ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" березня 2023 р. Справа №914/1738/22

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Желіка М.Б.

Орищин Г.В.

без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження

розглянувши апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС №7.4-10/14/23672 від 02.12.2022 (Вх. №ЗАГС 01-05/2983/22 від 05.12.2022)

на рішення Господарського суду Львівської області від 03.11.2022 (повний текст складено 14.11.2022)

у справі №914/1738/22

за позовом Волинського обласного центру зайнятості, м.Луцьк

до відповідача Львівської митниці ДФС, м.Львів

про стягнення 67 118,72 грн

Короткий зміст позовних вимог.

Волинський обласний центр зайнятості звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до Львівської митниці ДФС про стягнення 67118,72 грн. виплаченої допомоги по безробіттю ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що сума матеріального забезпечення (допомога по безробіттю) у розмірі 67 118,72 грн, виплачена поновленому на роботі ОСОБА_1 , підлягає стягненню з Львівської митниці ДФС.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 03.11.2022 у справі №914/1738/22 позов задоволено. Стягнуто з Львівської митниці ДФС на користь Волинського обласного центру зайнятості 67 118,72 грн виплаченої допомоги по безробіттю та 2 481,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що у зв`язку із поновленням безробітного на роботі за рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30.12.2020 у справі №380/4213/20, відповідно до норм п. 4 статті 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", виплачена допомога по безробіттю в сумі 67 118,72 грн підлягає стягненню з роботодавця, тобто з відповідача на користь позивача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги, узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Львівською митницею ДФС подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду суду Львівської області від 03.11.2022 у справі №914/1738/22 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судом порушено норми матеріального права та неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а обставини, які мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, були недоведеними належними та допустимими доказами, судом порушено норми процесуального права.

Скаржник зазначає, що суд першої інстанції в обґрунтування рішення посилається на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.12.2020 у справі №380/4213/20, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.05..2021 у справі №380/4213/20, яким, зокрема, поновлено ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення №5 митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС з 16.04.2020.

Скаржник вважає, що у зв`язку із скасуванням постановою від 28.11.2022 Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №380/4213/20 рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.12.2020 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2021, обов`язок із відшкодування Фонду соціального страхування понесених ним витрат на оплату ОСОБА_1 допомоги по безробіттю чи наданих йому соціальних послуг відсутній.

Отже, скаржник вважає, що митницею доведено законність звільнення ОСОБА_1 , а тому позов Волинського обласного центру зайнятості безпідставний, так як на даний час відсутні рішення судів про поновлення на посаді ОСОБА_1 .

Позивачем відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Процесуальні дії суду у справі.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.12.2022 справу №914/1738/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Галушко Н.А., судді Желік М.Б., Орищин Г.В.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 12.12.2022 апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС залишено без руху для усунення встановлених недоліків, а саме: зобов`язано скаржника надати (надіслати) на адресу Західного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору в сумі 3 721,5 грн протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 02.01.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Львівської митниці ДФС №7.4-10/14/23672 від 02.12.2022 (Вх.№ЗАГС 01-05/2983/22 від 05.12.2022) на рішення Господарського суду Львівської області від 03.11.2022 у справі №914/1738/22, ухвалено апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС розглядати без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Обставини справи.

ОСОБА_1 працював у митних органах України з 10.07.2012.

З 01.11.2018, відповідно до записів у трудовій книжці, обіймав посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення №5 митного посту "Мостиська" Львівської митниці ДФС.

Постановою Кабінету Міністрів України №858 від 02.10.2019 "Про утворення територіальних органів Державної митної служби" утворено Галицьку митницю Держмитслужби та реорганізовано Львівську митницю ДФС шляхом її приєднання до Галицької митниці Держмитслужби.

Наказом Львівської митниці ДФС №76-о від 13.04.2020 "Про звільнення ОСОБА_1 " вказану особу було звільнено із займаної посади головного державного інспектора відділу митного оформлення №5 митного посту "Мостиська" Львівської митниці ДФС з 15.04.2020 відповідно до п.4 ч.1 ст.83, п.1 ч.1 ст.87 Закону "Про державну службу", із змінами, п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України. Підстава: попередження про наступне вивільнення від 10.03.2020.

Враховуючи наведене ОСОБА_1 23.04.2020 звернувся із заявою до Володимир-Волинської міськрайонної філії Волинського обласного центру зайнятості, як такий, що шукає роботу.

Відповідно до наказу Володимир-Волинської міськрайонної філії Волинського обласного центру зайнятості №НТ200423 від 23.04.2020, на підставі поданої ОСОБА_1 заяви, у зв`язку з відсутністю відповідної роботи, йому було надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю.

Згідно із наказом Володимир-Волинської міськрайонної філії Волинського обласного центру зайнятості №НТ200423 від 23.04.2020 було відкладено виплату допомоги по безробіттю на строк до 15.05.2020, що дорівнює періоду, протягом якого застрахованій особі відповідно до законів надається вихідна допомога або інші виплати при звільненні з підприємств, установ і організацій або закінченні строку повноважень за виборною посадою, що забезпечують часткову або тимчасову компенсацію втраченого заробітку

Наказом Володимир-Волинської міськрайонної філії Волинського обласного центру зайнятості №НТ200518 від 18.05.2020 ОСОБА_1 розпочато виплату допомоги по безробіттю, відповідно до ст.22 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" з 16.05.2020.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30.12.2020р. у справі №380/4213/20 визнано протиправним та скасовано наказ в.о. начальника Львівської митниці ДФС, Голови комісії з реорганізації Львівської митниці ДФС Романа Антоняка №76-о від 13.04.2020 "Про звільнення ОСОБА_1 " та поновлено останнього на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення №5 митного посту "Мостиська" Львівської митниці ДФС з 16.04.2020.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2021 апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби залишено без задоволення, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.12.2020р. у справі №380/4213/20 без змін.

Відповідно до наказу Володимир-Волинської міськрайонної філії Волинського обласного центру зайнятості №НТ210205 від 05.02.2021 на підставі поданої ОСОБА_1 заяви, йому було припинено виплату допомоги по безробіттю та припинено реєстрацію в центрі зайнятості.

Відповідно до наказу Львівської митниці ДФС №13-о від 02.02.2021 на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.12.2020 у справі №380/4213/20 ОСОБА_1 поновлено на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення №5 митного поста "Мостиська" Львівської митниці ДФС з 16.04.2020.

Відповідно до довідки Володимир-Волинської міськрайонної філії Волинського обласного центру зайнятості вих.№416/29.6 від 24.03.2022 за період з 16.05.2020 по 04.02.2021 безробітному ОСОБА_1 виплачено 67 118,72 грн допомоги по безробіттю.

Відповідно до повідомлення про повернення коштів №228/29.6/2 від 29.03.2022., що адресоване Львівській митниці ДФС, Володимир-Волинська міськрайонна філія Волинського обласного центру зайнятості зазначає про необхідність повернення протягом 15 календарних днів з дня отримання цього повідомлення грошових коштів в сумі 67 118,72 грн, у зв`язку з отриманням ОСОБА_1 за період з 16.05.2020 по 04.02.2021 допомоги по безробіттю у вказаному розмірі та у зв`язку з поновленням його за рішенням суду на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення №5 митного посту "Мостиська" Львівської митниці ДФС.

Вищенаведені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з позовом про стягнення з Львівської митниці ДФС на користь Волинського обласного центру зайнятості 67 118,72грн відшкодування витрат на виплату допомоги по безробіттю.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови. Висновки суду апеляційної інстанції.

Предметом даного договору є відшкодування витрат на виплату допомоги по безробіттю.

Пунктами 2, 6, 8 частини 1 статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" встановлено, що суб`єктами страхування на випадок безробіття є застраховані особи, а у випадках, передбачених цим Законом, також члени їх сімей та інші особи, страхувальники та страховик. Об`єктом страхування на випадок безробіття є страховий випадок, із настанням якого у застрахованої особи (члена її сім`ї, іншої особи) виникає право на отримання матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг, передбачених статтею 7 цього Закону. Страховий випадок це, зокрема, подія, через яку застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші передбачені законодавством України доходи внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" передбачено, що застраховані особи мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття. Видом забезпечення за цим Законом, серед іншого, є допомога по безробіттю (ч.1 ст.7 Закону).

Як зазначалось вище та вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 відповідно до наказу Володимир-Волинської міськрайонної філії Волинського обласного центру зайнятості №НТ200423 від 23.04.2020, на підставі поданої заяви, у зв`язку з відсутністю підходящої роботи, було надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю відповідно до п.п.1,3, 4 ст.22 та п.1 ст.23 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Зазначені обставини підтверджуються витягами з відповідних наказів.

Відповідно до наказу Львівської митниці ДФС №13-о від 02.02.2021 на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.12.2020 у справі №380/4213/20 (залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2021 у справі №380/3833/20) ОСОБА_1 поновлено на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення №5 митного поста "Мостиська" Львівської митниці ДФС з 16.04.2020.

Відповідно до розрахунку, сума допомоги по безробіттю, що підлягає поверненню за період перебування на обліку в Волинському ОЦЗ з 16.05.2020 по 04.02.2021 становить 67 118,72грн.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.

Згідно з пунктом 34 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.1992 "Про практику розгляду судами трудових спорів" рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Згідно з ч.4 ст.35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" із роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Частиною 1 статті 34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" встановлено, що Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття має право стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу.

Відповідно до пункту 5 Статуту Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття функції виконавчої дирекції Фонду покладаються на органи державної служби зайнятості, систему яких складають Державний центр зайнятості Міністерства праці та соціальної політики України, центр зайнятості Автономної республіки Крим, обласні, Київський і Севастопольський міські, районні, міськрайонні, міські та районні у містах центри зайнятості.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 перебував на обліку у Володимир-Волинській МФ Волинського ЦЗ як безробітний у період з 16.05.2020 по 04.02.2021 та отримав допомогу по безробіттю на суму 67 118,72грн.

У зв`язку із зазначеним, суд першої інстанції прийшов до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 67 118,72грн допомоги по безробіттю є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо наведеного судова колегія зазначає таке.

Як зазначалось вище, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30.12.2020р. у справі №380/4213/20 визнано протиправним та скасовано наказ в.о. начальника Львівської митниці ДФС, Голови комісії з реорганізації Львівської митниці ДФС Романа Антоняка №76-о від 13.04.2020 "Про звільнення ОСОБА_1 " та поновлено останнього на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення №5 митного посту "Мостиська" Львівської митниці ДФС з 16.04.2020.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2021 апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби залишено без задоволення, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.12.2020р. у справі №380/4213/20 без змін.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем, із посиланням на судову практику Верховного Суду по ідентичним трудовим спорам, подавалось клопотання про зупинення провадження у справі №914/1738/22 до винесення рішення судом касаційної інстанції у справі 380/4213/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС, Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку на час вимушеного прогулу.

Однак, суд першої інстанції, встановивши, що постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі №380/4213/20 набрала законної сили, а також з врахуванням того, що на виконання вищезгаданого рішення суду, Львівською митницею ДФС видано наказ №13-0 від 02.02.2022 «По особовому складу», яким поновлено ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення №5 митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС з 16.04.2020, прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання та зазначив, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи.

Надалі, 28.11.2022 Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду прийнято постанову у справі №380/4213/20, якою касаційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби задоволено. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.12.2020 у справі №380/4213/20 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2021 скасовано. Ухвалено по справі №380/4213/20 нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС, Галицької митниці Держмитслужби, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Первинна профспілкова організація працівників у Львівській митниці про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено.

Як зазначив скаржник, постанова Верховного Суду від 28.11.2022 у справі №380/4213/20 надійшла на адресу Львівської митниці ДФС 29.11.2022, що підтверджується копією електронного листа, тобто після винесення судом першої інстанції рішення, в зв`язку із чим просив суд долучити копію постанови Верховного Суду від 28.11.2022 у справі №380/4213/20 до матеріалів справи під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 359 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Положеннями частини 4 статті 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" визначено, що саме судове рішення про поновлення працівника на роботі може бути правовою підставою для стягнення з працедавця суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному. Отже, обов`язок працедавця відшкодувати фонду соціального страхування суму виплат по безробіттю та наданих соціальних послугах виникає за наслідком прийняття судового рішення про поновлення працівника на роботі, а встановлення фактичних обставин скасування такого рішення не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення.

Законодавцем передбачено тільки три правові підстави згідно з частиною 4 статті 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" щодо виникнення обов`язку з відшкодування фонду соціального страхування понесених ним витрат на оплату працівнику по безробіттю чи наданих йому соціальних послуг (за судовим рішенням про поновлення працівника на роботі; незаконна виплата безробітному суми забезпечення у разі неповідомлення про його прийняття на роботу; незаконно отримана сума допомоги по частковому безробіттю).

Зазначені підстави не можуть тлумачитися розширено, а зокрема, з посиланням на чинність наказу працедавця про поновлення працівника на роботі за скасованим рішенням суду, оскільки таке рішення не породжує правових наслідків, а прийняття наказу є похідним від скасованого судового рішення (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 914/1161/17).

Частиною 4 статті 236 ГПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія зазначає, що, з огляду на те, що умовою звернення Волинського обласного центру зайнятості з позовом до суду до Львівської митниці ДФС про відшкодування витрат на виплату допомоги по безробіттю на підставі п.4 ст. 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», була наявність рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.12.2020 у справі №380/4213/20 про поновлення особи на роботі, відповідачем обгрунтовано в суді першої інстанції заявлялось клопотання про зупинення провадження у справі №914/1738/22 до розгляду судом касаційної інстанції справи №380/4213/20, оскільки прийняття судового рішення Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №380/4213/20 мало суттєве значення для вирішення даної справи по суті.

У зв`язку із скасуванням постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28.11.2022 рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.12.2020 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2021 у справі №380/4213/20, обов`язок із відшкодування фонду соціального страхування понесених ним витрат на оплату ОСОБА_1 допомоги по безробіттю чи наданих йому соціальних послуг відсутній.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія прийшла до висновку про відсутність підстав для відшкодування коштів згідно п.4 ст. 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Пунктами 1, 3 частини 1 статті 129 Конституції України одними з основних засад судочинства визначені рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із п.1 ст.76 ГПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам.

У відповідності до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судова колегія, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого суду, дійшла висновків, що рішення суду слід скасувати, в позові відмовити.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги на підставі ст. 129 ГПК України покладається на позивача.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст.ст. 129, 269, 270, 273, 275,277, 282- 284 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС №7.4-10/14/23672 від 02.12.2022 (Вх.№ЗАГС 01-05/2983/22 від 05.12.2022) задоволити.

Рішення Господарського суду Львівської області від 03.11.2022 у справі №914/1738/22 скасувати. В позові відмовити.

2. Стягнути з Волинського обласного центру зайнятості (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 3А, ідентифікаційний код 05427482) на користь Львівської митниці ДФС (79000, місто Львів, вулиця Костюшка, будинок 1, ідентифікаційний код 39420875) 3 721,50 грн витрат на оплату судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Місцевому господарському суду видати наказ.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Справу повернути до Господарського суду Львівської області.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

Суддя Желік М.Б.

Суддя Орищин Г.В.