингу (ч. 1). До складу лізингових платежів включаються: 1) сума, що відшкодовує частину вартості об`єкта фінансового лізингу; 2) винагорода лізингодавцю за отриманий у фінансовий лізинг об`єкт фінансового лізингу; 3) інші складові, зокрема платежі та/або витрати, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору фінансового лізингу та передбачені таким договором (ч. 2). З метою виконання лізингодавцем своїх зобов`язань за договором фінансового лізингу щодо оплати товарів, виконання робіт тощо лізингодавець має право отримати від лізингоодержувача авансовий платіж, що підлягає сплаті відповідно до умов договору фінансового лізингу. Авансовий платіж не є залученими коштами лізингодавця, а є складовою лізингових платежів за договором фінансового лізингу, що відшкодовує частину вартості об`єкта фінансового лізингу (ч. 3).

Пунктом 3 ч. 2 ст. 21 Закону України "Про фінансовий лізинг" на лізингоодержувача покладено обов`язок своєчасно сплачувати передбачені договором фінансового лізингу лізингові та інші платежі.

Відповідно до ч. 6 ст. 17 Закону України "Про фінансовий лізинг" договір фінансового лізингу може бути достроково розірваний з інших підстав, встановлених законом або таким договором.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 21 Закону України "Про фінансовий лізинг" лізингоодержувач зобов`язаний у разі закінчення строку, на який лізингоодержувачу передано об`єкт фінансового лізингу у володіння та користування (якщо до лізингоодержувача не переходить право власності на об`єкт фінансового лізингу), а також у разі дострокового розірвання договору фінансового лізингу та в інших випадках дострокового повернення об`єкта фінансового лізингу, повернути об`єкт фінансового лізингу у стані, в якому його було прийнято у володіння та користування, з урахуванням нормального зносу, або у стані, визначеному договором фінансового лізингу та супровідною документацією на об`єкт фінансового лізингу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Наведені приписи Господарського кодексу України кореспондується з нормами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Матеріалами справи підтверджується, що в порушення умов договору відповідач не здійснив повної та своєчасної сплати лізингових платежів, відповідно до загальних умов та графіку, наведеному у розділі 3 індивідуальної частини договору з урахуванням умов додаткової угоди №1 від 05.01.2022 до договору (п.8.1 загальних умов, п.п.11.1, 11.2 Індивідуальної частини), за період з 26.02.2022 по 10.11.2022.

На підтвердження заявленої суми заборгованості зі сплати лізингових платежів за вищевказаний період у розмірі 556 815,05 грн. позивач подав відповідний розрахунок.

Враховуючи те, що сума заборгованості відповідача з оплати лізингових платежів за договором у розмірі 556 815,05 грн. підтверджена належними та допустимими доказами у справі, а відповідач не заперечив наявність такої заборгованості та її розмір, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача про стягнення 556 815,05 грн. заборгованості зі сплати лізингових платежів, у зв`язку з чим позов у цій частині підлягає задоволенню повністю.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Підстави для зміни або розірвання договору передбачені ст. 651 Цивільного кодексу України і за загальним правилом, викладеним у частині першій цієї статті, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Про зміну або розірвання договору в порядку ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України сторони вправі домовитися в будь-який час на свій розсуд (крім випадків, обумовлених законодавчо).

Разом з тим, законодавець передбачив випадки, коли розгляд питання про розірвання договору передається на вирішення суду за ініціативою однієї із сторін.

Так, згідно з ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, установлених зазначеною нормою.

Згідно з умовами п. 9.1 загальних умов договору сторони узгодили, що кожна з визначених цим пунктом подій (далі - подія невиконання зобов`язання) вважається істотним порушенням умов договору.

Підпунктом 9.1.1 п. 9.1 загальних умов визначено, що подією невиконання зобов`язання, яка вважається істотним порушенням умов договору, сторони визначили не сплату або неповну сплату лізингоодержувачем лізингового платежу або будь-якого іншого платежу за договором в дату платежу.

Факт несплати відповідачем лізингових платежів за спірний період підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

Отже, матеріалами справи підтверджується наявність у даному випадку обставин, визначених умовами договору як істотне порушення його умов, а відтак, наявність підстав для розірвання договору за рішенням суду на вимогу позивача в порядку ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України у зв`язку з істотним порушення договору відповідачем.

Крім того, позивач ставить вимогу про повернення йому об`єкту лізингу посилаючись на те, що у разі розірвання Договору фінансового лізингу зобов`язання сторін припиняються, та як наслідок у відповідача відсутні правові підстави для подальшого користування об`єктом лізингу, в зв`язку з чим відповідно до умов договору фінансового лізингу та вимог чинного законодавства об`єкт лізингу підлягає поверненню позивачу, як власнику Об`єкту лізингу.

За приписами ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно пункту 7 частини 2 статті 21 Закону України "Про фінансовий лізинг", Лізингоодержувач зобов`язаний у разі закінчення строку, на який лізингоодержувачу передано об`єкт фінансового лізингу у володіння та користування (якщо до лізингоодержувача не переходить право власності на об`єкт фінансового лізингу), а також у разі дострокового розірвання договору фінансового лізингу та в інших випадках дострокового повернення об`єкта фінансового лізингу, повернути об`єкт фінансового лізингу у стані, в якому його було прийнято у володіння та користування, з урахуванням нормального зносу, або у стані, визначеному договором фінансового лізингу та супровідною документацією на об`єкт фінансового лізингу.

З огляду на те, що відповідач в порушення умов договору фінансового лізингу не сплачував 10 місяців лізингові платежі, що порушило інтереси позивача, який укладаючи договір з відповідачем розраховував на його виконання та отримання прибутку, вимога позивача про розірвання договору фінансового лізингу №12359-SME-FL від 29.12.2021 підлягає задоволенню, оскільки є правомірною та обґрунтованою.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач не подав до суду жодного доказу на спростування позовних вимог, в тому числі доказів проведення розрахунків (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, квитанції до прибуткових касових ордерів, тощо).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Черемошне Агрос" (12411, Житомирська область, Житомирський район, с. Дубовець, вул. Залізнична, 1Б, ід. код 42632664)

- на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг" (01033, м.Київ, вул. Жилянська, 43, ід. код 35912126) заборгованість по лізинговим платежам в розмірі 556 815,05 грн., судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 54500,98 грн.

3. Розірвати договір фінансового лізингу № 12359-SME-FL від 29.12.2021, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг" (ід. код 35912126) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Черемошне Агрос" (ід. код 42632664).

3. Товариству з обмеженою відповідальністю "Черемошне Агрос" (12411, Житомирська область, Житомирський район, с. Дубовець, вул. Залізнична, 1Б, ід. код 42632664)

- повернути Товариству з обмеженою відповідальністю" ОТП Лізинг" (01033, м.Київ, вул. Жилянська, 43, ід. код 35912126) сівалку зернову Kverrneland Udrill 6000, 2020 року виготовлення, серійний № ACPNDxx81308.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 16.03.23

Суддя Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2,3 - сторонам (рек. з повід.)

+ позивачу на електронну адресу:

+ представникам позивача на електронні адреси: - адвокату Левчуку А.С.: ІНФОРМАЦІЯ_1

- адвокату Шагіну О.В.: ІНФОРМАЦІЯ_2