номер провадження справи 9/1/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2023 Справа № 908/2765/22

м.Запоріжжя Запорізької області

За позовом: Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА», (041121, м. Київ, вул. Олени Теліги, буд. 6 літера В; адреса представника Білоконь І.В.: 02081, м. Київ, а/с №90)

до відповідача: Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО», (69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 34)

про стягнення суми 5212,84 грн. Суддя Боєва О.С.

Без виклику сторін

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» (документ сформований в системі «Електронний суд») про стягнення з відповідача: Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» суми 5212,84 грн страхового відшкодування.

Підставою для звернення з позовом зазначено не виконання відповідачем зобов`язань щодо виплати страхового відшкодування у розмірі 5212,84 грн у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору «КАСКО» №022151/4605/0000257 від 12.11.2020 та сталася з вини транспортного засобу «Honda Accord», д.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , цивільна відповідальність якого (ТЗ) забезпечена полісом ОСЦПВВНТЗ №203072172. Позов обґрунтовано ст.ст. 993, 1166, 1187, 1188 Цивільного кодексу України, ст.27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 12, 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Ухвалою суду від 03.01.2023 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/2765/22, присвоєний номер провадження 9/1/23, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У зв`язку з введенням воєнного стану в Україні, погіршенням безпекової ситуації в місті Запоріжжі, постійними повітряними тривогами через загрозу ракетних обстрілів обласного центру і, відповідно, наявністю обставин, що загрожують життю, здоров`ю та безпеці працівників апарата суду та відвідувачів суду в умовах збройної агресії проти України справу розглянуто 16.03.2023. За наслідками розгляду справи судом прийнято рішення.

17.01.2023 до суду від ТДВ «СК «КРЕДО» надійшов відзив (документ сформований в системі «Електронний суд»), в якому відповідач зазначив про визнання вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 5212,84 грн, завданої в результаті ДТП, в порядку суброгації, просив повернути позивачу 50% сплаченого судового збору на підставі ст. 130 ГПК України та зменшити витрати на оплату правничої допомоги адвоката до 1000,00 грн.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» (Страховик, позивач у справі) та ОСОБА_2 (Страхувальник) 12.11.2020 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №022151/4605/0000257, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом (далі ТЗ) «Mercedes Benz GLC 220D», номер кузова НОМЕР_2 , 2017 року випуску. Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , реєстраційний номер вказаного т/з НОМЕР_4 .

06.06.2021 о 18 год. 05 хв. у м. Херсон вул. Бериславське шосе, 2, внаслідок порушення ПДР сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Mercedes Benz GLC 220D», д/н НОМЕР_4 (пошкоджено задній бампер) та «Honda Accord», д.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , що зафіксовано у повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду.

Відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду винним у вчиненні адміністративного правопорушення є ОСОБА_1 .

Страхувальник ОСОБА_2 07.06.2021 звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» із заявою про виплату страхового відшкодування згідно з умовами договору КАСКО №022151/4605/0000257 від 12.11.2021 у зв`язку із страховим випадком, що стався 06.06.2021 з транспортним засобом «Mercedes Benz GLC 220D», д/н НОМЕР_4 .

ТОВ «Автомобільний дім Україна-Мерседес БЕНЦ» виставлено рахунок № НОМЕР_5 від 29.06.2021 на оплату відновлювального ремонту «Mercedes Benz GLC 220D», д/н НОМЕР_4 , на загальну суму 5212,84 грн.

ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» складено страховий Акт № 00433883 від 01.07.2021, згідно з яким вищезазначену ДТП, що сталася 06.06.2021, визнано страховим випадком та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 5212,84 грн.

За платіжним дорученням № 231000 від 02.07.2021 ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» на підставі вказаного страхового акту та заяви Страхувальника перераховано на рахунок ТОВ «Автомобільний дім Україна-Мерседес БЕНЦ» суму 5212,84 грн страхового відшкодування згідно виставленого рахунку.

Згідно з полісом серії ЕР № 203072172 (діючий станом на 06.06.2021) цивільно-правова відповідальність за заподіяну шкоду майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «Honda Accord», д.н. НОМЕР_1 , застрахована ТДВ «Страхова компанія «КРЕДО» (відповідач у справі); франшиза згідно з цим полісом 0,00 (нуль) грн; ліміт за шкоду майну 130000,00 грн.

Позивач направив на адресу ТДВ «Страхова компанія «КРЕДО» заяву про страхове відшкодування за вих. № 2055 від 13.07.2021 відповідно до якої просив здійснити перерахування страхового відшкодування в розмірі 5212,84 грн.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач заяву отримав 26.07.2021.

Невиконання відповідачем зобов`язання з відшкодування страхової виплати стало підставою для звернення позивача до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою, за якою відкрито провадження у даній справі.

Із змісту ст.ст.15, 16 ЦК України, ст. 20 ГК України слідує, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб та в порядку, що встановлений договором або законом. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, є примусове виконання обов`язку в натурі.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 14 ЦК України передбачено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Частиною 2 статті 1192 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Зазначене узгоджується з вимогами ст. 27 Закону України «Про страхування», в якій зазначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Отже, враховуючи досліджені судом докази, згідно положень ст. ст. 512, 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до позивача перейшло право вимоги до відповідача у розмірі виплаченого страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як встановлено судом вище, позивач у відповідності до умов договору №022151/4605/0000257 від 12.11.2020 здійснив виплату страхувальнику суму страхового відшкодування у розмірі 5212,84 грн.

Відповідач доказів перерахування позивачу заявленої до стягнення суми 5212,84 грн страхового відшкодування суду не надав.

Відповідно до змісту відзиву на позовну заяву, який надійшов до суду 17.01.2023, відповідач позовні вимоги визнав та просив суд повернути позивачу із державного бюджету 50% сплаченого судового збору.

За змістом ч. 4 ст. 191 ГПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 5212,84 грн страхового відшкодування є законними та обґрунтованими, а визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, тому позов судом задовольняється.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 130 ГПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду (ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»)

Враховуючи те, що відповідач у поданому відзиві до початку розгляду справи по суті визнав позов, позивачу слід повернути з Державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме: суму 1240,50 грн судового збору, за ухвалою суду за відповідним клопотанням позивача.

На підставі викладеного, враховуючи приписи статті 129 ГПК України інша частина судового збору, а саме у розмірі 1240,50 грн покладається на відповідача.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 7000,00 грн.

Відповідно до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Зі змісту ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» слідує, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

В підтвердження витрат на послуги адвоката в сумі 7000,00 грн, позивачем додано до матеріалів справи в т.ч.: копію Договору про надання правової допомоги № 1/20ю від 31.12.2020 з Додатком №1, укладеного з АБ «Адвокатське бюро Олександра Лисова «Еквіт», копію Додаткової угоди № 1 від 13.12.2021 до Договору про надання правової допомоги №1/20ю від 31.12.2020, копію Акту надання послуг №189 від 26.12.2022, копію рахунку № 189 від 30.11.2022, копію розрахунку витрат на правничу допомогу від 28.11.2022, копію Ордеру на надання правової допомоги Серія АА № 1233631 від 16.08.2022. Також суду надано копію платіжної інструкції № 3676 від 01.12.2022 на суму 7000,00 грн, що підтверджує понесення (оплату) позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

В акті надання послуг №189 від 26.12.2022 зазначені наступні послуги: надання правової (правничої) допомоги в суді першої інстанції в фіксованій сумі гонорару по страховій справі № 30419 (страховий акт № 00433883).

Відповідач заперечив проти покладення на нього витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн., оскільки вважає її неспівмірною щодо складності даної справи, а також занадто завищеною з огляду на обсяги наданої адвокатом правової допомоги та змісту цієї допомоги. У зв`язку із цим відповідач просив суд зменшити витрати на оплату допомоги адвоката до 1000,00 грн.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18.

Також, суд зазначає, що розмір судових витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється згідно з умовами договору про надання правової допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачено) відповідною стороною або третьою особою.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Надавши оцінку усім доданим доказам, з урахуванням категорії цієї справи, беручи до уваги, що справа є малозначною в силу приписів ст. 12 ГПК України, а також ціну позову (5212,84 грн.), критерії співмірності розміру заявлених витрат на правничу допомогу, визначених ч. 4 ст. 126 ГПК України, зважаючи на клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про те, що справедливим та співмірним є зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу на 50%, тобто до 3500 грн від попередньо заявленої суми (7000,00 грн). Решту витрат на професійну правову допомогу у розмірі 3500,00 грн покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 130, 191, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО», (69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 34) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА», (041121, м. Київ, вул. Олени Теліги, буд. 6 літера В) суму 5212 (п`ять тисяч двісті дванадцять) грн 84 коп страхового відшкодування.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо», (69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 34) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА», (041121, м. Київ, вул. Олени Теліги, буд. 6 літера В) суму 1240 (одна тисяча двісті сорок) грн 50 коп витрат зі сплати судового збору та суму 3500 (три тисячі п`ятсот) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення складено та підписано 16.03.2023.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва