ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
"17" березня 2023 р. Справа №914/346/20 (914/155/21)
Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:
головуючий суддя Желік М.Б.
судді Орищин Г.В.
Галушко Н.А.
розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Україна 2001, б/н від 27.02.2023 (вх. ЗАГС №01-05/615/23 від 01.03.2023) про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат
в апеляційному провадженні за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Україна 2001, б/н від 28.07.2021 (вх. ЗАГС №01-05/2588/21 від 29.07.2021)
на рішення Господарського суду Львівської області від 22.06.2021 (суддя Артимович В.М.)
у справі №914/346/20 (914/155/21)
за позовом Приватного підприємства Захід Агроінвест
до Товариства з обмеженою відповідальністю Україна 2001
про стягнення 2858771,15 грн.
у межах справи №914/346/20
за заявою Приватного підприємства Лан Оіл Трейд
до Приватного підприємства Захід Агроінвест
за участю представників: не з`явилися.
В судовому засіданні 22.02.2023 Західним апеляційним господарським судом проголошено вступну та резолютивну частини постанови по справі №914/346/20 (914/155/21), відповідно до якої вимоги апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Україна 2001, б/н від 28.07.2021 (вх. ЗАГС 01-05/2588/21 від 29.07.2021) задоволено; рішення господарського суду Львівської області від 22.06.2021 у справі № 914/346/20 (914/155/21) скасовано; прийнято нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Приватного підприємства Захід-Агроінвест до Товариства з обмеженою відповідальністю Україна 2001 відмовлено повністю. Здійснено розподіл судових витрат.
01.02.2023 під час розгляду апеляційної скарги, представником відповідача заявлено про намір звернутись до суду із заявою про розподіл судових витрат в порядку ч.8 ст.129 ГПК України та подати докази розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат в розмірі 20 000,00 грн. зазначено у заяві від 31.01.2023 б/н (вх. ЗАГС №01-04/702/23 від 01.02.2023).
Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
01.03.2023 на адресу суду апеляційної інстанції від Товариства з обмеженою відповідальністю Україна 2001 надійшла заява (вх. ЗАГС №01-05/615/23 від 01.03.2023) про ухвалення додаткового рішення, в якій представник відповідача просив суд стягнути з Приватного підприємства Захід-Агроінвест 20 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
До поданої заяви долучено копію додатку від 08.08.2022 до договору про надання професійної правничої допомоги від 08.08.2022; копію акту приймання-передачі наданих послуг від 24.02.2022 та докази направлення заяви на електронні поштові адреси представника позивача та арбітражного керуючого Пурія Р.П, які повідомлялися ними, що є належним доказом їх надсилання. При цьому, представником відповідача зазначено, що ордер та свідоцтво адвоката міститься в матеріалах справи. Та вказано, що заява про винесення додаткової постанови подається на наступний робочий день після завершення у вихідний день п`ятиденного строку на таке подання, що у відповідності до положень ч.4. ст. 116 ГПК України є останнім днем встановленого строку.
Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 01.03.2023 вказану справу розподілено до розгляду колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Желіка М.Б., суддів Орищин Г.В., Галушко Н.А.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 06.03.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Україна 2001, б/н від 27.02.2023 (вх. ЗАГС №01-04/1410/23 від 28.02.2023) про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат призначено до розгляду в судовому засіданні на 08.03.2023 о 11 год. 20 хв. Звернуто увагу учасників справи на право подати заперечення на заяву відповідача про розподіл судових витрат.
В день розгляду заяви представником Товариства з обмеженою відповідальністю Україна 2001 подано клопотання (вх. ЗАГС №01-04/1581/23 від 07.03.2023) про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яке задоволено судом.
В судовому засіданні 08.03.2023 сторони участі уповноважених представників не забезпечили, причин неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду заяви не подавали. При цьому, колегія суддів зазначає, що сторони були достеменно поінформованими про час та місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення. Окрім того, подана відповідачем заява з доданими доказами надіслана на електронні адреси інших учасників справи, що зазначалися ними у поданих до суду документах, ще 27.02.2023, докази про що надані суду апеляційної інстанції.
За приписами пункту 2 частини першої та пункту 3 частини другої статті 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом. Статтею 43 ГПК України встановлений обов`язок добросовісного користування учасниками судового процесу процесуальними правами.
Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі Пономарьов проти України).
Вжиття заходів для ефективного розгляду та вирішення судового спору є обов`язком не тільки для держави, але й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
У зв`язку з чим суд вважає, що зазначені учасники у справі не були позбавлені права та можливості завчасно з врахуванням дати призначення заяви до розгляду повідомити суд про причини їх відсутності під час розгляду заяви та надати свої доводи і заперечення до дати проведення судового засідання. Враховуючи те, що явка представників сторін в судове засідання не визнавалась судом обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути заяву за відсутності представників сторін за наявними матеріалами.
Відповідно до ч.1, ч.3 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч.3 ст.126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Як вбачається з матеріалів справи, представництво інтересів відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Україна 2001 в суді апеляційної інстанції здійснював адвокат Ярош Василь Юрійович, повноваження якого підтверджуються ордером про надання правничої правової допомоги серії ВХ №1031604 виданим адвокатом, що здійснює адвокатську діяльність індивідуально та свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю № 478 від 30.06.2010 виданого на підставі рішення Хмельницької кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 18.06.2010 № 97.
Згідно долученого до матеріалів справи додатку до договору про надання професійної правничої допомоги від 08.08.2022, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю Україна 2001 та адвокатом Ярош Василем Юрійовичем, яким сторони врегулювали порядок, умови та розмір гонорару, виплата якого передбачена п.3.1. договору, розмір гонорару за надання професійної правничої допомоги у суді по справі № 914/346/20 (914/155/21), що включає підготовку необхідних процесуальних документів, а також представництво адвокатом інтересів клієнта у судових засіданнях складає 20 000,00 грн.
Згідно п.2 додаткової угоди гонорар є фіксованим і не залежить від кількості судових засідань та підготовлених адвокатом документів, у будь-якому разі професійна правнича допомога вважається наданою, а договір про її надання виконаний адвокатом у разі набрання законної сили рішенням суду, яким у позові до клієнта буде відмовлено.
Факт надання допомоги оформляється актом приймання-передачі наданих послуг (п.3 додаткової угоди). Клієнт зобов`язаний виплатити зазначений гонорар адвокату не пізніше трьох місяців з моменту надання допомоги у справі № 914/346/20(914/155/21).
З акту прийому-передачі наданих послуг від 24.02.2023 підписаним між Товариством з обмеженою відповідальністю Україна 2001, в особі виконавчого директора Камінського О.П. та адвокатом Ярош Василем Юрійовичем вбачається, що адвокат надав клієнту правничу допомогу у суді по справі № 914/346/20 (914/155/21), що включає підготовку необхідних процесуальних документів, а також представництво адвокатом інтересів клієнта у судових засіданнях, а клієнт прийняв такі надані послуги.
Актом прийому-передачі наданих послуг також визначено назви складових наданих послуг, та зазначено, що вони включають: попереднє опрацювання матеріалів справи; підготовка пояснень по суті справи та процесуальних питань до апеляційного суду; участь у засіданнях апеляційного суду; підготовка касаційної скарги; підготовка пояснень по суті справи та з процесуальних питань до апеляційного суду; участь в засіданнях апеляційного суду. Жодних претензій по якості,повноті, строках та обсягу послуг клієнт до адвоката немає (п.3).
Таким чином, відповідач належними та допустимими доказами підтвердив понесення витрат на професійну правничу допомогу у справі №914/346/20(914/155/21) в розмірі 20 000,00 грн.
Відповідно до ч.4 ст.126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За частиною п`ятою статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Водночас, із наведених вище положень ч.4 ст.126 ГПК України та ч.5 ст.129 ГПК України вбачаються такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Відповідно до положень статей 1, 26, 27, 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
У статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі:
- фіксованого розміру,
- погодинної оплати.
Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність як форма винагороди адвоката, але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Колегія суддів зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.
Окрім того, у відповідності до положень ст. 284 ГПК України та п.2 додатку до договору про надання професійної правничої допомоги від 08.08.2022 настали визначені таким договором умови, коли правнича допомога вважається наданою, а договір про її надання виконаним набрання законної сили рішенням суду, яким у позові до клієнта буде відмовлено. І як результат надання таких послуг настав обов`язок клієнта виплатити гонорар адвокату протягом трьох місяців з моменту їх надання.
При цьому, правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт ( наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.
Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складової принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключно прерогативою учасника справи, що подає такий опис. Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правової допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару із складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду судом справи, тощо.
Колегія суддів звертає увагу на те, що позивачем не надано суду заперечень що до розміру заявлених до стягнення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката, як і не зазначено про неможливість подання відповідного заперечення до дати призначеного судового засідання з розгляду заяви про ухвалення додаткової постанови про розподіл судових витрат. Натомість, заявлені відповідачем до стягнення витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 20 000,00 грн. є дійсними, обґрунтованими, розумними і співмірними відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
При цьому, слід наголосити, що відповідно до усталеної практики Верховного суду викладеної, зокрема, у постанові від 21.01.2021 у справі № 280/2635/20 відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено. Отже, докази оплати послуг адвоката подавати не обов`язково.
Відповідно до вимог п.2 ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача.
Враховуючи наведене, а також те, що за результатами розгляду апеляційної скарги прийнято постанову, якою вимоги апеляційної скарги задоволено, рішення господарського суду Львівської області від 22.06.2021 у справі № 914/346/20(914/155/21) скасовано та прийнято нове рішення яким в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю, заява Товариства з обмеженою відповідальністю Україна 2001 про прийняття додаткової постанови та стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню.
Згідно ч.5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Україна 2001, б/н від 27.02.2023 (вх. ЗАГС №01-05/615/23 від 01.03.2023) про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат - задоволити.
3. Місцевому господарському суду видати відповідний наказ.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст. 287, 288 ГПК України протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 17.03.2023.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Орищин Г.В.

суддя Галушко Н.А.