ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

20.03.2023м. ДніпроСправа № 904/4759/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО АКВА", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІВАЙН ТОРГ", м. Дніпро

про стягнення збитків за договором поставки № 26 від 26.01.2018 у розмірі 71 334,37 грн.

Суддя Бєлік В.Г.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЄВРО АКВА" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, у якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІВАЙН ТОРГ" збитки за договором поставки № 26 від 26.01.2018 у розмірі 71 334,37 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором поставки № 26 від 26.01.2018 та Податкового кодексу України, в частині складання та своєчасної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, у зв`язку з чим позивач був позбавлений права включити суму ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом зменшення податкового зобов`язання на суму 71 334,37 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2022 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду від 19.12.2022 усунути недоліки позовної заяви, а саме надати опис вкладення у цінний лист (згідно переліку додатків в позовній заяві) та фіскальний чек (оригінали або належним чином засвідчені копії), які підтверджують факт відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів.

03.02.2023 до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області позивачем подано заяву про усунення недоліків позовної заяви та долучення до матеріалів справи документів з додатками.

Позивачем вимоги ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2022 виконано.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку про необхідність зупинення провадження у справі, з огляду на наступне.

Так, предметом розгляду даної справи є стягнення з відповідача на користь позивача збитків у зв`язку із невиконанням відповідачем обов`язку щодо складання та реєстрації податкових накладних, що позбавило позивача права на податковий кредит на суму 71 334,37 грн.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду ухвалою від 11 січня 2023 року на підставі частини 3 статті 302 Господарського процесуального кодексу України передала справу №916/334/22 на розгляд палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для відступу від правових висновків, мо містяться у постанові Верховного Суду від 18.01.2022 у справі №910/20686/20.

Передаючи справу на розгляд палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, колегія суддів Верховного Суду зазначила таке.

Верховний Суд у постанові від 19.01.2022 у справі №910/20686/20 зазначив:" … позивачем не доведено наявність в діях відповідача такої складової цивільного правопорушення як протиправна поведінка заподіювача збитків, а саме не доведено допустимими доказами факту вчинення відповідачем податкового правопорушення в частині складання та реєстрації податкових накладних за травень 2018 року, визначення дати першої події, внесення коригування кількісних і вартісних показників до таких податкових декларацій, який у справі про стягнення збитків може бути підтверджений лише чинними матеріалами податкової перевірки (актом або рішенням) відповідного контролюючого органу, наділеного повноваженнями здійснювати перевірку дотримання податкового законодавства. Відповідно, подані у справу до позову докази, які підтверджують виконання господарських операцій, докази у вигляді податкових накладних, податкових декларацій, розрахунків коригування, рішення суду про стягнення боргу у зобов`язальних правовідносинах не є належними і допустимими доказами вчинення відповідачем порушення податкового зобов`язання…".

Водночас у справі №910/3338/21 суди першої та апеляційної інстанцій відмовили у позові з мотивів, зокрема того, що необхідним елементом для стягнення збитків є доведеність протиправних дій відповідача, а саме, доведення факту порушення правил складання та реєстрації у встановлений спосіб податкових накладних; зазначений факт повинен бути підтверджений належними та допустимими доказами, якими, зокрема, може бути акт (довідка) перевірки, рішення відповідного контролюючого органу, складеного за результатами перевірки, однак таких доказів судам не надано. Верховний Суд постановою від 10.01.2022, самостійно застосувавши положення ПК, рішення судів попередніх інстанцій скасував та ухвалив нове рішення про задоволення позову.

Також до висновку про доведеність протиправних дій відповідача в частині невиконання обов`язку скласти та зареєструвати у встановлений спосіб податкові накладні безвідносно до наявності акту (довідки) перевірки чи рішення відповідного контролюючого органу та, відповідно, задоволення позову дійшов Верховний Суд у постанові від 03.12.2018 у справі №908/76/18.

Таким чином, існує суперечлива судова практика щодо доказування такої складової цивільного правопорушення як протиправна поведінка заподіювача збитків, а саме вчинення ним податкового порушення в частині складання та реєстрації податкової накладної та / або неправомірного коригування до податкових накладних, яке позбавило позивача права на податковий кредит.

Згідно зі статті 36 Закону "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (ч.6 ст.13 Закону "Про судоустрій і статус суддів").

Складовими принципу верховенства права є, зокрема, правова передбачуваність та правова визначеність, які необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано (абз.3 п.4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України (далі - КСУ) від 11.10.2005 №8-рп/2005 та абз.1 пп.2.1 п.2 мотивувальної частини Рішення КСУ від 31.03.2015 №1-рп/2015).

Юридична визначеність дає можливість учасникам суспільних відносин передбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх легітимних очікуваннях, зокрема у тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право буде реалізоване (Рішення КСУ від 05.06.2019 №3-р(І)/2019).

Принцип правової визначеності вимагає, щоб при остаточному вирішенні справи судами їхні рішення не викликали сумнівів (п.61 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Брумареску проти Румунії" (Brumгrescu v. Romania), заява №28342/95). Якщо конфліктна практика розвивається в межах одного з найвищих судових органів країни, цей суд сам стає джерелом правової невизначеності, тим самим підриває принцип правової визначеності та послаблює довіру громадськості до судової системи (п.123 рішення ЄСПЛ у справі "Парафія греко-католицької церкви в м. Люпені та інші проти Румунії" (Lupeni Greek Catholic Parish and Others v. Romania), заява №76943/11).

Відтак, існування протилежних висновків щодо застосування зазначених вище положень закону фактично суперечить вимогам щодо правової передбачуваності і правової визначеності, що унеможливлює здійснення особою, як має намір звернутись до суду, ефективний захист її прав та законних інтересів. Така ситуація фактично ставить під сумнів можливість реалізації позивачем права на ефективний судовий розгляд.

Колегія суддів Верховного Суду у справі №916/334/22 вважає, що існують підстави для відступу від висновків, наведених у постанові Верховного Суду від 19.01.2022 у справі №910/20686/20.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.02.2023 вирішив прийняти до розгляду судовою палатою для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справу №916/334/22 за касаційною скаргою Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі відокремленого підрозділу Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Одеського морського порту) на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.10.2022 та рішення Господарського суду Одеської області від 04.07.2022.

Таким чином, оскільки колегія суддів Верховного Суду у справі №916/334/22 вважає за необхідне відступити від правового висновку, що міститься у постанові Верховного Суду від 19.01.2022 у справі №910/20686/20, в якій Верховний Суд зазначив, що факт вчинення відповідачем податкового правопорушення у справі про стягнення збитків може бути підтверджений лише чинними матеріалами податкової перевірки (актом або рішенням) відповідного контролюючого органу, наділеного повноваженнями здійснювати перевірку дотримання податкового законодавства, а подані у справу до позову докази, які підтверджують виконання господарських операцій не є належними і допустимими доказами вчинення відповідачем порушення податкового зобов`язання, проте станом на 07.03.2023 палата Верховного Суду не прийняла остаточного рішення щодо вирішення судових спорів у подібних правовідносинах, господарський суд вважає за доцільне зупинити провадження у справі № 904/4759/22 до перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі №916/334/22) у касаційному порядку палатою Верховного Суду.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

У такому випадку згідно з приписами пункту 11 частини першої статті 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі № 904/4759/22 до вирішення до вирішення палатою для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду питання у подібних правовідносинах у іншій справі № 916/334/22.

Керуючись пунктом 7 частини 1 статті 228, статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження у справі № 904/4759/22 до вирішення палатою для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду питання про усунення неоднозначного застосування норм права у подібних правовідносинах у іншій справі № 916/334/22.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 20.03.2023 та підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.Г. Бєлік