РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.03.2023Справа № 910/3432/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О. при секретарі судового засідання Одинцові О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Алексс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спотлесс Едженсі" про стягнення 86 123,60 грн., за участю представників позивача - не з`явився, відповідача - Тараскіної К.О.

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 54 000 грн. заборгованості, 5 400 грн. штрафу, 2 694,60 грн. інфляційних втрат, 14 831,51 грн. 25% річних та 9 197,49 грн. пені за договором про надання поворотної фінансової допомоги № 160318 від 16.03.2018 року на підставі ст. ст. 11, 509, 510, 610, 611 ЦК України та ст. ст. 42, 193, 216, 218, 222 ГК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.03.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

22.03.2021 року та 25.03.2021 року відповідачем через канцелярію суду надано заяву про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

26.03.2021 року відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому він просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог з тих підстав, що спірний договір є недійсним, оскільки уповноважений представник відповідача не підписував із позивачем жодного договору про надання поворотної фінансової допомоги. Також зазначив, що схвалення правочину має бути здійснено саме юридичною особою, а не представником (директором чи іншим працівником юридичної особи).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.03.2021 року вирішено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 28.04.2021 року.

16.04.2021 року позивачем через канцелярію суду надано відповідь на відзив.

21.05.2021 року відповідачем через канцелярію суду надано клопотання про призначення судової експертизи.

08.06.2021 року позивачем через канцелярію суду надано заперечення проти клопотання про призначення судової експертизи.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 28.07.2021 року у даній справі призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України та зупинено провадження у справі.

11.08.2022 року до суду повернулась справа з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз з висновком судової експертизи.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.08.2022 року поновлено провадження у справі та підготовче засідання призначено на 07.09.2022 року.

07.09.2022 року відповідач подав до суду клопотання про призначення повторної експертизи, в задоволенні якої судом відмовлено за безпідставністю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.09.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.10.2022 року.

28.11.2022 року в судовому засіданні оголошено перерву на 12.12.2022 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.01.2023 року представників сторін викликано в судове засідання на 13.02.2023 року.

13.02.2023 року в судовому засіданні оголошено перерву на 13.03.2023 року.

13.03.2023 року представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.03.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Алексс" (позикодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спотлесс Едженсі" (позичальник) укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги № 160318 (далі - договір), за умовами якого позикодавець надає позичальнику поворотну фінансову допомогу в сумі 300 000 грн. частинами або одним платежем, а позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених даним договором (п. 1.1 договору).

Пунктом 3.1 договору визначено, що строк надання допомоги розпочинається з моменту набрання чинності цим договором (дати, що зазначена в преамбулі) і закінчується 31.12.2019 року.

Пунктом 4.1 договору погоджено, що при простроченні повернення фінансової допомоги (її частини) позичальник сплачує позикодавцю штраф у розмірі 10 % від неповерненої суми позики.

За умовами п. 4.2 договору при простроченні фінансової допомоги (її частини) позичальник додатково до штрафу, передбаченого п. 4.1 сплачує договору сплачує позикодавцю проценти в розмірі 25 % річних від неповерненої суми за весь строк прострочення.

Пунктом 4.3 договору передбачено, що у випадку, передбаченому п. 4.2 цього договору, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю суму фінансової допомоги (її неповернену частину в разі дострокового повернення частини фінансової допомоги), збільшену з урахуванням індексу інфляції за весь строк прострочення.

Згідно з п. 4.4 договору при простроченні повернення фінансової допомоги (її частини) позичальник сплачує позикодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за весь період прострочення до повного повернення фінансової допомоги без урахування позовної давності.

Даний договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31.12.2019 року (п. 8.1 договору).

Поясненнями позивача, частково відповідача, а також платіжними дорученнями: № 62 від 21.06.2018 року на суму 30 000 грн., № 11 від 16.03.2018 року на суму 60 000 грн., № 35 від 24.04.2018 року на суму 6 000 грн., № 71 від 11.07.2018 року на суму 2 000 грн., № 80 від 19.07.2018 року на суму 3 000 грн., № 130 від 27.09.2018 року на суму 5 000 грн., № 176 від 20.12.2018 року на суму 1 000 грн., № 179 від 27.12.2018 року на суму 55 000 грн., № 185 від 15.01.2019 року на суму 20 000 грн., № 191 від 28.01.2019 року на суму 7 000 грн., № 196 від 05.02.2019 року на суму 65 000 грн., № 202 від 27.02.2019 року на суму 7 000 грн., № 214 від 20.03.2019 року на суму 5 000 грн., № 215 від 21.03.2019 року на суму 3 000 грн., № 243 від 23.06.2019 року на суму 1 000 грн., № 289 від 22.11.2019 року на суму 10 000 грн., № 296 від 19.12.2019 року на суму 1 000 грн., № 301 від 26.12.2019 року на суму 7 000 грн., № 302 від 26.12.2019 року на суму 4 000 грн., в призначеннях платежів яких вказано: "безвідсоткова фінансова допомога на зворотній основі, згідно договору № 160318 від 16.03.18р. без ПДВ", підтверджується факт надання позивачем відповідачу поворотної фінансової допомоги на загальну суму 292 000 грн.

Відповідно до виписок банку АТ "Креді Агріколь Банк" по рахунку позивача відповідач здійснював часткове повернення фінансової допомоги на загальну суму 238 000 грн..

Отже, позивач виконав взяті на себе зобов`язання з надання відповідачу поворотної фінансової допомоги, а відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання з її повернення у строк визначений пунктом 3.1 договору та на даний час має перед позивачем заборгованість в сумі 54 000 грн. (292 000 грн. - 238 000 грн. = 54 000 грн.).

Доказів повернення позивачу заборгованості у строк визначений пунктом 3.1 договору відповідачем суду не надано.

Ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом було надано належну оцінку відзиву відповідача на позовну заяву, проте доводи відповідача про те, що спірний договір є недійсним з тих підстав, що уповноважений представник відповідача не підписував із позивачем жодного договору про надання поворотної фінансової допомоги є необґрунтованими та безпідставним, з огляду на наступне.

Спірний договір окрім підпису директора відповідача містить відбиток печатки підприємства, з якої можливо встановити відповідність відтиску печатки на цьому договорі та інших документах, які подані відповідачем до матеріалів справи, зокрема актах надання послуг: № 239 від 31.08.2019 року, № 240 від 31.08.2019 року, № 241 від 31.08.2019 року, № 283 від 30.09.2019 року, № 289 від 30.09.2019 року, № 290 від 30.09.2019 року.

Наявність на оспорюваному договорі печатки, яка використовувалась при подані відповідачем інших документів до матеріалів справи, виключає можливість посилань на відсутність волевиявлення відповідача на укладення такого договору, оскільки печатка відноситься до даних, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні відповідних правовідносин. Тому, встановивши наявність відбитку печатки на документах, суд дійшов висновку, що сторона має нести відповідальність за законність використання її печатки, зокрема, при нанесенні її відбитків на договорах, актах, розрахункових документах.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.02.2021 року у справі № 926/2308/19.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем не надано доказів втрати чи заволодінні іншою особою його печаткою, то посилання на не укладення спірного договору є необґрунтованими.

Доводи відповідача про те, що схвалення правочину має бути здійснено саме юридичною особою, а не представником (директором чи іншим працівником юридичної особи) також є безпідставними та необґрунтованими з огляду на таке.

Згідно зі ст. 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє.

Якщо правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, то такий правочин створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою (ст. 241 ЦК України). Правочин вважається схваленим, зокрема, у разі якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Як встановлено судом вище, умови договору про надання поворотної фінансової допомоги виконувались і позивачем, і відповідачем. Так, на виконання умов договору позивач надав відповідачу позику в розмірі 292 000 грн, а відповідач отримав ці кошти та частково погашав заборгованість, про що свідчать наявні в матеріалах справи виписки з банківського рахунку позивача.

Тобто сторонами виконувались свої зобов`язання за спірним договором, і цими діями вони засвідчили факт прийняття до виконання спірного правочину та його подальше схвалення, а, отже, договір про надання поворотної фінансової допомоги не може бути визнаний судом недійсним з підстав вчинення його представником з перевищенням повноважень.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, а тому позовні вимоги в частині стягнення 54 000 грн. заборгованості обґрунтовані та підлягають задоволенню.

У зв`язку із порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань з повернення наданих йому грошових коштів позивачем на підставі п. п. 4.2, 4.3 договору нараховано відповідачу 14 831,51 грн. 25% річних та 2 694,60 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 14 831,51 грн. 25% річних та 2 694,60 грн. інфляційних втрат підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який здійснено у відповідності до умов договору та вимог закону.

Окрім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 9 197,49 грн. за умовами п. 4.4 договору.

Відповідно до ст. 230 ГК України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Позовні вимоги в частині стягнення пені у розмірі 9 197,49 грн. також підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

До того ж, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 5 400 грн. на підставі п. 4.1 договору.

Позовні вимоги в частині стягнення штрафу також підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спотлесс Едженсі" (01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, 3; код 40968694) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Алексс" (01042, м. Київ, вул. Академіка Філатова, 22/8; код 35175176) 54 000 (п`ятдесят чотири тисячі) грн. заборгованості, 5 400 (п`ять тисяч чотириста) грн. штрафу, 2 694 (дві тисячі шістсот дев`яносто чотири) грн. 60 коп. інфляційних втрат, 14 831 (чотирнадцять тисяч вісімсот тридцять одну) грн. 51 коп. 25% річних, 9 197 (дев`ять тисяч сто дев`яносто сім) грн. 49 коп. пені та 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повний текст рішення складено 20.03.2023р.

Суддя С.О. Чебикіна