РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.03.2023Справа № 910/12492/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., за участю секретаря судового засідання Свіденко С.К., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Фермерського господарства "Зибарєвих" (71242, Запорізька обл., Чернігівський р-н, с. Розівка, вул. Медова, буд. 60, ідентифікаційний код 31961981)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ін Форс Груп" (03189, м. Київ, вул. Ломоносова, буд. 71-Г, ідентифікаційний код 43516421)

про зобов`язання вчинити дії,

Представники сторін:

від позивача: Гришко І.І.

від відповідача: Йосипишин Р.В.

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції позивача

До Господарського суду міста Києва звернулося Фермерське господарство "Зибарєвих" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ін Форс Груп", в якому спросить суд зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Ін Форс Груп" (ідентифікаційний код юридичної особи: 43516421; місцезнаходження: 03189, м. Київ, вул. Ломоносова, 71-Г) виконати зобов`язання з поставки Фермерському господарству "Зибарєвих" (ідентифікаційний код юридичної особи: 31961981; місцезнаходження: 71242, Запорізька обл., Бердянський р-н, с. Розівка, вул. Медова, буд. 60) самохідного обприскувача марки Massey Ferguson, модель 9335, серійний номер НОМЕР_3, у кількості 1 шт., згідно договору поставки № ІФГ - 629 ЗТ від 08 жовтня 2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що не зважаючи на формальний перехід права власності, фактична передача обприскувача Massey Ferguson, модель 9335, серійний номер НОМЕР_3 ТОВ "Ін Форс Груп" ФГ "Зибарєвих" за умовами договору поставки № ІФГ-629 ЗТ від 08.10.2021 не була проведена.

З метою вирішення питання щодо здійснення поставки ФГ "Зибарєвих" було направлено ТОВ "Ін Форс Груп" претензію, в якій вимагалося здійснити поставку товару за умовами договору, втім, поставку самохідного обприскувача ТОВ "Ін Форс Груп" так і не здійснено.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що:

- акт приймання-передачі товару згідно з приписами законодавства не віднесено до числа документів на вантаж, його оформлення не підтверджує факт виконання відповідачем зобов`язань згідно умовами п. 4.1. договору та п. 4.1. специфікації;

- оскільки було здійснено оплату 30% вартості товару, у продавця починаючи з 16.02.2022, фактично були відсутні визначені в п. 6.4. договору підстави для застосування до покупця такого заходу впливу (оперативно-господарської санкції), як притримання товару;

- матеріали справи не містять жодних доказів того, що позивач направив відповідачу повідомлення стосовно при тримання товару.

2. Стислий виклад позиції відповідача

Із поданого відповідачем відзиву вбачається, що останній заперечує щодо задоволення позовних вимог вказуючи про їх безпідставність та необґрунтованість, вказуючи, що позивачем не було виконано договір в частині оплати товару. У зв`язку з чим, відповідач з 29.09.2022 розірвав договір в односторонньому порядку, внаслідок чого посилання позивача на договірні зобов`язання та прохання зобов`язати ТОВ "Ін Форс Груп" поставити товар згідно з умовами договору є безпідставними та необґрунтованими. Крім того, відповідач відзначає, що не зважаючи на розірвання договору, позивач не відреагував на вимогу відповідача та не зняв машину з обліку, що свідчить про невизнання ним права власності позивача на товар.

3. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2022 позовну заяву Фермерського господарства "Зибарєвих" залишено без руху та встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліків шляхом подання до суду доказів направлення (касовий чек, поштова квитанція з описом вкладення тощо) копії позовної заяви з доданими до неї документами наведеними позивачем в переліку позовної заяви та поданих до суду, а саме п. 13-16 та доказів справи судового збору.

06.12.2022 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи на виконання вимог ухвали суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Підготовче засідання призначено на 18.01.2023.

15.12.2022 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача про ознайомлення з матеріалами справи.

03.01.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Йосипишина Р.В. про вступ у справу в якості представника відповідача.

09.01.2023 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву якому відповідач заперечує щодо позовних вимог та просить суд відмовити в задоволенні позову.

17.01.2023 до Господарського суду міста Києва надійшли два ідентичні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.01.2023 відкладено підготовче засідання на 01.02.2023.

19.01.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

20.01.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь на відзив. Також позивач просив суд поновити пророк на його подання.

24.01.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла заява відповідача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

25.01.2023 до Господарського суду міста Києва надійшли заперечення на відповідь на відзив.

01.02.2023 до Господарського суду міста Києва надійшли заперечення позивача та клопотання про витребування доказів.

У підготовчому засіданні 01.02.2023 оголошено перерву до 15.02.2023.

У підготовчому засіданні 15.02.2023 суд, розглянувши клопотання відповідача та заслухавши пояснення представників сторін, не видаляючись до нарадчої кімнати ухвалив відмовити в його задоволенні, у зв`язку з необґрунтованість, вказавши при цьому, наслідки розгляду справи № 908/2021/22 ніяким чином, не можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі, в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиційне значення для вирішення даної справи. Суд, поміж іншого зазначає, що відповідачем в поданому клопотанні також не вказано, яким чином наслідки розгляду справи № 908/2021/22 зможуть вплинути на результати розгляду даної вправи (дана інформація занесена до протоколу с/з 15.02.2023).

Також, суд, заслухавши пояснення представників сторін, не видаляючись до нарадчої кімнати ухвалив, у відповідності до ч. 1 ст. 81 ГПК України залишити без розгляду клопотання позивача про витребування доказів, як таке, що заявлено з пропуском встановленого строку (дана інформація занесена до протоколу с/з 15.02.2023).

У підготовчому засіданні, суд не видаляючись до нарадчої кімнати ухвалив визнати поважними причини пропуску процесуального строку на подання відповіді на відзив на позовну заяву, у зв`язку з чим, судом було поновлено Фермерському господарству "Зибарєвих" процесуальний строк та відповідно прийнято до розгляду відповідь на відзив на позовну заяву (дана інформація занесена до протоколу с/з 15.02.2023).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.02.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.03.2023.

У судовому засіданні 08.03.2023 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд про їх задоволення.

Представник відповідача заперечив щодо заявлених позовних вимог та просив суд відмовити в задоволенні позову.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи у судовому засіданні 08.03.2023 дослідивши її матеріали та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

08.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ін Форс Груп" (продавець) та Фермерським господарством "Зибарєвих" (покупець) був укладений договір поставки № ІФГ-629 ЗТ предметом якого є відносини сторін з поставки сільськогосподарської техніки. Найменування, ціна (вартість), кількість, строки, порядок оплати та поставки товару, а також за необхідності розмір товарного кредиту, визначається сторонами в специфікаціях, які є невід`ємною частиною договору. Характеристики товару вказані в додатку № 2 (п. 1.1. та 1.2. договору).

Ціна товару - становить загальна вартість поставленого товару (п. 2.1. договору).

Пунктом 3.1. договору передбачено, що покупець оплачує товар на підставі рахунку продавця шляхом перерахування грошових коштів в гривні на поточний рахунок продавця у строк та в порядку, зазначеному в специфікації. Якщо оплата буде здійснена без рахунку - фактури, продавець самостійно здійснює зарахування отриманих грошових коштів. Розрахунки можуть здійснюватися в інший спосіб, визначений специфікацією. Покупець за свій рахунок несе всі витрати, пов`язані з виконанням своїх грошових зобов`язань за договором. Товар вважається (частково, повністю) оплаченим покупцем, а кошти перерахованими ним в момент їх надходження на поточний рахунок продавця.

Відповідно п. 4.1. договору, поставка товару здійснюється продавцем на умовах, визначених згідно Інкотермс в редакції 2010 року, в порядку та у строк, визначений в специфікації до Договору.

Датою поставки є дата підписання акту приймання-передачі товару. Ризик випадкової загибелі, знищення, втрати пошкодження товару переходить до покупця з дати поставки товару. Право власності переходить до покупця з дати 100% оплати товару, проте сторони можуть узгодити інший строк у специфікації на товар (п. 4.2. договору).

Умовами пункту 4.5. Договору передбачено, що товар вважається переданим продавцем і прийнятий покупцем:

- за якістю - відповідно до сертифікату якості виробника;

- за кількістю та комплектністю - згідно з вивантажувальними документами (товарно-транспортна накладна, акт прийому-передачі тощо).

Момент (дата) отримання товару, засвідчення його належної якості, відсутності видимих дефектів, пошкоджень, належна кількість та комплектність товару підтверджується підписаними сторонами актом прийому-передачі (п. 4.6. договору).

Згідно 5.1. договору виконання зобов`язань покупця щодо оплати товару, поставленого з відстроченням платежу, можуть забезпечуватись, зокрема порукою третьої особи, гарантією банку, які є прийнятними для продавця.

В п. 6.4. договору сторони погодили оперативно-господарські санкції. У разі порушення покупцем строків оплати товару, по будь-якому з чергових платежів, продавець має право в односторонньому порядку шляхом направлення відповідної заяви:

- вимагати оплати 100% вартості товару, та/або

- змінити строк поставки товару, та/або

- відмовитися повністю або частково від договору та вимагати повернути вже поставлений товар, та/або

- вимагати тимчасового повернення товару та утримувати товар у себе до повного виконання грошових зобов`язань покупцем.

Протягом 10-х календарних днів з моменту отримання вищевказаної заяви покупець зобов`язаний, в залежності від вимоги вказаній в заяві, здійснити оплату 100% вартості товару ат/або повернути товар на склад продавця вказаний в заявці, у такому ж стані, що і на час отримання. Збитки спричинені погіршенням стану товару, втратою товарного вигляду покупець відшкодовує продавцю в розмірі встановленому на підставі калькуляцій продавця.

Відповідно до п. 7.1. договір набуває чинності з моменту підписання і скріплення печатками сторін і діє один календарний рік, але в будь - якому разі до повного виконання сторонами зобов`язань по договору.

За умовами п. 8.1. договору у випадку настання будь-яких форс-мажорних обставин, що існують поза волею сторін: війни, страйків, пожежі, вибухів, повені чи інших стихійних лих, оголошення ембарго, а також рішення, постанови, тощо органів державної влади та управління внаслідок яких на сторони покладаються додаткові обов`язку чи встановлюються обмеження або заборони (в тому числі, але не обмежуючись ліцензійні, митні, податкові, з технічної реєстрації техніки) які роблять неможливим подальше повне або часткове виконання зобов`язань за цим договором (окрім зобов`язання з оплати товару, якщо товар був поставлений покупцю), то сторони звільняються від відповідальності за прострочення відповідних зобов`язань та строки їх дії переносяться на строки дії таких обставин.

Сторона зобов`язана повідомити іншу сторону про виникнення або припинення форс-мажорних обставин, протягом 10 (десяти) днів від дати виникнення або припинення цих обставин, та підтвердити їх факт довідкою Торгово-промислової палати України або іншого відповідного органу.

Згідно специфікації № 001 від 08.10.2021 до договору (далі - специфікація), товар який за умовами укладеного договору продавець зобов`язувався передати у власність покупця, є самохідний обприскувач Massey Ferguson, модель 9335, серійний номер НОМЕР_3, у кількості 1 шт., загальною вартістю 6 631 380,00 грн.

Пунктом 2 специфікації визначено порядок оплати товару, відповідно до якого:

- 1-й платіж на суму 100 000,00 грн, в т.ч. ПДВ (що еквівалентно 3 800,11 USD), що складає 1,51% вартості товару, здійснюється у строк до 25 жовтня 2021 року включно;

- 2-й платіж на суму 563 138,00 грн, в т.ч. ПДВ (що еквівалентно 21 399,89 USD), що складає 8,49% вартості товару, здійснюється у строк до 29 листопада 2021 року включно;

- 3-й платіж на суму 1 326 276, 00 грн, в т.ч. ПДВ (що еквівалентно 50 400, 00 USD), що складає 20% вартості товару, здійснюється у строк до 16 лютого 2022 року включно;

- 4-й платіж на суму 4 641 966, 00 грн, в т.ч. ПДВ (що еквівалентно 176 400, 00 USD), що складає 70% вартості товару, здійснюється у строк до 28 лютого 2022 року включно.

Пунктом 3 специфікації визначено, що строк поставки товару - протягом 10-ти робочих днів з моменту отримання оплати у розмірі 30% від загальної вартості товару.

Умовами п. 4.1. специфікації визначено, що поставка товару здійснюється на умовах DDP згідно Інкотермс в редакції 2010 року. Склад покупця за адресою: 71242, Запорізька обл., Чернігівський р-н, с. Розівка, вул. Медова, 60.

В п. 4.2. специфікації, підписання видаткової накладної на товар за цією специфікацією та передання цим права власності на товар покупцю здійснюється протягом 15 робочих днів з моменту оплати 30% вартості такого товару.

Пунктом 4.3. специфікації визначено, що право власності на товар переходить до покупця після сплати останнім авансового платежу в розмірі 30% вартості товару, надання продавцю листа - повідомлення банку про надання кредиту покупцю на придбання товару за цією специфікацією та підписання сторонами видаткової накладної на товар. Продавець надає покупцю згоду на передачу останнім придбаного товару за цією специфікацією в заставу АТ "Райффайзен Банк".

Відповідно до п. 4.4. специфікації, оплата товару здійснюється покупцем шляхом безготівкового переказу на поточний рахунок продавця, вказаний у реквізитах продавця в даному договорі.

Позивачем на виконання умов договору, в період з жовтня 2021 року по лютий 2022 року в рахунок часткової оплати за товар було здійснено низку платежів на банківський рахунок відповідача на загальну суму 2 102 087,02 грн, а саме: 08.10.2021 згідно платіжного доручення № 1685 на суму 50 000,00 грн, 25.10.2021 згідно платіжного доручення № 1698 на суму 50 000,00 грн, 26.11.2021 згідно платіжного доручення № 1764 на суму 579 295,02 грн, 16.02.2022 згідно платіжного доручення № 1885 на суму 1 422 792, 00 грн.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за договором, Фермерське господарство "Зибарєвих" звернулось до Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" з питання надання кредитних коштів для оплати самохідного обприскувача Massey Ferguson, придбаного на підставі договору поставки № ІФГ-629 ЗТ від 08.10.2021.

За результатами розгляду звернення Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" гарантійним листом № Д4-В72/29-2180/1 від 15.02.2022 повідомило позивача про те, що банком було прийнято рішення про кредитування Фермерського господарства "Зибарєвих" на суму 4 600 000,00 грн. для оплати за самохідний обприскувач Massey Ferguson, модель 9335, серійний номер НОМЕР_3, згідно договору за умови забезпечення кредиту та передачі даної техніки в заставу АТ "Райффайзен Банк".

Враховуючи ту обставину, що для передання вказаного майна в заставу банку та укладення відповідного договору застави позивач має бути власником відповідного майна, з відповідачем було досягнуто домовленість про оформлення права власності на вказаний обприскувач за Фермерським господарством "Зибарєвих" з подальшою поставкою цього обприскувача на умовах, визначених договором та специфікацією.

16.02.2022 сторонами було підписано видаткову накладну № 217 та акт приймання - передачі товару (сільськогосподарської техніки) до договору.

21.02.2022 Головним управлінням Держпродспоживслужби України в Запорізькій області було видано свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_1 , відповідно до якого власником самохідного обприскувача Massey Ferguson, модель 9335, серійний номер НОМЕР_2, 2021 року випуску, зареєстровано позивача.

Незважаючи на формальний перехід права власності, фактична передача обприскувача Massey Ferguson, модель 9335, серійний номер НОМЕР_3 позивачу відповідачем за умовами договору не була проведена.

З метою вирішення питання щодо здійснення поставки товару позивачем було направлено претензію № 1 від 30.05.2022, в якій вимагалось здійснити поставку товару за умовами договору, втім, станом на даний час поставку самохідного обприскувача відповідачем позивачу не здійснено.

Спір у даній справі виник у зв`язку з тим, що на переконання позивача, з моменту оплати частини вартості товару, а саме, 30% від загальної його вартості, у відповідача виник обов`язок з поставки товару, втім, останнім не виконано свої зобов`язання, відповідно товар не поставлено.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору № ІФГ-629 ЗТ від 08.10.2021, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою є договором поставки.

Частиною 7 ст. 179 ГК України встановлено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно ч. 1 ст. 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства, які у свою чергу кореспондуються зі ст. 628 ЦК України.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 265 ГК України та ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Частиною 1 ст. 662 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст. 663 ЦК України).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

За приписами ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Частинами 1, 2 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Так, відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Отже, як про вказувалось вище, в п. 4.2. сторони погодили, що датою поставки є дата підписання акту приймання-передачі товару. Ризик випадкової загибелі, знищення, втрати пошкодження товару переходить до покупця з дати поставки товару. Право власності переходить до покупця з дати 100% оплати товару, проте сторони можуть узгодити інший строк у специфікації на товар (п. 4.2. договору).

Як про це вказує позивач та що у свою чергу встановлено судом в ході розгляду даної справи, 16.02.2022 сторонами було підписано видаткову накладну № 217 та акт приймання - передачі товару (сільськогосподарської техніки) до договору № ІФГ-629 ЗТ від 08.10.2021.

В п. 2 специфікації сторони погодили наступний порядок сплати товару:

- 1-й платіж на суму 100 000,00 грн - до 25 жовтня 2021 року включно;

- 2-й платіж на суму 563 138,00 грн - до 29 листопада 2021 року включно;

- 3-й платіж на суму 1 326 276, 00 грн - до 16 лютого 2022 року включно;

- 4-й платіж на суму 4 641 966, 00 грн - до 28 лютого 2022 року включно.

Відтак, позивач був зобов`язаний не пізніше 28.02.2022 здійснити 100% оплату за товар, тобто сплатити відповідачу кошти в сумі 6 631 380,00 грн, що є ціною товару згідно з п. 1 специфікації.

Однак, позивачем було здійснено оплату товару частково на суму 2 102 087,02 грн, що підтверджується позивачем у позові.

Таким чином, позивачем не було виконано договір в частині повної та своєчасної оплати товару.

Водночас, суд вказує, що в пп. 5.1.2. п. 5.1. договору сторони дійшли згоди, що у відповідності до ст. 594 ЦК України продавець має право притримати товар, до повного виконання умов цього пункту договору, а у випадку здійснення оплати покупцем із залучення кредитних коштів, до повного виконання грошових зобов`язань покупцем, якщо сторони не погодять інше у письмовій формі.

Приписами ст. 644 ЦК України передбачено, що якщо пропозицію укласти договір зроблено усно і в ній не вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, якій було зроблено пропозицію, негайно заявила про її прийняття.

Якщо пропозицію укласти договір, в якій не вказаний строк для відповіді, зроблено у письмовій формі, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь протягом строку, встановленого актом цивільного законодавства, а якщо цей строк не встановлений, - протягом нормально необхідного для цього часу.

В той час, суд вказує, що інших умов щодо права/можливості тощо, щодо поставки продавцем товару покупцю за часткової його оплати, в інший спосіб, щоб не передбачав права відповідача на притримання такого товару, сторонами у письмові формі не погоджувалось. Більш того, в матеріалах справи не міститься жодних доказів звернення позивача до відповідача з пропозицією погодити інші умови поставки.

Таким чином, суд вказує, що відповідач правомірно скористався наданим йому правом на притримання товару (пп. 5.1.2. п. 5.1.) до повного виконання позивачем грошових зобов`язань та відповідно притримав спірний товар.

Доводи позивача щодо відсутності підстав у продавця для застосування до покупця такого заходу впливу, як притримання товару, оскільки останнім було здійснено оплату 30% його вартості, відхиляються судом, адже, притримання товари покупцем було здійснено виходячи з розділу 5 договору, зокрема, на підставі пп. 5.1.2., в той час, як в п. 6.4. передбачено право продавця на утримання товару до повного виконання покупцем грошових зобов`язань, але з відмінних, аніж в розділу 5 договору підстав.

Що стосується тверджень позивача стосовно того, що матеріали справи не містять жодних доказів того, що позивач направив відповідачу повідомлення стосовно притримання товару, то суд вказує, що матеріали справи й не можуть містити таких доказів, оскільки, таким правом скористався не позивач, а відповідач.

При цьому, суд відзначає, що умовами розділу 5 договору не покладено на продавця обов`язок надсилати таке повідомлення.

Згідно п. 6.4. сторони погодили оперативно-господарські санкції. У разі порушення покупцем строків оплати товару, по будь-якому з чергових платежів, продавець має право в односторонньому порядку шляхом направлення відповідної заяви, зокрема, відмовитися повністю або частково від договору та вимагати повернути вже поставлений товар.

Приписами ч. 1, 3 ст. 651 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Судом встановлено, що 29.09.2022 відповідач звернувся до позивача із заявою-повідомленням вих. № 29/09.22 від 29.09.2022 про повну відмову від договору в односторонньому порядку, у якому вимагав зняти товар: обліку у Головному управлінні Держпродспоживслужби у Запорізькій області, оскільки, товар (сільськогосподарська машина) пройшов відомчу реєстрацію в цьому органі за заявою позивача і йому було видано свідоцтво про реєстрацію цієї машини за ним.

Оскільки місцезнаходження позивача на території територіальної громади, яка перебуває в тимчасовій окупації, що унеможливлює надіслання вказаної заяви-повідомлення вих. № 29/09/22 від 29.09.2022 про відмову від договору засобами поштового зв`язку, у зв`язку з чим, відповідач направив її на електронну адресу позивача.

У свою чергу суд вказує, що в договорі не визначено, що така заява має були направлена саме засобами поштового зв`язку. Більш того, в договорі сторонами визначено їх електронні пошти.

Судом встановлено, що вказана заява-повідомлення вих. № 29/09/22 від 29.09.2022 про відмову від договору була надіслана відповідачем на електронну пошту , тобто, саме на ту електрону пошту, що визначена позивачем в договорі.

Таким чином, суд вказує, що відповідач скористався правом передбаченим в п. 6.4. договору та відповідно розірвав договір поставки № ІФГ-629 ЗТ від 08.10.2021 з 29.09.2022.

Частинами 1-2 ст. 74 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч. 1-3 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Отже, з огляду на те, що в ході розгляду даної справи судом встановлено, невиконання позивачем зобов`язань щодо повної оплати товару, виникнення у відповідача права на притримання товару та відповідно правомірність його притримання, та враховуючи односторонню відмову Товариства з обмеженою відповідальністю "Ін Форс Груп" від договору та його розірвання з 29.09.2022, то за таких обставин вимоги Фермерського господарства "Зибарєвих" є необґрунтованими, а позов безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд відзначає, що аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N303-A, п. 29).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі № 910/13407/17.

З огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд надав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

При цьому, суд відзначає, що іншим доводам сторін оцінка судом не надається, адже, вони не спростовують встановлених судом обставин, та не впливають на результат прийнятого рішення.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Фермерського господарства "Зибарєвих" (71242, Запорізька обл., Чернігівський р-н, с. Розівка, вул. Медова, буд. 60, ідентифікаційний код 31961981) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ін Форс Груп" (03189, м. Київ, вул. Ломоносова, буд. 71-Г, ідентифікаційний код 43516421) про зобов`язання вчинити дії - відмовити.

2. Судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 16.03.2023

Суддя Дмитро БАРАНОВ