ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2023 р. Справа№ 910/21601/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Кравчука Г.А.

Коробенка Г.П.

при секретарі Вага В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Радченко А.В. за ордером;

від відповідача: Кривошея Д.А. самопредставництво;

за участю прокурора: Збарих С.М. за посвідченням;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІА ОІЛ"

на рішення Господарського суду міста Києва від 29.08.2022 (повний текст складено 31.10.22)

у справі №910/21601/21 (суддя Джарти В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІА ОІЛ"

до Міністерства оборони України

про розірвання договору та стягнення 1 372 305,62 грн,

УСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "АВІА ОІЛ" (далі - позивач) звернулось у Господарський суд міста Києва з позовом до Міністерства оборони України (далі - відповідач), та, з врахуванням заяви про зміну предмету позову, просило суд:

- розірвати договір про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (091 3000-9) (авіаційний гас), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) №286/1/21/23 від 10.09.2021, укладений між позивачем та відповідачем, з 29.11.2021 без застосування до позивача будь-яких штрафних санкцій та неустойки, передбачених положеннями пункту 7.3.2 договору;

- стягнути з відповідача на користь позивача забезпечення виконання договору у розмірі 1 372 305,62 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за умовами договору позивач зобов`язався поставити відповідачу у 2021 році авіаційний гас в загальній кількості 1 880 тонн, фактично поставив 1201,44 тонн, однак подальше виконання договору виявилось неможливим у зв`язку із значним збільшенням вартості пального на ринку (на 15,42%) та відмовою відповідача змінити договір в сторону збільшення ціни за одиницю товару до 10% відсотків, шляхом зменшення обсягів закупівлі або розірвання договору, тому у зв`язку з істотною зміною обставин договір підлягає розірванню в судовому порядку, а сплачене позивачем забезпечення підлягає поверненню.

Заперечуючи проти позову у суді першої інстанції, відповідач посилався на те, що позивач не виконав належним чином умови договору щодо поставки товару в обумовленій договором кількості; умовами договору не передбачено збільшення ціни товару, зменшення його кількості або якості; договір укладався за процедурою закупівлі і позивач перед укладанням договору гарантував його виконання; позивачем не доведено істотної зміни обставин і відсутні необхідні умови, які можуть бути підставою для розірвання договору, а термін дії договору закінчився.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29 серпня 2022 року у позові відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "АВІА ОІЛ" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки відповідач відмовився змінювати умови договору або розривати договір, не зважаючи на докази істотного збільшення ціни товару більше ніж на 10%, тому 29.11.2021 позивач направив йому пропозицію про розірвання договору за взаємною згодою сторін, але із недосягненням згоди спір переданий до суду; позивачем подавалась заява про забезпечення позову шляхом зупинення дії договору, у задоволенні якої відмовлено, тому позивач змінив предмет позову та просив розірвати договір з 29.11.2021; крім цього, договором передбачено, що він діє до 31.12.2021, а в частині проведення розрахунків дії до повного їх завершення, тому договір діє в частині повернення забезпечувального платежу у розмірі 1 372 305,62 грн.

25.01.2023 від заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону надійшла заява про вступ у справу

Апеляційний господарський суд вважає за можливе допустити прокурора до участі у справі згідно частини 6 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", за якою прокурор має право вступати у справу, порушену за позовом (заявою, поданням) іншої особи, на будь-якому етапі судового провадження.

Представник позивача (апелянта) у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у апеляційній скарзі, просив її задовольнити.

Представник відповідача та прокурор у судовому засіданні заперечили проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення представників сторін і прокурора, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 16 серпня 2021 року позивач виявив бажання прийняти участь у процедурі закупівлі UA-2021-08-05-011485-a, яка була оприлюднена на веб-порталі Уповноваженої особи тендерним комітетом Міністерства оборони України за лотом №6 (0913100-6) щодо поставки авіаційного гасу (палива авіаційного) в кількості 1800 тонн, що підтверджується гарантійним листом №1-Т від 16.08.2021, яким позивач гарантував поставити вказаний авіаційний гас, виробником якого є АТ "ОРЛЕН Летува" (Литовська республіка) у кількості, номенклатурі та у строки, вказані замовником у технічних вимогах (том 1 а.с.108-111).

Згідно цінової пропозиції за вих. №8/Т від 31.08.2021 позивач визначив ціну за одиницю товару (тонну) - 20276,35 грн (без ПДВ) / 24331,62 грн (з ПДВ) та підтвердив, що його цінова пропозиція є чинною протягом 120 календарних днів, починаючи з кінцевого строку подання цінової пропозиції, та погодився з умовами проекту договору, які розміщені на веб-порталі Уповноваженого органу, та з тим, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами, у повному обсязі, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (том 1 а.с.112-113).

За результатами проведеної процедури закупівлі між відповідачем, як замовником, та позивачем, як постачальником, був укладений Договір №286/1/21/23 про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (091 3000-9) (авіаційний гас), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) від 10 вересня 2021 року (далі - договір) (том 1 а.с.39-49).

Відповідно до п. 1.1 договору (у редакції, викладеній у додатковій угоді №1 від 10.09.2021 (том 1 а.с.50-52) постачальник зобов`язується постачати у 2021 році нафти і дистилятів (091130000-9) (авіаційний гас) (лот 5(09131000-6) авіаційний гас (паливо для реактивних двигунів РТ та або паливо ТС-1 для реактивних двигунів та/або паливо авіаційне для газотурбінних двигунів Джет А-1), а саме: паливо авіаційне для газотурбінних двигунів Джет А-1 (далі - продукція) для потреб Міністерства оборони України згідно Специфікації, а Замовник забезпечити приймання продукції та її оплату в асортименті, кількості, у строки і за цінами згідно з специфікацією - 20 276,35 грн (без ПДВ) за тонну.

Згідно Специфікації, яка наведена у п.1.1 договору, строк постачання - до 29.10.2021 (включено) - 1200,0 тонн та до 10.12.2021 (включно) - 680,0 тонн.

Ціна договору згідно п.3.1 (в редакції вказаної додаткової угоду) становить 45 743 445,60 грн з ПДВ та вартістю вантажних робіт в місцях завантаження і транспортні витрати.

У пунктах 3.2, 3.3 договору визначено, що ціна договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін. Ціна за договором може зменшуватись у порядку, визначеному статтею 41 Закону України "Про публічні закупівлі" без зміни кількості та якості продукції.

Пунктами 6.2.1, 6.2.5 договору встановлено, що замовник має право достроково розірвати договір у разі невиконання зобов`язань постачальником, повідомивши про це його у строк 5 робочих днів; у разі порушення постачальником порядку постачання продукції, її номенклатури, кількості, якості, строків, або дострокової відмови постачальника від подальшого виконання умов даного договору, замовник в односторонньому порядку має право відмовитися від прийняття подальшого виконання зобов`язань постачальником за цим договором та достроково розірвати договір, повідомивши про це постачальника.

Постачальник, у свою чергу, згідно п.6.4 договору, має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за постачену продукції та на дострокове постачання продукції за письмовим погодженням замовника.

Відповідно до пункту 10.1. договір набирає чинності з дати його підписання Сторонами і діє до 31.12.2021, а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення. Після закінчення терміну дії договору, коригування зобов`язань здійснюються на підставі підписаних обома Сторонами актів звіряння.

Пунктом 10.2 договору передбачено, що після закінчення терміну дії договору, продукція, визначена в п.1.1 не підлягає постачанню замовнику та не буде прийнята одержувачем замовника за цим договором.

Згідно п.11.1 договору постачальник забезпечив виконання своїх зобов`язань за договором у розмірі 3% у грошовому вираженні від суми договору (платіжне доручення від 01 вересня 2021 року №4753 на суму 1372303,37 грн та платіжне доручення від 09 вересня 2021 року №4786 на суму 2,25 грн.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар (авіаційний гас) за першим терміном постачання (до 29.10.2021) у кількості 1201,440 тонн із запланованих 1200,00 тонн, що підтверджується видатковими накладними від 07.10.2021, від 20.10.2021, від 27.10.2021, повідомленнями-підтвердженнями, актами приймання-передачі тощо (том 1 а.с.52-71).

Отже, залишок до постачання становив 678,560 тонн і вказану кількість товару позивач мав поставити у строк до 10.12.2021 (включно).

18 листопада 2021 року за вих. №14 позивач направив відповідачу пропозицію та обґрунтування необхідності зміни ціни договору, в якій, у зв`язку із різким та істотним зростанням ціни на продукцію за договором більше ніж на 10 %, з посиланням на п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", просив розглянути питання про збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків, шляхом зменшення обсягів закупівлі та не змінюючи суму договору, а саме, збільшити ціну товару з 20 276, 35 грн/т без ПДВ на 22 303,98 грн/т без ПДВ, що складає 10% вартості за одиницю товару, або на підставі абзацу 3 пункту 8.4 договору, розірвати договір у зв`язку з неконтрольованими перешкодами, які відбулися поза контролем сторін та виникли після укладення договору (том 1 а.с.72-73).

Як доказ істотного збільшення ціни позивачем було надано відповідачу Експертний висновок Київської торгово-промислової палати №1276 від 18.11.2021, згідно якого ймовірна середня ринкова вартість на внутрішньому ринку України на паливо авіаційне станом на 10.09.2021 становила 24800,00 грн, а станом на 17.11.2021 становила 28625,00 грн (+15,42%) (том 1 а.с.74).

У відповідь на зазначену пропозицію відповідач надав позивачу лист №286/6327 від 25.11.2021, в якому підтвердив той факт, що товариством було виконано умови договору за першим терміном постачання (до 29.10.2021) у кількості 1 201,440 тонн із запланованих 1 200,00 тонн, а також запропонував дотримуватись умов укладеного договору від 10.09.2021 та здійснити постачання у повному обсязі, визначені терміни і відповідної якості, оскільки паливо необхідне для забезпечення обороноздатності та боєготовності Збройних Сил України (том 1 а.с.76).

У зв`язку із відмовою Міністерства у зміні умов договору в частині збільшення ціни на продукцію, позивач 29.11.2021 направив відповідачу пропозицію про розірвання договору за взаємною згодою сторін, з доданим проектом додаткової угоди (том 1 а.с.77-81).

Вказана пропозиція ґрунтувалася на тому, що внаслідок істотного коливання цін на продукцію, поставка залишку продукції Товариством ставить його у крайнє невигідне становище, що зумовлює неможливість поставки.

Оскільки сторони не дійшли згоди щодо розірвання договору за взаємною згодою, як це було запропоновано позивачем у його листі від 29.11.2021, позивач звернувся із даним позовом до суду, в якому, з врахуванням заяви про зміну підстав позову, просив розірвати спірний договір з 29.11.2021, у зв`язку із істотною зміною обставин, без застосування до позивача будь-яких штрафних санкцій та неустойки та стягнути з відповідача забезпечення виконання спірного договору у розмірі 1 372 305,62 грн, на підставі частини 3 статті 652 Цивільного кодексу України.

В якості підтвердження істотної зміни обставин позивачем надано Експертний висновок №Ц-1417 Київської торгово-промислової палати від 23.12.2021, згідно якого ймовірна середня ринкова вартість на внутрішньому ринку України на паливо авіаційне станом на 16.08.2021 становила 24550,00грн, а станом на 10.12.2021 становила 28675,00 грн (+16,80%) (том 1 а.с.83).

В процесі розгляду справи позивач, на підтвердження своїх доводів також надав Експертний висновок №Ц-116 Київської торгово-промислової палати від 09.02.2022, згідно якого ймовірна середня ринкова вартість на внутрішньому ринку України на паливо авіаційне станом на 10.09.2021 становила 24825,00 грн, а станом на 10.12.2021 становила 28757,00 грн (+15,84%) (том 1 а.с.83). Також позивачем були надані договори, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, які підтверджують закупівельні ціни на товар, який позивач закупав для поставки за першим терміном постачання (до 29.10.2021) (том 2 а.с.11-171).

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позову, у своєму відзиві зазначив, що позивачем належними доказами не доведено наявності всіх складових для внесення змін до договору, а саме ціни в бік збільшення, беручи також до уваги факт того, що умовами договору такого механізму також не передбачено. Крім того, Міністерство у відзиві зауважило про неможливість зменшення обсягу замовленої продукції через потребу такої продукції Збройними силами України. Також відповідач вказував, що 17.12.2021 він направив відповідачу повідомлення в порядку 6.2. договору про відмову від подальшого виконання зобов`язань постачальником та про дострокове розірвання договору, яке отримане позивачем 10.01.2021 (том 1 а.с.144-146).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач не виконав заявки відповідача та не поставив товар в обумовленій договором кількості, зобов`язання поставити який взяв на себе уклавши договір, при цьому відсутні підстави для розірвання договору у зв`язку із закінченням терміну його дії, а вимога про стягнення забезпечення виконання договору у розмірі 1 372 305,62 грн визначена позивачем як похідна від вимоги про розірвання договору, тому також не підлягає задоволенню.

Північний апеляційний господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відсутності для задоволення позову, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Права та обов`язки між сторонами виникли на підставі договору №286/1/21/23 про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (091 3000-9) (авіаційний гас), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) від 10 вересня 2021 року, який за правовою природою є договором поставки.

Договір укладений належним чином, підписаний повноважними особами, у встановленому порядку не визнаний недійсним, отже, є обов`язковим для сторін.

Предметом розгляду даного спору є матеріально-правова вимога позивача про розірвання договору у зв`язку з істотною зміною обставин та повернення сплаченої суми забезпечення.

Правовідносини сторін у даній справі врегульовані як загальними нормами Цивільного та Господарського кодексів України, так і нормами спеціальних Законів України "Про публічні закупівлі" та "Про оборонні закупівлі".

Статтею 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України), яка кореспондується з положеннями статті 712 ЦК України, встановлено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За приписами статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Частиною 1 статті 691 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Умовами укладеного між сторонами договору передбачено, що позивач зобов`язаний поставити відповідачу 1880 тонн авіаційного гасу за ціною 20276,35 грн/т без ПДВ, однак поставив лише 1201,440 тонн, відмовившись від поставки решти 678,560 тонн у строк до 10.12.2021, та запропонувавши відповідачу зменшити обсяги закупівлі та збільшити ціну товару з 20 276,35 грн/т без ПДВ до 22 303,98 грн/т без ПДВ, що складає 10% вартості за одиницю товару.

Частиною 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" встановлено, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, у тому числі, збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару.

Закон України "Про публічні закупівлі" не містить виключень з правила, встановленого нормами частини першої статті 651 ЦК України, частини першої статті 188 ГК України про те, що зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відтак, зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, який входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником); ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися (пункти 5.10. - 5.12. постанови Верховного Суду від 26.10.2022 у справі №920/692/20).

У той же час, умовами укладеного сторонами договору, зокрема, пунктами 3.2, 3.3, визначено, що ціна договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін. Ціна за договором може зменшуватись у порядку, визначеному статтею 41 Закону України "Про публічні закупівлі" без зміни кількості та якості продукції.

Таким чином, сторони домовились про неможливість ні збільшення ціни договору, ні зменшення кількості товару, який має бути переданий по договору.

Згідно зі статтею 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

У відповідності до положень статей 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Позивач, перед укладанням договору, у власній ціновій пропозиції, з ціною товару 20 276,35 грн/т без ПДВ, підтвердив, що його цінова пропозиція є чинною протягом 120 календарних днів, починаючи з кінцевого строку подання цінової пропозиції, та погодився з умовами проекту договору, які розміщені на веб-порталі Уповноваженого органу, та з тим, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами.

Отже, приймаючи участь у процедурі закупівлі та з власної волі укладаючи договір, позивач, враховуючи, що вказане паливо необхідне для забезпечення обороноздатності та боєготовності Збройних Сил України, мав вжити всіх необхідних заходів щодо можливості забезпечення подальшої поставки товару в кількості і за ціною, встановленими договором, ціновою пропозицією та гарантійним листом, проте порушив вказані умови.

Загальний порядок укладення, зміни і розірвання цивільно-правових договорів врегульовано Главою 53 Цивільного кодексу України, а порядок укладення, зміни і розірвання господарських договорів встановлено Главою 20 Господарського кодексу України.

В силу приписів ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Згідно зі статтею 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Оскільки сторони не дійшли згоди щодо розірвання договору за взаємною згодою, як це було запропоновано позивачем у його листі від 29.11.2021, позивач звернувся із даним позовом до суду

Частиною 1 ст. 652 ЦК України встановлено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Відповідно до ч. 2 ст. 652 ЦК України якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Отже, закон пов`язує можливість розірвання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з одночасною наявністю чотирьох умов, визначених частиною 2 статті 652 ЦК України, за істотної зміни обставин (аналогічна правова позиція викладена зокрема у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04.04.2018 у справі №910/12154/16, від 17.04.2018 у справі № 927/763/17).

Відсутність хоча б однієї з умов тягне за собою відмову у задоволенні позову у зв`язку з недоведеністю таких позовних вимог.

Проте, позивачем не доведено наявності всіх чотирьох умов, які могли б бути підставою для розірвання договору, оскільки із суті укладеного сторонами договору випливає, що ризик зміни ціни палива на ринку несе саме позивач, який підтвердив це у своїй ціновій пропозиції, вказавши, що вона є чинною протягом 120 календарних днів, та погодившись з умовами договору, який не передбачає ні можливості збільшення ціни, ні зменшення кількості товару.

Крім того, частиною 5 статті 188 ГК України встановлено, що якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

З наведеної норми вбачається, що за загальним правилом договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням.

При цьому під "іншим строком набрання чинності" розуміється саме "інший строк набрання чинності судовим рішенням", а не встановлення іншої дати, з якої договір вважатиметься розірваним.

Строк набрання рішенням законної сили встановлений ст. 241 ГПК України згідно з якою рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Отже, позовна вимога "розірвати договір з 29.11.2021" суперечить наведеним приписам частини 5 статті 188 ГК України.

У постановах Верховного Суду, зокрема, від 07.08.2018 зі справи №910/7981/17, від 18.11.2019 зі справи №910/16750/18, від 14.07.2021 зі справи №911/1442/19 також викладено правовий висновок, відповідно до якого розірвано може бути лише чинний (такий, що діє на час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення) договір.

Разом з тим відповідно до частини 1 статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Згідно статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення, а терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Статтею 252 ЦК України визначено, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Відповідно до пункту 10.1. договір набирає чинності з дати його підписання Сторонами і діє до 31.12.2021, а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення. Після закінчення терміну дії договору, коригування зобов`язань здійснюються на підставі підписаних обома Сторонами актів звіряння.

Пунктом 10.2 договору передбачено, що після закінчення терміну дії договору, продукція, визначена в п.1.1 не підлягає постачанню замовнику та не буде прийнята одержувачем замовника за цим договором.

З системного аналізу вказаних умов договору вбачається, що терміном дії договору сторони визначили саме дату - 31.12.2021, оскільки проведення розрахунків, згідно пункту 4.1 договору, стосується здійснення відповідачем оплати отриманого товару, а тому є юридично правильним висновок суду першої інстанції про те, що станом на день розгляду справи договір припинив свою дію, отже, з врахуванням вищенаведених позовних позицій Верховного Суду, позовна вимога про розірвання договору не підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення забезпечення виконання договору в розмірі 1 372 305,62 грн, то у пункті 11.1.2 договору визначено, що підставою для повернення забезпечення виконання цього договору є виконання постачальником всіх умов договору у повному обсязі стосовно асортименту, якості, кількості та відповідності технічним вимогам продукції у визначені строки (терміни) і виключно за ціною згідно положень цього договору.

Пунктом 11.1.3 договору встановлено, що замовник не повертає забезпечення виконання зобов`язань постачальнику за цим договором та стягує це забезпечення направленням вимоги до банка-гаранта про сплату грошової суми та стягує безвідсотковий грошовий депозит при настанні однієї або декількох наступних умов: за порушення постачальником строків та/або кількості та/або якості постаченої продукції передбаченою умовами договору; за відмову постачальником від виконання цього договору; розірвання цього договору замовником з підстав невиконання або неналежного виконання постачальником своїх зобов`язань за цим договором.

Проте, матеріалами справи підтверджується, що позивач не поставив товар у строк, в кількості та за ціною, згідно положень договору, а також фактично відмовився від виконання умов договору, тому відсутні підстави для повернення суми для повернення забезпечення.

Крім цього, частиною 1 статті 173 ГПК України передбачено, що похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Позивач вимогу про стягнення забезпечення визначив як похідну від вимоги від розірвання договору, посилаючись на частину 3 статті 652 ЦК України, згідно якої у разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору.

Враховуючи, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав розірвання спірного правочину, тому вимога про стягнення забезпечення виконання договору також не підлягає задоволенню.

Таким чином, доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Суд першої інстанції повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив надані сторонами докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому рішення Господарського суду міста Києва законне та обґрунтоване, отже, підстави для його скасування відсутні.

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати, пов`язані з розглядом апеляційної скарги, покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІА ОІЛ" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 29 серпня 2022 року - без змін.

2. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17.03.2023.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді Г.А. Кравчук

Г.П. Коробенко