СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року м. Харків Справа № 922/1218/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Білоусова Я.О., суддя Фоміна В.О.,

за участі секретаря судового засідання Дзюби А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства Укргазвидобування (вх.1470Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 29.11.2022 (рішення ухвалене суддею Лавренюк Т.А. у приміщенні Господарського суду Харківської області 29.11.2022, повний текст рішення складено 29.11.2022) у справі №922/1218/22

за позовом Акціонерного товариства Укргазвидобування (04053, м. Київ, Шевченківський район м. Києва, вул. Кудрявська, 26/28, адреса для листування: 64250, Харківська область, Балаклійський район, смт. Донець, вул. Стадіонна, 9, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрохолдинг Восток (63011, Харківська область, Валківський район, смт. Старий Мерчик, вул. Театральна, 8Б, )

про стягнення 284392,94 грн

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 АТ Укргазвидобування звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом, в якому просило стягнути з ТОВ Агрохолдинг Восток на свою користь борг 235116,93 грн, пеню - 20732,06 грн, 3% річних - 3202,15 грн, інфляційні збитки 25341,80 грн та витрати по сплаті судового збору у сумі 4265,90 грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 29.11.2022 у справі №922/1218/22 (суддя Лавренюк Т.А.) у задоволенні позову відмовлено повністю.

Акціонерне товариство "Укргазвидобування" звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 29.11.2022 у справі №922/1218/22 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити в повному обсязі позовні вимоги АТ "Укргазвидобування".

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилався на те, що обов`язок відповідача відшкодовувати позивачу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки що орендується виникає з умов укладених договорів, і сплачується шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок до 26 числа місяця, наступного за звітним, визначається сторонами актом відшкодування витрат, складеним за формою, яка є невід`ємним додатком №2. Натомість, в порушення умов п. 2.2, 2.3 договору, відповідачем акти відшкодування витрат, понесених позивачем з нарахування та сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 3 і 4 квартали 2021 не підписані, розрахунки по відшкодуванню понесених витрат не проведені.

Позивач вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що строк виконання відповідачем обов`язку з відшкодування позивачу податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки не настав, оскільки у договорах сторонами не було передбачено строків компенсації відповідачем позивачу податку на нерухоме майно, а позивач не довів факту пред`явлення ним вимоги до відповідача про компенсацію оплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 3 і 4 квартали 2021 року. Оскільки ні діючим законодавством, ні умовами договорів не передбачено особливого порядку виставлення рахунків, як і особливих вимог до їх змісту, акти відшкодування витрат з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 3 квартал 2021 в сумі 104021,43 грн і 4 квартал 2021 в сумі 131095,50 грн. є моментом виставлення рахунку відповідно до укладених договорів оренди комплексного об`єкту і відшкодування витрат. Крім того, позивач стверджує, що до позовної заяви ним додано повідомлення про вручення поштового відправлення (претензії від 21.01.2022), яке було отримане відповідачем 25.02.2022.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.01.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ Укргазвидобування на рішення Господарського суду Харківської області від 29.11.2022 у справі №922/1218/22; повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 14.02.2023.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.02.2023 розгляд справи відкладено на 14.03.2023, про що повідомлено учасників справи.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів та вимог апеляційної скарги законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний господарський суд встановив таке.

19.07.2021 між АТ "Укргазвидобування" (орендодавець) та ТОВ "Агрохолдинг Восток" (орендар) укладено договір оренди комплексного об`єкту № 3/Т-о (далі договір оренди), відповідно до умов якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування комплекс нежитлових будівель "Тік" колишнього ПСГ "Восток", споруд та обладнання, перелік яких зазначено в додатку № 4 (далі - майно) площею - 9181,5 кв.м, розміщених за адресою: Харківська область, Богодухівський (Валківський) район, с. Добропілля, вул. Зарічна, буд. 2, 2а, 2г, 2в, 2д, 2є, 2ж, що перебуває на балансі Філії Газопромислове управління «Шебелинкагазвидобування» АТ «Укргазвидобування» (п. 1.1. договору оренди).

Балансова вартість майна станом на 01.07.2021 становить 195813,00 грн. (п. 1.2 договору оренди).

Відповідно до п. 1.3 договору оренди цільове призначення використання майна орендарем сільськогосподарське.

Вступ орендаря у володіння та користування приміщенням настає одночасно з підписанням сторонами договору та акту прийому-передачі вказаного майна (п.2.1 договору оренди).

Згідно п. 3.4 договору оренди орендна плата здійснюється орендарем на користь орендодавця шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок до 15 числа місяця, наступного за звітним, на підставі виставленого орендодавцем рахунку.

Відповідно до п.3.6 договору оренди вартість комунальних послуг (водо-, енерго - постачання), а також інші витрати, пов`язані з утриманням приміщень (в тому числі витрати з охорони), що входять до складу орендованого майна, сплачує орендар згідно договорів, які укладені з підприємствами на отримання послуг, або відшкодовує орендодавцю на підставі окремо укладеного договору.

За умовами п.5.2 та п.5.12 договору оренди орендар зобов`язався своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату на рахунок орендодавця, а також та компенсувати орендодавцю плату земельного податку за земельну ділянку, що передається у користування з об`єктом, та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що орендується, згідно виставлених рахунків.

Цей договір набирає чинності з моменту його укладання та підписання сторонами акту прийому-передачі майна та діє 2 роки 11 місяців включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання (п.10.1 договору оренди).

19.07.2021 між сторонами складено та підписано акт прийому-передачі майна, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування майно, розміщене за адресою: Харківська область, Богодухівський (Валківський) район, с. Добропілля, вул. Зарічна, буд. 2, 2а, 2г, 2в, 2д, 2є, 2ж, в якому, зокрема, сторони вказали, що не мають претензій одна до одної щодо стану майна, яке передається по цьому акту. Також між сторонами підписано додаток № 4 до договору оренди «Перелік майна, що передається в оренду».

19.07.2021 між АТ "Укргазвидобування" (балансоутримувач) та ТОВ "Агрохолдинг Восток" (орендар) укладено договір №3/-Т-в про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна (далі - договір про відшкодування витрат), відповідно до умов якого орендар відшкодовує балансоутримувачу витрати, понесені на утримання майна, переданого в оренду згідно договору №3/Т-о від 19.07.2021 - комплексу нежитлових будівель "Тік" колишнього ПСГ "Восток", споруд та обладнанням (далі майно), площею - 9181,5 кв.м, розміщених за адресою: Харківська область, Богодухівський (Валківський) район, с. Добропілля, вул. Зарічна, буд. №№2, 2а, 2г, 2в, 2д, 2є, 2ж, зокрема на комунальні послуги та за користування земельною ділянкою тощо (п. 1.1. договору про відшкодування витрат).

Відповідно до п. 2.1 договору про відшкодування витрат сума витрат до відшкодування визначається сторонами актом відшкодування витрат, складеним за формою, яка є невід`ємним додатком №2 до цього договору на підставі щомісячного розрахунку, що складається балансоутримувачем відповідно до п. 2.4 договору.

Відповідно до п. 3.1.1. договору про відшкодування витрат балансоутримувач зобов`язується складати та передавати орендарю акти відшкодування витрат.

Згідно п. 3.3.1 договору про відшкодування витрат орендар зобов`язується вносити плату шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок балансоутримувача, на підставі акту відшкодування витрат.

Цей договір набирає чинності з моменту підписання акту приймання передачі за основним договором оренди №3/Т-о від 19.07.2021 та діє на період користування майном за зазначеним договором оренди, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п. 6.1 договору про відшкодування витрат).

Як зазначає позивач, ним на виконання умов договорів листами № ШГВ4188-003.1.2-13 від 12.10.2021 та № ШГВ97/003.1.2-13 від 12.01.2022 направлялись на адресу відповідача акти відшкодування витрат, понесених позивачем з нарахування (сплати) податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 3 і 4 квартали 2021 року та рахунки-фактури на оплату. Проте, відповідач акти відшкодування витрат, понесених позивачем з нарахування (сплати) податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 3 і 4 квартали 2021 не підписав, розрахунки по відшкодуванню понесених витрат не здійснені; мотивованої відмови від підписання даних актів та заперечень з боку відповідача на адресу позивача не надходило.

Позивач також стверджує, що 21.01.2022 направив на адресу відповідача претензію №ШГВ375/003.1.1-14 з вимогою здійснити оплату відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна, яка залишена останнім без відповіді та задоволення.

У зв`язку із несплатою відповідачем витрат, понесених позивачем з нарахування (сплати) податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 3 і 4 квартали 2021, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути х відповідача на свою користь суму основного боргу у розмірі 235116,93 грн. з нарахування (сплати) податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, пеню в розмірі 20732,06грн, 3% річних в розмірі 3202,15грн та збитки від інфляції в розмірі 25341,80грн.

Приймаючи оскаржуване рішення про відмову у позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, всупереч положень п. 5.12 договору та ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України не надав доказів, які б свідчили про звернення до відповідача з вимогою здійснити компенсацію оплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що орендується, за 3 та 4 квартал 2021 року, а тому дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення 235116,93грн, пені в розмірі 20732,06грн, 3% річних в розмірі 3202,15 грн. та збитків від інфляції в розмірі 25341,80грн., нарахованих позивачем за несвоєчасне виконання відповідачем обов`язку із компенсації відповідного податку.

Надаючи власну правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.

За приписами ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до вимог ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом.

Як вже зазначалось, відповідно до 5.12 договору оренди сторони дійшли згоди, що відповідач окрім здійснення орендної плати за орендоване майно, взяв на себе зобов`язання компенсувати позивачу, зокрема, плату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що орендується, згідно виставлених рахунків.

Таким чином, сторони у договорі погодили обов`язок відповідача сплачувати податок на нерухоме майно згідно виставлених позивачем рахунків.

Крім того, відповідно до умов договору про відшкодування витрат сума витрат до відшкодування визначається сторонами актом відшкодування витрат, які балансоутримувач зобов`язується складати та передавати орендарю, а орендар зобов`язується вносити плату шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок балансоутримувача на підставі акту відшкодування витрат.

Враховуючи викладене, до предмету доказування у даній справі входить встановлення факту виставлення позивачем відповідачу рахунків, направлення актів на компенсацію оплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 3 і 4 квартали 2021 року.

Оскільки ні діючим законодавством, ні умовами договору не передбачено особливого порядку виставлення рахунків, як і особливих вимог до змісту відповідних рахунків, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що будь-яка вимога про компенсацію податку на нерухоме майно із зазначенням відповідної суми може вважатись моментом виставлення рахунку відповідно до п. 5.12 договору оренди комплексного об`єкту.

Частиною першою ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

У силу ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Оскільки положеннями цієї статті не визначена форма пред`явлення вимоги кредитором, тому останній може здійснити своє право будь-яким шляхом. Волевиявлення щодо виконання боржником відповідного обов`язку має бути вчинено кредитором в активній однозначній формі, доведеної до відома боржника.

Відповідно до пунктів 2.2. та 2.3 договору про відшкодування витрат щомісячно, до 26-го числа місяця, наступного за розрахунковим, орендар відшкодовує балансоутримувачу витрати, понесені балансоутримувачем на утримання майна згідно розрахунку на відшкодування витрат та підписаного сторонами акту відшкодування витрат, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок балансоутримувача. Щомісячно, до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим балансоутримувач складає та надає орендарю два примірника акту відшкодування витрат для підписання та здійснення відшкодування. Орендар повертає балансоутримувачу один примірник підписаного та скріпленого печаткою акту відшкодування витрат протягом 5 робочих днів після отримання або в цей же строк надає в письмовій формі мотивовану відмову від підписання такого акту за наявності заперечень.

В матеріалах справи містяться:

- акт від 30.09.2021 про відшкодування витрат згідно договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна №3/Т-в від 19.07.2021, відповідно до якого витрати балансоутримувача з нарахування (сплати) податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 3 квартал 2021 склали 104021,43 грн.;

- акт від 31.12.2021 про відшкодування витрат згідно договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна №3/Т-в від 19.07.2021, відповідно до якого витрати балансоутримувача з нарахування (сплати) податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 4 квартал 2021 склали 131095,50 грн.

Вказані акти не підписані з боку орендаря та, як зазначає позивач, відповідач ухиляється від їх підписання.

Позивач посилається на обставини направлення ним на адресу відповідача листів №ШГВ4188-003.1.2-13 від 12.10.2021 та №ШГВ97/003.1.2-13 від 12.01.2022 із відповідними актами, в яких було зазначено суму податку за 3 і 4 квартали 2021 року для компенсації відповідачем, а також претензії № ШГВ375/003.1.1-14 з вимогою здійснити оплату відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна.

Проте, доказів направлення відповідних листів №ШГВ4188-003.1.2-13 від 12.10.2021 та №ШГВ97/003.1.2-13 від 12.01.2022 із зазначенням суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 3 і 4 квартали 2021 року на загальну суму 235116,93грн, претензії або іншої вимоги на адресу відповідача позивачем до матеріалів справи надано не було.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не доведено факту пред`явлення ним відповідачу у відповідності до умов договорів актів (вимог, рахунків) про компенсацію оплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 3 і 4 квартали 2021 року, а тому строк виконання відповідачем обов`язку з відшкодування позивачу відповідного податку не настав.

Враховуючи викладене, позивач не довів порушення його права з боку відповідача та передчасно звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі викладеного, враховуючи, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення Господарського Харківської області від 29.11.2022 у справі №922/1218/22- без змін.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Укргазвидобування без задоволення.

Рішення Господарського Харківської області від 29.11.2022 у справі №922/1218/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст. ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 22.03.2023.

Головуючий суддя О.О. Крестьянінов

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя В.О. Фоміна