ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року

м. Київ

cправа № 911/101/21 (911/3174/21)

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Васьковський О.В. - головуючий, Білоус В. В., Погребняк В. Я.,

за участю секретаря судового засідання Аліференко Т. В.

розглянув касаційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімсервіс" Демчана Олександра Івановича

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2022

та ухвалу Господарського суду Київської області від 27.06.2022

у справі за заявою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімсервіс" Демчана Олександра Івановича

до ОСОБА_1

про покладення субсидіарної відповідальності

у межах справи № 911/101/21

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімсервіс"

Учасники справи:

ліквідатор ТОВ "Агрохімсервіс": Різник О. Ю. (адв.);

ОСОБА_1 : Лук`янова Н. М. (адв.), Кузьменко В. О. (адв.);

1. Короткий зміст вимог

1.1. 29.10.2021 до Господарського суду Київської області звернувся ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімсервіс" (далі - ТОВ "Агрохімсервіс", боржник) арбітражний керуючий Демчан Олександр Іванович із заявою про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку із доведенням останнього до банкрутства на колишнього керівника ТОВ "Агрохімсервіс" ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , відповідач) та стягнення з останнього на користь боржника грошових коштів у розмірі 2 559 735,85 грн.

1.2. Заява ліквідатора обґрунтована наступним:

- керівником та єдиним учасником ТОВ "Агрохімсервіс" у період укладення договору застави №130-04/178/011 від 13.04.2004, угоди про реструктурування №130-04/178 від 31.12.2003 та виведення відповідного майна з власності боржника був ОСОБА_1 ;

- у період виникнення заборгованості посадовими особами ТОВ "Агрохімсервіс" не вчинялись дії для її погашення за рахунок заставного майна та наявного у боржника майна з метою запобігання банкрутству, а також дій для погашення вимог кредиторів, які передують банкрутству, хоч і така можливість існувала;

- умисні неправомірні дії посадових осіб боржника із безоплатного виведення заставного майна з власності боржника вчинялись без згоди заставодержателя;

- заміна засновника та керівника ТОВ "Агрохімсервіс" ОСОБА_1 на номінального засновника та керівника в особі Дубової О. А. відбулась з метою уникнення відповідальності за дії/бездіяльність, що призвели до неплатоспроможності боржника.

1.3. ОСОБА_1 заперечував проти заяви ліквідатора, зазначаючи наступне:

- у зазначений ліквідатором період відповідач не був керівником ТОВ "Агрохімсервіс". Факт звільнення відповідача із посади керівника ТОВ "Агрохімсервіс" підтверджується, зокрема постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 29.07.2011 у справі №2а-1840/11;

- відчуження відповідної сільськогосподарської техніки відбулось у період, коли ОСОБА_1 не займав посаду керівника, оскільки з 30.11.2009 він був звільнений із такої посади;

- у матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач вчинив дії або як засновник ТОВ "Агрохімсервіс" прийняв рішення, що призвели до його банкрутства через 10 років;

- за умови наявності застави рухомого майна, сільськогосподарська техніка не підлягала б реєстрації на нового власника;

- наявність в системі податкового органу звітів боржника, поданих від імені ОСОБА_1 та головного бухгалтера, не свідчать, що вказані звіти подавались саме відповідачем. До того ж правильність заповнення вказаних документів перевіряється контролюючим органом;

- з моменту прийняття на себе обов`язків по управлінню ТОВ "Агрохімсервіс" за сумісництвом відомості про ОСОБА_1 та головного бухгалтера були внесені до всіх програмних шаблонів податкової звітності та у подальшому усі паролі доступу були передані новому директору - Дубовій О.А. , яка є керівником боржника з 01.12.2009. На Дубову О.А. відповідно до ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", покладався обов`язок щодо вчинення дій, спрямованих на внесення змін до відомостей про керівника у Державний реєстр;

- ані рішенням загальних зборів, ані статутом ТОВ "Агрохімсервіс" не передбачено особливого порядку передачі документів, а відтак, відповідач передав усі матеріальні цінності, печатки, штампи, документацію особисто директору без окремої фіксації даного факту.

2. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2.1. Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.06.2022, яка залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2022, заяву ліквідатора ТОВ "Агрохімсервіс" Демчана Олександра Івановича про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника, у зв`язку із доведенням до банкрутства на колишнього керівника ТОВ "Агрохімсервіс" ОСОБА_1 залишено без задоволення.

2.2. Судові рішення мотивовані тим, що ліквідатором у встановленому порядку не доведено суду наявність складових елементів господарського правопорушення, зокрема, об`єктивної сторони для покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство на ОСОБА_1 , у зв`язку із чим заява про покладення субсидіарної відповідальності є такою, що не підлягає задоволенню.

3. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи

3.1. 31.12.2003 між Міністерством фінансів України, Українською аграрною біржею (Украгробіржа, Боржник) та ТОВ "Агрохімсервіс" (поручитель) в особі директора Нетеси М.І., укладено угоду про реструктурування (далі - Угода), за умовами якої:

- Міністерство фінансів України реструктурує прострочену заборгованість станом на 01.01.2003 перед державою в сумі 107 768,03 дол. США за кредитами, наданими Боржнику на умовах кредитної угоди від 24.07.1997 №18/03-149, укладеної між Укрексімбанком від імені Кабінету Міністрів України та Боржником, та кредитної угоди від 23.07.1997, укладеної між Боржником та банком "Societе General, New York Branch", а Боржник погашає цю заборгованість у строки та на умовах, що визначені в угоді (пункт 1);

- Боржник погашає заборгованість шляхом перерахування коштів у валюті заборгованості або в національній валюті за офіційним курсом Національного банку на дату здійснення платежу на рахунки Державного казначейства в строках та обсягах, що встановлені графіком: усього 14 платежів на суму 7 697,72 дол США, кожного останнього дня місяця: перший платіж 30.04.2004, останній платіж 31.10.2010 (пункт 9);

- у разі невиконання або виконання не в повному обсязі Боржником зобов`язань за угодою понад 90 днів несплачена сума заборгованості та/або відсотків визнається простроченою заборгованістю перед державою та підлягає стягненню разом із сумою пені, нарахованої за весь період такого невиконання або виконання не в повному обсязі, в установленому законодавством порядку, в тому числі шляхом звернення до поручителя, звернення стягнення на предмет договору застави (пункт 15);

- Угода набирає чинності одночасно з набранням чинності договором застави, який укладається банком-агентом від імені держави із заставодавцем щодо забезпечення виконання зобов`язань Боржника за цією угодою, та діє до повного виконання зобов`язань за цією угодою (пункт 18).

3.2. 30.04.2004 між ВАТ "Державний експортно-імпортний банк України"(банк-агент) та ТОВ "Агрохімсервіс" (заставодавець) в особі директора ОСОБА_1 , укладено договір застави №130-04/178/011 (далі - Договір застави), за умовами якого передбачалося:

- заставою забезпечуються всі вимоги Міністерства фінансів України, що випливають із Угоди, відповідно до якої Міністерство фінансів України, при виконанні Украгробіржою певних її умов, реструктурує прострочену станом на 01.01.2003 заборгованість перед державою у сумі 107 768,03 дол США за кредитами наданими Украгробіржі на умовах відповідних кредитних угоди (пункт 1.1);

- зокрема, в забезпечення виконання зобов`язань Украгробіржі за Угодою ТОВ "Агрохімсервіс" заставляє сільськогосподарську техніку, а саме: комбайн CASE 2166 в комплекті з навісним обладнанням, свідоцтво про реєстрацію - НОМЕР_1 , реєстраційний номер - НОМЕР_2 , заводський номер - НОМЕР_3 ; комбайн CASE 2166 в комплекті з навісним обладнанням, свідоцтво про реєстрацію - НОМЕР_4 , реєстраційний номер - НОМЕР_5 , заводський номер - НОМЕР_6 . Загальна вартість предмета застави 950 744,40 грн (пункт 1.2);

- договір набуває чинності з моменту його підписання і залишається чинним до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором та виконання Украгробіржею зобов`язань за Угодою (пункт 6.3).

3.3. 25.04.2006 комісією ВАТ "Державний експортно-імпортний банк України" складено акт перевірки щодо стану та умов зберігання майна ТОВ "Агрохімсервіс", яке є забезпеченням виконання зобов`язань згідно з Договором застави, за змістом якого відповідна сільськогосподарська техніка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; стан майна - задовільний.

3.4. 23.09.2008 відбулись загальні збори учасників ТОВ "Агрохімсервіс", у протоколі яких зазначено:

- присутні: ОСОБА_1 , що становить 100% голосів. Запрошені: Литвиненко Н.І.

- порядок денний: про відбуття директора у відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку; про призначення в.о. директора на період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку директора Литвиненко Н.І. ;

- Слухали: 1) Литвиненко Н.І. , яка надала свідоцтво про народження дитини та повідомила про те, що в зв`язку з народженням дитини, відбуває у відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку; 2) ОСОБА_1 , який прийняв рішення приступити до виконання обов`язків директора ТОВ "Агрохімсервіс" за сумісництвом;

- по питанню порядку денного голосувати "Так" - одноголосно. Рішення зборів вважається прийнятим.

3.5. Згідно із записами №25-26, які міститься у трудовій книжці НОМЕР_7 ОСОБА_1 , останній 24.09.2008 призначений на посаду директора ТОВ "Агрохімсервіс" за сумісництвом та звільнений із займаної посади 30.11.2009.

3.6. Із змісту довідки Пенсійного фонду України за формою ОК-5 від 25.11.2021 вбачається, що ОСОБА_1 за період з 1999 року по листопад 2009 року сплачено відповідні суми заробітку для нарахування пенсії, страхового стажу, страхових внесків під час його працевлаштування у ТОВ "Агрохімсервіс".

3.7. Відповідно до витягу з Державного реєстру, станом на 01.03.2010, щодо ТОВ "Агрохімсервіс" у графах:

- "перелік засновників (учасників) юридичної особи" зазначено " ОСОБА_1 ";

- "керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо" зазначено " ОСОБА_1 ".

3.8. У 2011 році ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовною заявою до ПФУ у Бориспільському районі про скасування постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зокрема у зв`язку із тим, що він не виконував обов`язки керівника ТОВ "Агрхімсервіс".

3.9. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 29.07.2011 у справі №2а-1840/11 позов ОСОБА_1 задоволено. При цьому судом встановлено, що ОСОБА_1 наказом №8-К від 30.11.2009 звільнений із посади директора ТОВ "Агрохімсервіс".

3.10. Відповідно до інформації з Державного реєстру станом на 15.07.2021 Дубова О.А. є керівником ТОВ "Агрохімсервіс" з 01.12.2009.

3.11. 23.11.2010 відбулись збори учасників ТОВ "Агрохімсервіс", що підтверджується протоколом №3, на яких прийнято рішення про введення до складу учасників ТОВ "Агрохімсервіс" Дубової О.А. шляхом придбання частки у статутному фонді - 100% шляхом придбання частки ОСОБА_1 , а також викладення статуту товариства в новій редакції.

3.12. 23.11.2010 між ОСОБА_1 (продавець) та Дубовою О.А. (покупець) укладено договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Агрохімсервіс", відповідно до п.1 якого продавець передає у власність покупця всю належну йому частку у розмірі 100%, що становить 171 411 грн, а покупець приймає та зобов`язується оплатити її. Договір зареєстрований в реєстрі за №2878 та посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Пєшою Т.М.

3.13. Із змісту статуту ТОВ "Агрохімсервіс" (у редакції 2010 року) вбачається, що він підписаний Дубовою О.А. , її особу було встановлено приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Пєшою Т.М., а також вказаною особою засвідчено справжність підпису Дубової О.А .

3.14. Згідно із інформацією з Державного реєстру станом на 07.12.2010 у графі "перелік засновників (учасників) юридичної особи" ТОВ "Агрохімсервіс" значиться Дубова О.А .

3.15. Відповідно до витягу з Державного реєстру станом на 23.10.2021 щодо ТОВ "Агрохімсервіс" вбачається, що у графах:

- "перелік засновників (учасників) юридичної особи" зазначено " Дубова Оксана Анатоліївна ";

- "керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо" зазначено " Дубова Оксана Анатоліївна , 01.12.2009 - керівник".

3.16. Відповідно до довідки, наданої Головним управлінням Держспоживслужби в Київській області на виконання вимог ухвали місцевого господарського суду від 26.10.2021 у справі про банкрутство ТОВ "Агрохімсервіс", за останнім були зареєстровані: комбайн CASE 2166 (заводський номер - 0182981); комбайн CASE 2166 (заводський номер - НОМЕР_3 ); комбайн CASE 2166 (заводський номер - НОМЕР_6 ).

3.17. 20.10.2009 комбайн CASE 2166 (заводський номер - НОМЕР_8 ) був знятий з обліку ТОВ "Агрохімсервіс" та зареєстрований за ТОВ "Хлібороб" - 22.10.2009, а комбайни CASE 2166 (заводський номер - 0182991 та заводський номер - 0182923) були зняті з обліку ТОВ "Агрохімсервіс" 01.03.2010 та зареєстровані за ТОВ "Хлібороб" - 15.06.2010.

3.18. Рішенням суду від 05.08.2014 у справі №911/2226/14, у зв`язку із невиконанням Боржником умов Угоди в частині сплати реструктурованої заборгованості, стягнуто з ТОВ "Агрохімсервіс" в дохід державного бюджету 641 141,40 грн, з яких: 307 638,98 грн - основний борг; 8 796,46 грн - відсотки; 160 799,10 грн - штрафні санкції; 163 906,86 грн - пеня.

3.19. Зі змісту вказаного рішення вбачається, що:

- у зв`язку із невиконанням Украгробіржею зобов`язань за Угодою заборгованість була визнана простроченою з 30.01.2009;

- відповідно до листа №31-02020-09/08/11850 від 27.04.2009 Міністерство фінансів звернулось до ТОВ "Агрохімсервіс", як до поручителя, з вимогою в тижневий термін з дати отримання зазначеної вимоги погасити заборгованість Української аграрної біржі за угодою про реструктурування від 31.12.2003 №130-04/178 та суму нарахованої пені; вказана вимога залишена без задоволення.

3.20. Відповідно до листа Державної податкової служби №21556/6/99-00-13-04-06 від 21.09.2021 виконавчий документ виданий на примусове виконання рішення суду від 05.08.2014 у справі №911/2226/14 відповідним органом державної виконавчої служби повернутий без виконання, у зв`язку із відсутністю майна, що належить боржнику та на яке може бути звернуто стягнення. Місцезнаходження платника ТОВ "Агрохімсервіс" за податковою адресою встановити неможливо, у зв`язку із чим відсутня можливість опитати директора Дубову О.А. з метою з`ясування причин несплати прострочений заборгованості та отримати документи щодо розпорядження заставним майном.

3.21. Листом АТ "Укрексімбанк" №0024801/30121-21 від 21.09.2021 повідомлено ліквідатора про те, що банк не отримував від Міністерства фінансів України та/або Державної податкової адміністрації інструкцій щодо реалізації предмета застави і не володіє інформацією щодо факту її реалізації. Згода заставодавцю на реалізацію майна банком не надавалась.

3.22. Згідно із листами:

- АТ "Креді Агріколь Банк" рух коштів по рахунку ТОВ "Агрохімсервіс" за період з 01.01.2010 по 08.10.2010 відсутній;

- АТ "Укргазбанк" рух коштів по рахунку боржника за період з 01.01.2010 по 19.10.2021 відсутній.

3.23. 14.06.2022 судом отриманий лист Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 07.06.2022 №43852/16000-32-22/21.2, згідно з яким у зв`язку з відсутністю документів, які є основними джерелами інформації для проведення аналізу та підготовки висновку, зокрема, визначення ознак дій з доведення до банкрутства ТОВ "Агрохімсервіс", приховування стійкої фінансової неплатоспроможності управління не має можливості підготувати та надати висновок щодо наявності/відсутності ознак доведення до банкрутства боржника.

3.24. Ліквідатором ані з моменту його призначення (14.06.2021), ані під час розгляду відповідної заяви не було надано суду на дослідження узагальненого, детального фінансового аналізу боржника (єдиного документа), із змісту якого можна зробити висновок про конкретні дії/бездіяльність відповідної особи, що призвело до неплатоспроможності та, як наслідок, подальшого банкрутства боржника. Сама по собі заява ліквідатора про притягнення до субсидіарної відповідальності певних осіб не є тим документом, який досліджується судом як доказ.

3.25. Ліквідатор, за наявності відомостей про відповідне рухоме майно, правом на його витребування не скористався та відповідних заяв до суду не подавав. Про обставини щодо неможливості чи недоцільності звернення із відповідними заявами під час розгляду справи ліквідатором також не зазначено.

3.26. ОСОБА_1 на спростування факту перебування його на посаді директора ТОВ "Агрохімсервіс" під час відчуження вказаного майна боржника у відповідний період надано суду: копію своєї трудової книжки; довідку із Пенсійного фонду України (за формою ОК-5); копію постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 29.07.2011 у справі №2а-1840/11. Із змісту вказаних документів вбачається, що відповідач працював у ТОВ "Агрохімсервіс" у період з 1999 року по листопад 2009 року, та звільнений, зокрема, із посади директора 30.11.2009. Доказів, які б у своїй сукупності вказували на протилежне, іншими учасниками справи, суду надано не було.

3.27. У матеріалах справи відсутні: аналіз фінансового становища боржника, обґрунтований та документально підтверджений відповідний висновок арбітражного керуючого та/або органу з питань банкрутства, зокрема, про доведення до банкрутства, незаконних дій у разі банкрутства, як і відсутні інші належні докази, які б беззаперечно підтверджували обставини, про які зазначає ліквідатор у своїй заяві. Заява ліквідатора щодо покладення субсидіарної відповідальності на ОСОБА_1 , як колишнього керівника боржника, базується на припущеннях.

3.28. Беззаперечних доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_1 як колишнім керівником вчинялись дії, які призвели до банкрутства ТОВ "Агрохімсервіс", суду не надано.

4. Короткий зміст касаційної скарги

4.1. 22.12.2022 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ліквідатора ТОВ "Агрохімсервіс" Демчана О. І., в якій він просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2022 та ухвалу Господарського суду Київської області від 27.06.2022 у цій справі. Постановити нове рішення, яким задовольнити заяву ліквідатора про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника, у зв`язку із доведенням до банкрутства на колишнього керівника ТОВ "Агрохімсервіс" ОСОБА_1 .

5. Узагальнені доводи касаційної скарги

5.1. Суди неправильно застосували норми матеріального права - частину 2 статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства, частину 1 статті 215 Господарського кодексу України, а також не врахували висновки Верховного Суду, викладені у наступних постановах:

- від 22.04.2021 у справі № 915/1624/16, від 30.01.2019 у справі № 910/6179/17 відносно того, що посадові особи банкрута, які цілеспрямовано виводять активи банкрута з його власності, а також особи, які отримують істотну вигоду внаслідок такого виведення підлягають притягненню до субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями банкрута;

- від 05.02.2019 у справі № 923/1432/15 про те, що припинення посадовими особами господарської діяльності банкрута без прийняття рішення про його ліквідацію у встановленому порядку, та переведення управління ним на номінальних третіх осіб, якщо це завдало шкоду кредиторам, є підставою для притягнення таких осіб до субсидіарної відповідальності;

- від 30.10.2019 у справі № 906/904/16, від 15.11.2019 у справі № 907/327/18, від 08.05.2018 у справі № 922/2026/17, від 21.09.2018 у справі № 910/19960/15, від 10.06.2020 у справі № 911/3513/16 відносно того, що особа, яка притягається до субсидіарної відповідальності, повинна доказати відсутність своєї вини.

5.2. Висновки судів попередніх інстанцій про відсутність вини та протиправної поведінки ОСОБА_1 зроблені при неправильному застосуванні норм матеріального права та без урахування вищевказаних висновків Верховного Суду.

6. Позиція інших учасників щодо касаційної скарги

6.1. ОСОБА_1 у відзиві заперечував проти касаційної скарги, просив Суд відмовити в її задоволені та залишити без змін оскаржувані судові рішення у цій справі, обґрунтовуючи наступним:

- твердження ліквідатора про те, що у період виникнення заборгованості у ТОВ "Агрохімсервіс" посадовими особами товариства не вчинялися дії для її погашення за рахунок заставного та наявного у боржника майна з метою запобігання банкрутству не знайшло свого підтвердження, оскільки в матеріалах справи відсутні докази отримання відповідної вимоги про погашення боргу, внаслідок чого неможливо встановити, з якого часу у боржника виникло відповідне зобов`язання перед Міністерством фінансів України;

- ліквідатором не доведено умисні неправомірні дії ОСОБА_1 з безоплатного виведення заставного майна з власності ТОВ "Агрохімсервіс";

- недоведеним є той факт, що відчуження майна здійснювалося ОСОБА_1 , як засновником, на користь ТОВ "Хлібороб";

- надані ліквідатором виписки по рахункам банкрута на підтвердження безоплатного відчуження керівником банкрута обмежуються певним періодом у часі і не вказують на відсутність розрахунків, а тому не можуть вважатися достатнім доказом;

- жоден аргумент, наведений ліквідатором у заяві, не є підставою для покладення на ОСОБА_1 субсидіарної відповідальності.

7. Касаційне провадження

7.1. Ухвалою Верховного Суду від 18.01.2023 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ліквідатора ТОВ "Агрохімсервіс" Демчана О. І. на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2022 та ухвалу Господарського суду Київської області від 27.06.2022 у справі № 911/101/21 (911/3174/21), призначено її до розгляду в судовому засіданні на 14.02.2023 - 15:00.

7.2. 25.01.2023 до Верховного Суду надійшли додаткові пояснення до касаційної скарги, за змістом яких скаржник просив Суд врахувати висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 05.07.2022 у справі № 916/1272/18, у подібних правовідносинах.

7.3. Судове засідання, призначене на 14.02.2023 не відбулося, у зв`язку з перебуванням судді Погребняка В. Я. з 14.02.2023 на лікарняному, про що учасники у справі повідомлені телефонограмами. Головуючий суддя Васьковський О.В. у період з 20.02.2023 по 22.02.2023 перебував у відпустці.

7.4. Ухвалою Верховного Суду від 23.02.2023 розгляд справи було призначено на 07.03.2023 - 15:45.

7.5. В судовому засіданні 07.03.2023 представник скаржника підтримав касаційну скаргу з викладених у ній підстав, просив Суд скаргу задовольнити. Представники ОСОБА_1 заперечували проти доводів касаційної скарги з підстав, наведених у відзиві, просили Суд залишити скаргу без задоволення.

8. Позиція Верховного Суду

8.1. Ліквідатор ТОВ "Агрохімсервіс" арбітражний керуючий Демчан О. І. звернувся до Господарського суду Київської області із заявою про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку із доведенням останнього до банкрутства на колишнього керівника ТОВ "Агрохімсервіс" Нетесу М. І., в якій просив стягнути з ОСОБА_1 на користь боржника грошові кошти у розмірі 2 559 735,85 грн.

8.2. Місцевий господарський суд, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, заяву ліквідатора залишив без задоволення, зазначивши про недоведеність наявності складових елементів господарського правопорушення, зокрема, об`єктивної сторони для покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство на ОСОБА_1 .

8.3. За змістом касаційної скарги, скаржник доводить неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, а також неврахування судами висновків Верховного Суду щодо умов покладення субсидіарної відповідальності, (розділ 5 цієї постанови).

8.4. Врахувавши доводи касаційної скарги та заперечення на неї, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права на підставі встановлених у цій справі обставин, Верховний Суд зазначає наступне.

8.5. Загальні умови для притягнення до субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство час визначені Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), Господарським кодексом України (далі - ГК України), Кодексом України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ).

8.6. В частині першій статті 619 ЦК України зазначено, що договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи.

8.7. Згідно з частиною першою статті 215 ГК України у випадках, передбачених законом, суб`єкт підприємництва-боржник, його засновники (учасники), власник майна, а також інші особи несуть юридичну відповідальність за порушення вимог законодавства про банкрутство, зокрема фіктивне банкрутство, приховування банкрутства або умисне доведення до банкрутства. При цьому, частиною третьою цієї статті ГК України унормовано, що умисним банкрутством визнається стійка неплатоспроможність суб`єкта підприємництва, викликана цілеспрямованими діями власника майна або посадової особи суб`єкта підприємництва, якщо це завдало істотної матеріальної шкоди інтересам держави, суспільства або інтересам кредиторів, що охороняються законом.

8.8. Застосування субсидіарної відповідальності у справах про банкрутство врегульовано положеннями статті 61 КУзПБ, за змістом якої під час здійснення своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою. У разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника-юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями. Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані лише для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Кодексом.

8.9. Отже, субсидіарна відповідальність у справах про банкрутство є самостійним цивільно-правовим видом відповідальності, який за заявою ліквідатора покладається на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника при наявності підтвердження вини вказаних осіб у доведенні юридичної особи (боржника у справі про банкрутство) до стану неплатоспроможності.

8.10. Першочерговою метою застосування цього механізму є створення для кредиторів у межах справи про банкрутство додаткових гарантій захисту їх прав, законних інтересів та задоволення вимог, що відповідає загальній меті процедур банкрутства та кореспондується з обов`язком ліквідатора здійснити всю повноту передбачених законом заходів, спрямованих на досягнення цієї мети у ліквідаційній процедурі.

8.11. Субсидіарна відповідальність за доведення до банкрутства за своєю правовою природою є відповідальністю за зловживання суб`єктивними цивільними правами, які завдали шкоди кредиторам. Законодавство не пов`язує можливості покладення на третіх осіб субсидіарної відповідальності в порядку частини другої статті 61 КУзПБ з наявністю вироку у кримінальній справі щодо таких осіб про встановлення в їх діях (бездіяльності) кримінального правопорушення. У цьому випадку особи згідно зі спеціальним приписом КУзПБ притягуються до цивільної відповідальності у формі стягнення.

8.12. Верховний Суд також звертає увагу на наявність сталої правової позиції, сформульованої Верховним Судом, зокрема, у постановах від 30.01.2018 у справі № 923/862/15, від 28.08.2018 у справі № 927/1099/13, від 18.10.2018 у справі № 923/1297/14, від 05.02.2019 у справі № 923/1432/15, від 03.09.2019 у справі № 923/1494/15, від 10.03.2020 у справі № 902/318/16, від 10.12.2020 у справі № 922/1067/17 та від 10.06.2021 у справі № 5023/2837/11.

8.13. Визначена частиною другою статті 61 КУзПБ відповідальність засновника (учасника, акціонера), керівника боржника та іншої особи, яка має право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, застосовується у процедурі банкрутства у разі відсутності майна боржника та повинна обґрунтовуватися судами шляхом встановлення складу такого правопорушення - об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

8.14. Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у певній сфері, у цьому випадку - права кредитора (-ів) на задоволення його (їх) вимог до боржника у справі про банкрутство за рахунок активів боржника, що не можуть бути задоволені внаслідок відсутності майна у боржника. Притягнення винних у доведені до банкрутства осіб до субсидіарної відповідальності є механізмом відновлення порушених прав кредиторів, а також стимулюванням добросовісної поведінки засновників, керівників та інших осіб пов`язаних з боржником і як наслідок недопущення здійснення права власності на шкоду інших осіб.

8.15. Об`єктивну сторону такого правопорушення складають дії або бездіяльність певних фізичних осіб та/або юридичних осіб, пов`язаних з боржником, що призвели до відсутності у нього майнових активів для задоволення вимог кредиторів або до відсутності інформації про такі активи, що виключає можливість дослідження активу та його оцінки. Щодо об`єктивної сторони правопорушення для покладення на суб`єктів субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство слід зазначити, що хоча приписи частини другої статті 61 КУзПБ і містять диспозицію (зміст) правопорушення- "доведення до банкрутства", за яке передбачені наслідки у вигляді субсидіарної відповідальності, однак не конкретизують дії/бездіяльність суб`єктів цієї відповідальності, які вказують/доводять на його існування.

8.16. Оцінюючи будь-які дії/бездіяльність суб`єктів відповідальності на предмет покладення на них субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство, слід відмежовувати дії та обставини, які належать до ризиків підприємницької/господарської діяльності (стаття 42 ГК України).

8.17. Особи, які виступають від імені юридичної особи, зобов`язані діяти не лише в межах своїх повноважень, але й добросовісно і розумно. Між господарським товариством та його посадовою особою (зокрема директором чи генеральним директором) у процесі діяльності складаються відносини довірчого характеру, у зв`язку з чим протиправна поведінка зазначеної особи може виражатись не лише у невиконанні нею обов`язків, прямо встановлених установчими документами товариства, чи перевищенні повноважень при вчиненні певних дій від імені товариства, а й у неналежному чи недобросовісному виконанні таких дій без дотримання меж нормального господарського ризику, з особистою заінтересованістю чи при зловживанні своїм розсудом, прийнятті очевидно необачних чи марнотратних рішень (подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.07.2022 у справі № 916/1272/18).

8.18. Виходячи зі змісту частини другої статті 61 КУзПБ, суб`єктів субсидіарної відповідальності умовно можна поділити на дві групи:

І група - засновники (учасники, акціонери) та інші особи, які відповідно до закону за своїм юридичним статусом та відповідно до установчих документів мають право безпосередньо давати обов`язкові для виконання боржником (його органів управління) вказівки, приймати рішення, видавати розпорядження чи накази боржнику. У законодавстві України віднесені до цієї групи особи іменуються як: "заінтересовані особи стосовно боржника" (стаття 1 Закону про банкрутство, стаття 1 КУзПБ), "пов`язані особи" (стаття 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції", стаття 14.1.159. Податкового кодексу України, стаття 52 Закону України "Про банки та банківську діяльність"), "кінцевий бенефіціарний власник (контролер)" (стаття 1 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення");

ІІ група - інші особи, які не мають формалізованих зав`язків із юридичною особою-боржником однак мають змогу іншим чином визначати та впливати на поведінку боржника в господарських відносинах. Такі особи самостійно або спільно з іншими особами визначають волю боржника щодо здійснення або утримання від здійснення певних дій.

8.19. Можливістю подання в межах справи про банкрутство заяви до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства наділений виключно ліквідатор банкрута, який, здійснивши на виконання своїх повноважень аналіз фінансового становища банкрута (частина перша статті 61 КУзПБ), зобов`язаний звернутись до суду із відповідним позовом.

8.20. Суб`єктами правопорушення (субсидіарної відповідальності), що може бути покладена у справі про банкрутство за заявою ліквідатора, є засновники (учасники, акціонери) або інші особи, у тому числі керівник боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, за умови існування вини цих осіб у банкрутстві боржника, тобто вчиненні суб`єктом (суб`єктами) субсидіарної відповідальності винних дій, що призвели до банкрутства боржника (аналогічну за змістом правову позицію наведено у постановах Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 910/21232/16, від 10.12.2020 у справі № 922/1067/17, від 24.02.2021 у справі № 902/1129/15, від 01.06.2021 у справі № 904/4855/17, від 10.06.2021 у справі № 5023/2837/11, від 19.08.2021 у справі № 25/62/09, від 15.02.2022 у справі № 927/219/20, від 05.07.2022 у справі № 916/1272/18).

8.21. Суб`єктивною стороною правопорушення для застосування субсидіарної відповідальності є ставлення особи до вчинюваних нею дій чи бездіяльності (мотиву, мети, умислу чи необережності суб`єкта правопорушення).

8.22. Для вирішення питання щодо кола необхідних і достатніх обставин, які мають бути доведені суб`єктом звернення (ліквідатором) та підлягають встановленню судом для покладення субсидіарної відповідальності, необхідна конкретизації об`єктивної сторони правопорушення з доведення до банкрутства/банкрутства з вини відповідальних суб`єктів, за які покладається субсидіарна відповідальність, виходячи, зокрема, із сукупності таких обставин щодо боржника та дій (бездіяльності) відповідальних суб`єктів:

1) вчинення суб`єктами відповідальності, за відсутності у боржника будь-яких активів, будь-яких дій/бездіяльності, направлених на набуття/збільшення кредиторської заборгованості боржника без наміру її погашення (вказівка на вчинення/вчинення правочину без наміру його реального виконання боржником через відсутність матеріальних, фінансових, інформаційних, технічних, кадрових ресурсів; невиконання податкових зобов`язань, бездіяльність щодо стягнення дебіторської заборгованості тощо); при цьому не забезпечені реальними активами внески до статутного фонду боржника, активами не вважаються;

2) прийняття суб`єктами відповідальності рішення, вказівка на вчинення/вчинення майнових дій з виведення активів боржника за наявності у боржника заборгованості та за відсутності будь-яких інших ресурсів (та перспектив їх отримання боржником) для погашення заборгованості боржника (що вказує на мету - ухилення від погашення боржником заборгованості та її збільшення);

3) прийняття суб`єктами відповідальності рішення, вказівка на вчинення дій/бездіяльності з набуття/збільшення кредиторської заборгованості боржника в один і той же період часу (податковий період тощо) або з незначним проміжком часу з прийняттям рішення, вказівкою на вчинення/вчиненням майнових дій з виведення активів боржника за відсутності будь-яких інших ресурсів (та перспектив їх отримання боржником) для погашення заборгованості боржником.

8.23. Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.01.2018 у справі № 923/862/15, від 05.02.2019 у справі № 923/1432/15 та від 16.06.2020 у справі № 910/21232/16, та не втратила своєї актуальності із введенням в дію КУзПБ.

8.24. Дослідження обставин поведінки (дій чи бездіяльності), яка має причинно-наслідковий зв`язок із відповідальністю, передбаченою частиною другою статті 61 КУзПБ, а також встановлення вини суб`єктів субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство здійснюється судом, що вирішує спір про субсидіарну відповідальність у справі про банкрутство. Водночас при вирішенні питання щодо вини (виду вини) суб`єкта субсидіарної відповідальності, слід виходити з обов`язків та повноважень суб`єктів відповідальності щодо боржника, покладених на них законом та/або статутом, враховуючи при цьому положення частин першої-третьої статті 4 КУзПБ (відповідна правова позиція сформульованої Верховним Судом у постановах від 16.06.2020 у справі № 910/21232/16, від 14.07.2020 у справі № 904/6379/16, від 10.12.2020 у справі № 922/1067/17, від 01.06.2021 у справі № 904/4855/17, від 15.02.2022 у справі № 927/219/20).

8.25. Відсутність (ненадання) належних доказів на підтвердження елементів/складових об`єктивної сторони порушення, тобто дій/бездіяльності конкретної особи (суб`єкта) відповідальності, які підтверджують обставини доведення до банкрутства або банкрутства, спростовує наявність підстав для притягнення керівника/засновника боржника до відповідальності за доведення до банкрутства (банкрутства), а відтак - не надає можливості визначити суб`єкт відповідальності, встановити його вину у діях/бездіяльності та покласти субсидіарну відповідальність на такого суб`єкта (такий висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 16.06.2020у справі № 910/21323/16, від 15.02.2022 у справі № 927/219/20).

8.26. Водночас, з урахуванням положень статей 74, 76-77 ГПК України, особа, щодо якої подано заяву про покладення субсидіарної відповідальності (засновник, керівник, учасник тощо), повинна надати докази з метою спростування доводів заявника та підтвердження відсутності власної вини у банкрутстві або доведенні до банкрутства боржника.

8.27. Як встановлено судами попередніх інстанцій, керівниками та учасниками ТОВ "Агрохімсервіс" у різні періоди були ОСОБА_1 та Дубова О. А. :

- ОСОБА_1 обіймав посаду директора товариства з 08.07.2000 по 03.08.2006, з 24.09.2008 по 30.11.2009 та був єдиним засновником (учасником) до 23.11.2010;

- Дубова О. А. призначена директором товариства з 01.12.2009, а відповідно до рішення зборів учасників ТОВ "Агрохімсервіс" від 23.11.2010 та договору купівлі-продажу від 23.11.2010 Дубова О. А. придбала у ОСОБА_1 частку у статутному фонді ТОВ "Агрохімсервіс" у розмірі 100%.

8.28. За змістом заяви ліквідатора ТОВ "Агрохімсервіс" саме ОСОБА_1 є тією особою, на яку має бути покладено субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника, оскільки у період виведення сільськогосподарської техніки з власності боржника з метою ухилення від виконання зобов`язань за угодою про реструктурування від 31.12.2003 ОСОБА_1 був керівником ТОВ "Агрохімсервіс".

8.29. Ліквідатор зазначав про те, що у зв`язку із невиконанням боржником умов Угоди від 31.12.2003 в частині сплати реструктурованої заборгованості, рішенням суду від 05.08.2014 у справі №911/2226/14 присуджено до стягнення з ТОВ "Агрохімсервіс" в дохід державного бюджету 641 141,40 грн (з них: 307 638,98 грн - основний борг; 8 796,46 грн - відсотки; 160 799,10 грн - штрафні санкції; 163 906,86 грн - пеня). У вказаному судовому рішенні зазначено про те, що у зв`язку із невиконанням Українською аграрною біржею зобов`язань за Угодою від 31.12.2003 заборгованість визнана простроченою з 30.01.2009 і Міністерство фінансів звернулось до ТОВ "Агрохімсервіс" (поручитель) з листом (вимогою) №31-02020-09/08/11850 від 27.04.2009 в тижневий термін з дати отримання цієї вимоги погасити заборгованість та суму нарахованої пені. Однак вимога залишена без задоволення.

8.30. Також ліквідатор посилався на листи:

- Державної податкової служби №21556/6/99-00-13-04-06 від 21.09.2021, згідно з яким виконавчий документ на примусове виконання рішення суду від 05.08.2014 у справі №911/2226/14 повернутий без виконання у зв`язку із відсутністю майна, яке належить боржнику та на яке може бути звернуто стягнення;

- АТ "Укрексімбанк" №0024801/30121-21 від 21.09.2021, відповідно до якого банк не отримував від Міністерства фінансів України та/або Державної податкової адміністрації інструкцій щодо реалізації предмета застави і не володіє інформацією щодо факту її реалізації. Згода заставодавцю на реалізацію майна банком не надавалась;

- АТ "Креді Агріколь Банк" та АТ "Укргазбанк" щодо відсутності руху коштів по рахунку боржника.

8.31. Суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що на час відчуження належного ТОВ "Агрохімсервіс" майна (сільськогосподарської техніки) та переданого в забезпечення всіх вимог Міністерства фінансів України, що випливають з Угоди про реструктурування від 31.12.2003, ОСОБА_1 не був керівником вказаного товариства, що підтверджується наступним:

- за ТОВ "Агрохімсервіс" були зареєстровані три комбайни CASE 2166 із заводськими номерами 0182981, 0182991, 0182923;

- 20.10.2009 комбайн CASE 2166 (заводський номер - НОМЕР_8 ) знятий з обліку ТОВ "Агрохімсервіс" та зареєстрований за ТОВ "Хлібороб" - 22.10.2009, а комбайни CASE 2166 із заводськими номерами - 0182991 та 0182923 (заставне майно за договором №130-04/178/011 від 30.04.2004) зняті з обліку ТОВ "Агрохімсервіс" 01.03.2010 та зареєстровані за ТОВ "Хлібороб" - 15.06.2010;

- Дубова О.А. є керівником ТОВ "Агрохімсервіс" з 01.12.2009, а з 07.12.2010 - єдиним засновником товариства.

8.32. Також суди попередніх інстанцій дослідили надані ОСОБА_1 до матеріалів справи копії трудової книжки та постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 29.07.2011 у справі №2а-1840/11, а також довідку із Пенсійного фонду України (за формою ОК-5), за змістом яких встановили, що ОСОБА_1 працював у ТОВ "Агрохімсервіс" у період з 1999 року по листопад 2009 року та звільнений з посади директора 30.11.2009.

8.33. Доводи скаржника про те, що заміна засновника та керівника ТОВ "Агрохімсервіс" Нетеси М. І. на номінального засновника та керівника в особі Дубової О. А. відбулась з метою уникнення відповідальності за дії/бездіяльність, що призвели до неплатоспроможності боржника, не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому є такими, що ґрунтуються на припущеннях. Протилежного ліквідатором доведено не було.

8.34. Аргументи скаржника про те, що ОСОБА_1 , будучи посадовою особою ТОВ "Агрохімсервіс", відчужив комбайн CASE 2166 (заводський номер - 0182981) після отримання вимоги Міністерства фінансів України про погашення заборгованості за Угодою про реструктурування від 31.12.2003, відхиляються колегією суддів, оскільки вказаний комбайн не належав до майна, переданого в заставу за договором №130-04/178/011 від 30.04.2004, і згідно з встановленими судами попередніх інстанцій обставинами в матеріалах справи відсутні докази направлення вищезгаданої вимоги та її отримання, що унеможливлює встановлення конкретного часу, з якого у ТОВ "Агрохімсервіс" виникло зобов`язання з погашення заборгованості і відповідно не дає підстав для кваліфікації дій з відчуження комбайну CASE 2166 (заводський номер - НОМЕР_8 ) як таких, що мали на меті виведення активів боржника.

8.35. Розгляд питання про застосування субсидіарної відповідальності за доведення до банкрутства є дуже важливим на завершальній стадії ліквідаційної процедури, а саме коли ліквідатор вчинив всю повноту дій у ліквідаційній процедурі і ця повнота дій є безсумнівною для кредиторів.

8.36. Неповнота з`ясування ліквідатором обставин з якими пов`язана можливість покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на третіх осіб свідчить про нездійснення ліквідатором всієї повноти заходів спрямованих на виявлення активів для задоволення вимог кредиторів.

8.37. Отже, звернення ліквідатора до господарського суду про покладення на винних осіб субсидіарної відповідальності за доведення боржника до банкрутства є складовою принципу безсумнівної повноти дій у ліквідаційній процедурі (подібний за змістом висновок викладено у постановах Верховного Суду від 28.08.2018 у справі № 927/1099/13, від 17.06.2020 у справі № 924/669/17).

8.38. В матеріалах справи наявний лист Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 07.06.2022 №43852/16000-32-22/21.2 (т.с.1, а.с.268-269), адресований місцевому господарському суду, в якому йде мова про те, що управління не має можливості підготувати та надати висновок щодо наявності/відсутності ознак доведення до банкрутства боржника, у зв`язку з відсутністю документів, які є основними джерелами інформації для проведення аналізу та підготовки висновку, зокрема, визначення ознак дій з доведення до банкрутства ТОВ "Агрохімсервіс", приховування стійкої фінансової неплатоспроможності.

8.39. Місцевий господарський суд в оскаржуваній ухвалі встановив, що під час здійснення повноважень розпорядника майна арбітражним керуючим Демчаном О.І. (на даний час здійснює повноваження ліквідатора боржника) складено повідомлення про неможливість здійснення аналізу фінансової, господарської, інвестиційної та іншої діяльності боржника, його становище на ринках, у зв`язку із відсутністю необхідної для цього інформації. Крім того, у звіті розпорядника майна, складеного за результатами дій вчинених у процедурі розпорядження майном, зазначено, що відсутність відповідних документів (фінансової/статистичної звітності тощо) унеможливлює проведення аналізу фінансово-господарської діяльності ТОВ "Агрохімсервіс" згідно з Методичними рекомендаціями, оскільки такий аналіз здійснюється саме на підставі фінансової документації боржника за останні три роки до відкриття провадження у справі про банкрутство.

8.40. З часу призначення ліквідатора суду не було надано узагальненого, детального фінансового аналізу боржника (єдиного документа), із змісту якого можна було б зробити висновок про конкретні дії/бездіяльність відповідної особи, що призвело до неплатоспроможності та, як наслідок, подальшого банкрутства боржника.

8.41 Колегія суддів враховує, що звіт за результатами проведеного аналізу фінансово-господарського стану боржника складений у відповідності до Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності не є безумовним доказом доведення боржника до банкрутства, а його наявність (або його недоліки) чи відсутність не є визначальним критерієм притягнення винних осіб до субсидіарної відповідальності, оскільки встановлення підстав для її покладення належить до дискреційних повноважень суду, які здійснюються судом за результатами сукупної оцінки всіх наявних у справі доказів, в тому числі й цього звіту, який є лише одним із засобів доказування (відповідний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 915/1624/16).

8.42. Проте у даному випадку в матеріалах справи відсутній не лише детальний аналіз фінансового становища банкрута, але й інші докази, з огляду на які можливо було б дійти висновку про наявність чи відсутність дій керівника по виведенню активів боржника, в результаті чого настала неплатоспроможність боржника за його іншими зобов`язаннями, про що слушно зазначили суди попередніх інстанцій в оскаржуваних рішеннях.

8.43. Крім того, за наявності відомостей про спірне рухоме майно, ліквідатор не звертався до суду із заявами про витребування цього майна, тоді як подання ліквідатором заяв про повернення чи витребування майна, яке знаходиться у третіх осіб, є одним із способів наповнення ліквідаційної маси.

8.44. Відповідно до статей 73, 77 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

8.45. Відсутність (ненадання) належних доказів на підтвердження елементів/складових об`єктивної сторони порушення, тобто дій/бездіяльності конкретної особи (суб`єкта) відповідальності, що вказують на доведення до банкрутства або банкрутства, спростовує існування об`єктивної сторони порушення з доведення до банкрутства (банкрутства), а відповідно позбавляє суд підстав визначити суб`єктів відповідальності, встановити вину у діях/бездіяльності цих осіб та покласти субсидіарну відповідальність на її суб`єктів.

8.46. Враховуючи вищенаведене, а також встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини, зокрема, щодо не доведення ліквідатором обставин: перебування ОСОБА_1 на посаді директора ТОВ "Агрохімсервіс" під час відчуження майна боржника (сільськогосподарської техніки); вчинення ОСОБА_1 дій, спрямованих на таке зменшення активів боржника, що призвели до банкрутства боржника, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для покладення на попереднього керівника (учасника) боржника субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника.

8.47. Твердження скаржника про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права (частини другої статті 61 КУзПБ, частини першої статті 215 Господарського кодексу України) та неврахування висновків Верховного Суду щодо застосування цих норм не знайшли свого підтвердження.

8.48. Верховний Суд відхиляє як помилкові доводи скаржника про те, що оскаржувані судові рішення у цій справі ухвалені без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у зазначених скаржниками постановах Верховного Суду (пункт 5.1 цієї постанови), оскільки встановлені фактичні обставини, що формують зміст правовідносин у зазначених справах і у справі, яка переглядається, є різними; у кожній із зазначених справ суди виходили з обставин та умов конкретних правовідносин і фактично-доказової бази, з урахуванням наданих сторонами доказів. Відтак, висновки зроблені у справах, про які зазначав скаржник, не є релевантними до спірних правовідносин у справі № 911/101/21 (911/3174/21).

8.49. З огляду на сукупність встановлених судами першої та апеляційної інстанцій обставин у цій справі та наведених правових висновків Верховного Суду, аргументи скаржника щодо незгоди з висновком судів попередніх інстанцій про відсутність (недоведеність) вини та протиправної поведінки ОСОБА_1 фактично зводяться до встановлення інших обставин, ніж встановлені судами першої та апеляційної інстанцій, та стосуються переоцінки наданих сторонами доказів, без урахування меж повноважень суду касаційної інстанції, встановлених статтею 300 ГПК України.

8.50. Відхиляючи доводи скаржника, Суд враховує висновки в рішенні ЄСПЛ у справі "Проніна проти України" в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Лише той факт, що суд окремо та детально не відповів на кожний аргумент, представлений сторонами, не є свідченням несправедливості процесу (рішення ЄСПЛ у справі "Шевельов проти України").

8.51. За змістом статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

8.52. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі відповідають вказаним вимогам, що не спростовано доводами касаційної скарги, у зв`язку з чим підстави для їх зміни чи скасування відсутні, тому касаційна скарга задоволенню не підлягає.

9. Висновки за результатами касаційного розгляду

9.1. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

9.2. Згідно зі статтею 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

9.3. Враховуючи наведені положення законодавства та встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи, зважаючи на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, визначені статтею 300 ГПК України, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі. Відповідно касаційна скарга задоволенню не підлягає.

10. Судові витрати

10.1. Зважаючи на те, що касаційну скаргу залишено без задоволення, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімсервіс" Демчана Олександра Івановича залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2022 та ухвалу Господарського суду Київської області від 27.06.2022 у справі №911/101/21(911/3174/21) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. В. Васьковський

Судді В. В. Білоус

В. Я. Погребняк