ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2023 р. м. Ужгород Справа № 907/13/23

Суддя Господарського суду Закарпатської області Лучко Р.М.,

Розглянувши матеріали справи

за позовом Державної служби України з безпеки на транспорті, м. Київ

до відповідача Фізичної особи - підприємця Сабовчика Віктора Йожефовича, с. Минай Ужгородського району Закарпатської області

про стягнення 8772,37 грн

секретар судового засідання Піпар А.Ю.

учасники справи не викликались

ВСТАНОВИВ:

Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) звернулася до Господарського суду Закарпатської області з позовом до Фізичної особи - підприємця Сабовчика Віктора Йожефовича про стягнення 8772,37 грн плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №907/13/23 визначено головуючого суддю Лучка Р.М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2023.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 23.01.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків, виявлених судом.

З огляду на усунення позивачем виявлених судом недоліків позовної заяви ухвалою суду від 31 січня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та встановлено строки для подання заяв по суті спору.

Відповідач не скористався наданим йому правом заперечити проти позовних вимог та надати суду відзив на позов, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку. Ухвала суду про відкриття провадження у справі, яка була надіслана на офіційну електронну адресу Відповідача, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань () вручена Фізичній особі - підприємцю Сабовчику В.Й., що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 01.02.2023. За таких обставин, суд дійшов висновку, що Відповідач мав час та можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відтак, відповідно до положень ч. ч. 8, 9 ст. 165, ч. 1 ст. 251 ГПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем Закону України «Про автомобільний транспорт» під час перевезення вантажів, що полягає у їх перевезенні з перевищенням вагових параметрів, встановлених Правилами дорожнього руху, а саме: перевищення допустимого навантаження на строєні осі на 1,1 тону, у зв`язку з чим відповідачу нараховано плату за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом в розмірі 263,6 Євро, що в еквіваленті становить 8772,37 грн.

Заперечення (відзив) відповідача.

Відзив на позов відповідачем не подано.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

12 жовтня 2020 року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Харківській області на 471 м автодороги М03 Київ - Харків - Довжанський, здійснено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу (тягача) марки Renault модель Magnum 500 DXI, реєстраційний номер НОМЕР_1 та причепа марки ПР, моделі Kotschenreuther, держаний реєстраційний номер НОМЕР_2 , які згідно свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 03.06.2020 та серії НОМЕР_4 від 22.07.2004 належать на праві власності Сабовчику Віктору Йожефовичу та використовуються ним як підприємцем в господарській діяльності, про що свідчить товарно-транспортна накладна №4 від 11.10.2020 про перевезення водієм ОСОБА_2 автомобілем та причепом відповідача на замовлення ПП «Каскад» вантажу - будівельних матеріалів (бруківки, плити тощо), вагою 21700 кг.

Вказана перевірка здійснювалась згідно направлення на рейдову перевірку від 12.10.2020 №012021 від 12.10.2020 року та відповідно до графіку проведення рейдових перевірок на4 квартал 2020 року, Щотижневого графіку проведення рейдових перевірок Управління Укртрансбезпеки у Харківській області в період з 12.10.2020 по 18.10.2020.

Про результати здійснення габаритно-вагового контролю свідчить, зокрема, долучена позивачем до позовної заяви довідка №0007373 від 12.10.2020, згідно з якою встановлено повну масу транспортного засобу: (тягача) марки Renault модель Magnum 500 DXI, реєстраційний номер НОМЕР_1 та причепа марки ПР, моделі Kotschenreuther, держаний реєстраційний номер НОМЕР_2 - 38,4 тони та визначено навантаження на осі тягача та причепа: 1 вісь - 6,250 тони, 2 вісь - 9,000 тон, 3 вісь - 7,900 тони, 4 вісь - 7,650 тони та 5 вісь - 7,600 тони.

За результатами проведеного габаритно-вагового контролю складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 12.10.2020 року №246477, яким встановлено перевезення відповідачем вантажу з перевищенням встановленого п. 22.5 Правил дорожнього руху навантаження на строєну вісь на 1,150 тони, відповідальність за яке передбачена ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" - перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 відсотків до 10 відсотків включно.

В результаті перевірки посадовими особами управління Позивача складено довідку №0007373 від 12.10.2020 про результати здійснення габаритно-вагового контролю, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 12.10.2020 №0023328, талон (чек) зважування від 12.10.2020, якими зафіксовано перевезення вантажу за маршрутом слідування - с. Знам`янка Житомирської області - м. Харків, автомобілем який належить Сабовчику Віктору Йожефовичу та використовуються відповідачем в господарській діяльності, із перевищенням вагових обмежень осьових навантажень, а саме: навантаження на строєну вісь - 23,150 тони при нормативно допустимому навантаженні в 22 тони.

На підставі складених актів та довідки проведено розрахунок №96623/37-1/18-20 від 15.10.2020 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування в розмірі 263,60 євро.

11 листопада 2020 року Позивачем направлено Відповідачу за його юридичною адресою місцезнаходження (с. Минай Закарпатської області, вул. Перемоги, 42) повідомлення про заборгованість за №87692/37-1/24-20 від 10.11.2021 в сумі 8772,37 грн (еквівалент 263,6 євро), у виді сплати за проїзд дорогами загального користування транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують допустимі вимоги, що підтверджується Списком згрупованих поштових відправлень за 11.11.2020, фіскальним чеком від 11.11.2020, Реєстром на відправку рекомендованої кореспонденції.

При цьому, матеріали справи не містять доказів оскарження в установленому законом порядку відповідачем результатів габаритно-вагового контролю, у зв`язку з чим, враховуючи, що до теперішнього часу визначену плату Відповідачем не сплачено, за доводами позивача наявні підстави для її стягнення у примусовому порядку.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ

Статтею 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема: державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування, нарахування, у разі виявлення порушень, та вжиття заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Частинами 1, 6 ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

У статті 33 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною 2 ст. 29 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 N 1306 (надалі - ПДР, у редакції чинній на час спірних відносин) За спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

У п. 3 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N 1567 від 08.11.2006, зазначено, що органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 N 103 (далі Положення), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з підпунктом 1 п. 4 Положення, основними завданнями Укртрансбезпеки є реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті.

Підпунктами 15, 27 п. 5 Положення передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Таким чином, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) під час здійснення своїх повноважень є органом, наділеним спеціальною компетенцією, якому надано повноваження щодо реалізації політики держави з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування.

Вимоги до проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів з вантажем або без нього автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами визначені Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 за №30 (надалі - Правила проїзду).

Згідно з п. 3 Правил проїзду Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд (п. 4 Правил проїзду).

Матеріалами справи містять обставини, які підтверджують факт перевищення транспортним засобом відповідача нормативних вагових параметрів, а саме: акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 12.10.2020 року №246477, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 12.10.2020 №0023328, довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0007373 від 12.10.2020.

Згідно з п. 28 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N 879 від 27.06.2007 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" (надалі - Порядок N 879 на час виникнення спірних правовідносин), плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Перевізник має право на відшкодування вантажовідправником чи замовником коштів, внесених у рахунок плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу.

Відповідно до п. 30 Порядку №879 плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою: П = (Рзм + Рнв + Рг)хВ, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

При визначенні розміру плати за проїзд транспортних засобів з осьовим сполученням більше трьох береться до рахунку схема, що спричиняє більші руйнування доріг з комбінацій одно-, двох- та трьохосьових сполучень, а найбільша сума навантаження на суміжні осі припадає на максимальну колісну формулу.

Для строєних осей з одиночними шинами плата за перевищення допустимих навантажень на вісь (осі) збільшується у два рази (п. 31 Порядку №879).

Положеннями п. 31-1 Порядку N 879 визначено, що якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Пунктом 27 Порядку N 879 передбачено, що плата за проїзд справляється національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Підпунктом 2 п. 2 Порядку N 879 визначено, що вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Судом встановлено, що за результатами проведеної перевірки проведено розрахунок №96623/37-1/18-20 від 15.10.2020 плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нараховано відповідачу плату за проїзд в розмірі 263,60 євро, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 12.10.2020 (33,2791 грн за 1 Євро) складає еквівалент у сумі 8772,37 грн.

Згідно з п. 26 Порядку №879 кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету.

Як вже зазначалось вище, судом встановлено, що 11.11.2020 Позивачем направлено Відповідачу за його юридичною адресою місцезнаходження (с. Минай Закарпатської області, вул. Перемоги, 42) повідомлення про заборгованість за №87692/37-1/24-20 від 10.11.2021 в сумі 8772,37 грн (еквівалент 263,60 євро), у виді сплати за проїзд дорогами загального користування транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують допустимі вимоги.

Однак відповідач вказану суму не сплатив у встановлений законом строк, дій позивача щодо проведення габаритно-вагового контролю не оскаржив.

З урахуванням викладеного вище вимога щодо стягнення з відповідача плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 у розмірі 8772,37 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 73 ГПК Украни доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Сторонами у справі не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності інших обставин ніж ті, що досліджені судом, а відтак, зважаючи на зазначене вище, позовні вимоги як обґрунтовано заявлені, підтверджені належними та допустимими доказами підлягають до задоволення в повному обсязі.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 129, 221, 236, 238, 240, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Сабовчика Віктора Йожефовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до Державного бюджету України 8772,37 грн (вісім тисяч сімсот сімдесят дві гривні 37 копійок) плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом та інших самохідних машин і механізмів, на вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні за наступними реквізитами: отримувач: УК у м. Харкові, р/р UA0020002, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код бюджетної класифікації: 22160100.

3. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Сабовчика Віктора Йожефовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь Державної служби України з безпеки на транспорті (01135, м. Київ, просп. Перемоги, 14, ) 2481,00 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одну гривню 00 копійок) в повернення сплаченого судового збору

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

На підставі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі (неявки) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного Господарського суду.

Повне судове рішення складено та підписано 20 березня 2023 року.

Суддя Лучко Р.М.