номер провадження справи 24/108/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
23.01.2023 Справа № 908/1463/22
м.Запоріжжя Запорізької області
Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Тетяни Анатоліївни, за участю секретаря судового засідання Вака В.С.,
розглянувши матеріали заяви Фізичної особи-підприємця Іванова Дмитра Ігоровича про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/1463/22
до відповідача: Фізичної особи-підприємця Іванова Дмитра Ігоровича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )
про стягнення 147410,21 грн.
За участю представників:
від позивача: не з`явився
від відповідача: не з`явився
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 03.01.2023 вказану заяву було розподілено на розгляд судді Азізбекян Т.А.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 05.01.2023 заява Фізичної особи-підприємця Іванова Дмитра Ігоровича про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/1463/22 прийнята до розгляду та призначено розгляд заяви на 23.01.2023.
В судове засідання 23.01.2023 представники сторін не з`явилися.
Відповідач в заяві про ухвалення додаткового рішення по справі № 908/1463/22 зазначив про проведення судового засідання з приводу слухання даної заяви без участі відповідача.
Позивач в судове засідання 23.01.2023 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Заперечень щодо поданої відповідачем заяви про ухвалення додаткового рішення від позивача до суду не надійшло.
Про дату, час та місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/1463/22 сторони повідомлялися належним чином у відповідності до приписів Господарського процесуального кодексу України.
Згідно норм ч. 4 ст. 244 ГПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
За таких обставин, суд вирішив за можливе розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/1463/22 в судовому засіданні 23.01.2023 без участі представників сторін.
23.01.2023 заява Фізичної особи підприємця Іванова Дмитра Ігоровича про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/1463/22 щодо розподілу судових витрат розглянута, прийнято додаткове рішення.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 26.12.2022 у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Ріал Естейт Менеджмент 2018 до Фізичної особи - підприємця Іванова Дмитра Ігоровича про стягнення 147410,21 грн. відмовлено.

Частинами 1-3 статті 244 ГПК України встановлено: суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно зі ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

З положень статті 123 ГПК України слідує, що до складу судових витрат, крім судового збору, входять також витрати, пов`язані з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній орієнтовний розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (ч.ч. 1, 3 ст. 124 ГПК України).

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення суд, зокрема, вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З матеріалів справи слідує, що відповідачем у відзиві на позовну заяву зазначено про те, що орієнтовна сума судових витрат на професійну правничу допомогу складає 11000 грн. (складання відзиву на позовну заяву -5000 грн., складання заперечень на відповідь на відзив на позовну заяву - 3000 грн., участь у судовому засіданні у Господарському суді Запорізької області 3000 грн.). Також у відзиві відповідач повідомив суд про те, що зобов`язується надати акти виконаних робіт (наданих послуг) та докази надання грошових коштів тощо у встановленому законом порядку.

В судовому засіданні 23.01.2023, під час розгляду справи № 908/1463/22 по суті, представник відповідача в усній формі зазначив, що докази понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу будуть подані до суду у встановленому законом порядку.

Заява про ухвалення додаткового рішення з доданими до неї доказами надійшла до Господарського суду Запорізької області 03.01.2023, направлена до суду засобами поштового зв`язку 29.12.2022, тобто у встановлений законом строк.

На підставі вказаних норм процесуального права, враховуючи надходження від відповідача відповідної заяви та надання ним доказів у встановлений строк, суд дійшов до висновку про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/1463/22 щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу.

Вирішуючи питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд враховує наступне.

Згідно зі ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Представництво інтересів Фізичної особи підприємця Іванова Дмитра Ігоровича у справі № 908/1463/22 здійснювалось адвокатом Вишняковим Дмитром Олександровичем (Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 001154 від 29.06.2016), який діяв на підставі ордеру серія АР № 1101180 від 13.10.2022, виданого на підставі договору про надання правової допомоги від 15.06.2022.

До заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення було додано копії вказаного договору, акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до договору про надання правової допомоги від 15.06.2022 та довідка адвоката Вишнякова Д.І від 27.12.2022 про отримання 27.12.2022 від Фізичної особи підприємця Іванова Д.І. грошових коштів, сплачених за надану правову допомогу відповідно до договору про надання правової допомоги від 15.06.2022, у розмірі 13000,00 грн.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст.126 ГПК України).

Відповідно до приписів частини 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 ГПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

В частині 5 ст. 129 ГПК України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, зокрема, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

За змістом ч. 2 ст. 128 ГПК України розмір витрат, пов`язаних з вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою її до розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Вирішуючи питання про розподіл витрат на правничу допомогу, господарський суд також враховує правові висновки, що викладені в постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20), в якій вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких втрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких втрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

В постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 Великою Палатою Верховного Суду зазначено, що домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, у межах правовідносин між якими і може розглядатися питання щодо обов`язковості такого зобов`язання. У контексті вирішення судом питання про розподіл судових витрат суд повинен оцінювати розумність витрат, їх співмірність із ціною позову, складністю справи та її значенням для позивача.

Згідно з ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Позивачем заперечень щодо поданої відповідачем заяви про ухвалення додаткового рішення та заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу не надано.

З метою підтвердження понесених судових витрат відповідачем надано суду: копію договору про надання правової допомоги від 15.06.2022; копію акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до договору про надання правової допомоги від 15.06.2022; копію довідки адвоката Вишнякова Д.І від 27.12.2022 про отримання 27.12.2022 від Фізичної особи підприємця Іванова Д.І. грошових коштів, сплачених за надану правову допомогу відповідно до договору про надання правової допомоги від 15.06.2022, у розмірі 13000,00 грн.

Як свідчать матеріали справи, 15.06.2022 Фізичною особою підприємцем Івановим Дмитром Ігоровичем, далі Клієнт, та Адвокатом Вишняковим Дмитром Олександровичем, далі Адвокат, було укладено Договір про надання правової допомоги.

Відповідно, що п.1.1 Договору про надання правової допомоги сторони погодили, що Адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а Клієнт зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені сторонами.

Пунктом 3.1. сторони Договору про надання правової допомоги узгодили, що за правову допомогу, передбачену в п.п. 1.2 Договору клієнт сплачує Адвокату винагороду у наступному розмірі: складання відзиву на позовну заяву 5000 грн.; складання адвокатських запитів по суті спору -2000 грн.; представництво інтересів у судових засіданнях -3000 грн. /судодень. За результатами надання правничої допомоги складається акт, що підписується сторонами. В акті вказується обсяг наданої Адвокатом правничої допомоги та загальну суму винагороди Адвоката.

27.12.2022 Адвокатом Вишняковим Дмитром Олександровичем та Фізичною особою підприємцем Івановим Дмитром Ігоровичем був складений та підписаний Акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до договору про надання правової допомоги від 15.06.2022.

Згідно з вказаного Акту сторони підтверджують, що Адвокатом було виконані наступні роботи (надано такі послуги), а саме:

- 06.09.2022- підготовка та подання до Господарського суду Запорізької області відзиву на позовну заяву по справі № 908/1463/22- вартість 3000 грн.;

- 14.11.2022 - участь у судовому засіданні у Господарському суді Запорізької області по справи № 908/1463/22- вартість 3000 грн.;

- 29.11.2022- участь у судовому засіданні у Господарському суді Запорізької області по справи № 908/1463/22- вартість 3000 грн.;

- 26.12.2022 - участь у судовому засіданні у Господарському суді Запорізької області по справи № 908/1463/22- вартість 3000 грн. Загальна вартість робіт (послуг) складає 13000 (тринадцять тисяч гривень) 00 коп. Сторони одна до одної претензій не мають.

Також, 27.12.2022 Адвокатом Вишняковим Дмитром Олександровичем було отримано від Фізичної особи підприємця Іванова Дмитра Ігоровича грошові кошти, сплачені за надання правової допомоги відповідно до договору про надання правової допомоги від 15.06.2022 в межах судової справи № 908/1463/22, в загальній сумі 13000 (тринадцять тисяч) грн. 00 коп., про що свідчить довідка про отримання грошових коштів.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до Постанови ВГСУ від 22 листопада 2017 року у справі № 914/434/17 в якій зроблено висновок: що коли справа не потребує великого обсягу юридичної і технічної роботи, розмір компенсації витрат на правову допомогу адвоката нарівні 10 % від ціни позову є обґрунтованим та справедливим.

Розмір компенсації витрат на правову допомогу є співмірною та розумною сумою винагороди адвоката з огляду на предмет позову, його складність та обсяг доказів у справі.

Суд, розглянувши заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення та додані до неї документи, дійшов до висновку, що заявлений відповідачем розмір витрат на правничу допомогу адвоката, детальний опис (перелік) яких наведено в акті від 27.12.2022, є співмірним із складністю даної справи, ціною позову, обсягом наданих послуг та часу, необхідного для виконання відповідних робіт (послуг), відповідає критеріям розумності та принципу пропорційності.

За таких обставин, беручи до уваги, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, враховуючи що суд не має право втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта, заява відповідача підлягає задоволенню.

За змістом ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Оскільки у задоволені позову в даній справі відмовлено, витрати відповідача на правничу допомогу у розмірі 13000,00 грн. покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 238, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву Фізичної особи підприємця Іванова Дмитра Ігоровича про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/1463/22 задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Ріал Естейт Менеджмент 2018 (вул. Незалежної України, буд. 51, м. Запоріжжя, 69035, ідентифікаційний код 42334781) на користь Фізичної особи-підприємця Іванова Дмитра Ігоровича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 13000 (тринадцять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правову допомогу.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 20.03.2023.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.А. Азізбекян