ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2023 року м.Дніпро Справа № 908/1569/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Березкіної О.В.(доповідача),

суддів: Іванова О.Г., Дарміна М.О.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Камелот прайм

на рішення господарського суду Запорізької області від 06.12.2022 року у справі №908/1569/22

за позовом Концерну Міські теплові мережі

до Товариства з обмеженою відповідальністю Камелот прайм

про стягнення 86 253, 24 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Концерн Міські теплові мережі звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю Камелот прайм із позовом про стягнення 86 253,24 грн. заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 06.12.2022 року у справі №908/1569/22 позов задоволено.

Суд стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю Камелот прайм на користь Концерну Міські теплові мережі суму основного боргу у розмірі 86 253 (вісімдесят шість тисяч двісті п`ятдесят три) грн. 24 коп., судовий збір у розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю Камелот прайм звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 06.12.2022 року по справі № 908/1569/22 та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В обгрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необгрунтованим та таким, що винесено з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до ухвалення помилкового рішення, яке ґрунтується на висновках, зроблених після неповного та необ`єктивного з`ясування всіх дійсних обставин, що мають значення для справи.

Зокрема, апелянт вважає, що він є неналежним відповідачем у справі, оскільки згідно договору оренди приміщення №01/11 від 01.11.2020 відповідач надав в оренду ТОВ КАМЕЛОТ ПЛЮС нежитлові приміщення підвалу XIX - 1 літера А-4 та ХІХ-2 першого поверху літера А-4, які знаходяться в будинку за адресою: вул. Моторобудівників,58, а тому саме ТОВ КАМЕЛОТ ПЛЮС, яке має договірні відносини з Концерном МТМ, фактично отримує послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.

Таким чином, відповідачем, як власником, була надана орендарю згода на укладання нових договорів у відповідності до вимог Закону України «Про житлово- комунальні послуги» ТОВ « Камелот Плюс».

Крім того, апелянт зазначає, що Господарським судом Запорізької області та Центральним апеляційним господарським судом у справі № 908/1910/20 були встановлені преюдиційні факти, що мають значення для даної справи, а саме: що приміщення XIX -1 підвалу літера А-4 площею 257,2 не відносяться до опалювальних.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування рішення господарського суду Запорізької області від 06.12.2022 у справі № 908/1569/22 та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову Концерну «Міські теплові мережі» про стягнення заборгованості з ТОВ Камелот прайм.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2023 у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Березкіна О.В., судді: Іванов О.Г., Дармін М.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.01.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Камелот прайм на рішення господарського суду Запорізької області від 06.12.2022 року у справі №908/1569/22 для здійснення розгляду в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 ГПК України).

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч.5 ст.12 ГПК України).

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Позивачем Концерн Міські теплові мережі надано письмові пояснення щодо апеляційної скарги відповідача, в яких зазначено, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено матеріали справи, прийнято вірне рішення у відповідності до норм чинного законодавства, доводи відповідача, в свою чергу, які зазначені в апеляційній скарзі, є безпідставними та необґрунтованими. Просив залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення ( надано письмові пояснення щодо апеляційної скарги).

Згідно зі ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі, в межах доводів та вимог апеляційних скарг, зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ Камелот Прайм на праві власності належить нежитлове приміщення №ХІХ- підвалу (літ.А-4) площею 239,2 м2 за адресою пр. Моторобудівників 58, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, і яке є вбудованим в багатоквартирний житловий будинок за зазначеною адресою.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласники багатоквартирного будинку (далі - співвласники) - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку, а тому відповідач є співвласником багатоквартирного будинку, розташованого за адресою пр. Моторобудівників 58.

Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України - власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 1 Закону України « Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг;

споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач;

індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до ст. 1 Закону України « Про теплопостачання» споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

З огляду на вищезазначене, відповідач є споживачем теплової енергії.

Концерн Міські теплові мережі діє на підставі статуту, відповідно до якого основною метою діяльності Концерну МТМ є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності позивач та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу позивача.

Предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій та її збут та інше.

Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 24.04.2018 № 204 «Про закріплення на праві господарського відання за Концерном «Міські теплові мережі» майна комунальної власності» Концерну передано мережі теплопостачання за низкою адрес, у тому числі за адресою: м. Запоріжжя, просп. Моторобудівників, буд. 58.

Таким чином, правовідносини між позивачем та споживачем в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України Про житлово-комунальні послуги, Законом України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання, Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України, від 21 серпня 2019 № 830, Положенням про Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України, Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 № 315 про затвердження Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг та іншими нормативно-правовими актами України.

Згідно із частиною 7 статті 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги (далі - Закон) до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог частини 5 статті 13 цього Закону.

Частиною 5 ст. 13 Закону встановлено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір з ними укладається індивідуальний договір про надані комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Статтею 633 ЦК України передбачено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

02.10.2021 на виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги позивач на офіційному сайті розмістив індивідуальні договори на послугу з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Вказані договори є публічними договорами приєднання та вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Умови вказаних договорів будуть застосовуватись до співвласників багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, які обрали форму індивідуального договору та до власників індивідуальних (садибних) житлових будинків.

Оскільки протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги, то станом на 01.11.2021 типовий індивідуальний договір № 73204531 про надання послуги з постачання теплової енергії (далі - Договір) за адресою: м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, № 58, між позивачем та ТОВ Камелот Прайм, як власником нежитлового приміщення у зазначеному будинку, з 01.11.2021 є укладеним.

Вказаний договір розміщено на сайті Концерну МТМ.

Позивачем було надано послугу з постачання теплової енергії відповідачу за період 01.11.2021-31.05.2022 на загальну суму 86 253,24 грн., про що були сформовані та надані споживачу рахунки на оплату спожитої послуги.

Рахунки надавались в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів та повторно направлені рекомендованою кореспонденцією.

Звертаючись до Товариства з обмеженою відповідальністю Камелот прайм із позовом про стягнення 86253,24 грн., позивач Концерн Міські теплові мережі посилався на те, що відповідач порушив умови публічного договору приєднання в частині оплати наданих послуг з постачання теплової енергії.

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є власником нерухомого майна, а тому повинен нести витрати з його утримання в частині сплати за послуги з постачання теплової енергії.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 13 «Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії», затверджених Постановою КМУ № 830 від 21 серпня 2019 р. (надалі - Правила 830) фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.

Пунктом 4 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви - приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги.

Оскільки співвласники багатоквартирного будинку протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги, то за адресою м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 58 між Концерном «Міські теплові мережі» та власником вказаного приміщення ТОВ Камелот прайм укладено індивідуальний договір про надання комунальної послуги з постачання теплової енергії № 73204531, що є публічним договором приєднання (надалі - Договір) з 01.11.2021.

За приписами п.5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Житловий будинок по пр. Моторобудівників, № 58 оснащений приладом комерційного обліку теплової енергії.

В матеріалах справи міститься акт про прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік, а тому обсяг спожитої у будівлі теплової енергії на опалення житлових і нежитлових приміщень визначається за показаннями вузла комерційного обліку.

Пунктом 5 Договору зазначено, що виконавець (позивач) зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Відповідно пункту 11 Договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачам обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 02.11.2018 № 315.

Згідно пункту 32 Договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги календарний місяць.

Пунктом 34 Договору вказано споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Згідно з п.п. 32, 34, 41 Типового індивідуального договору, розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором.

Оскільки Відповідач не виконав свої обов`язки згідно з договором по сплаті за надану послугу з постачання теплової енергії, господарський суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про стягнення на користь позивача заборгованості за надані послуги у розмірі 86 253,24 грн.

При цьому, колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта про те, що він є неналежним відповідачем у справі, оскільки згідно договору оренди приміщення №01/11 від 01.11.2020 відповідач надав в оренду ТОВ КАМЕЛОТ ПЛЮС нежитлові приміщення підвалу XIX - 1 літера А-4 та ХІХ-2 першого поверху літера А-4, які знаходяться в будинку за адресою: вул. Моторобудівників,58, а тому саме ТОВ КАМЕЛОТ ПЛЮС, яке має договірні відносини з Концерном МТМ, фактично отримує послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, з огляду на наступне.

Дійсно, з матеріалів справи вбачається, що ТОВ Камелот прайм згідно з договором оренди приміщення №01/11 від 01.11.2020 надало в оренду ТОВ "КАМЕЛОТ ПЛЮС" нежитлові приміщення підвалу XIX - 1 літера А-4 та ХІХ-2 першого поверху літера А-4, які знаходяться в будинку за адресою: вул. Моторобудівників,58.

Відповідно до п.5.6. цього договору, орендар повинен самостійно проводити оплату за опалення та отримав згоду власника для укладання нового договору на послуги з постачання теплової енергії після розірвання попереднього договору на послуги з централізованого опалення.

01.09.2021 року між ТОВ Камелот прайм та ТОВ КАМЕЛОТ ПЛЮС була укладена додаткова угода №1, якою вносяться зміни в п.5.6. договору, де надається згода власника на укладання нових наступних договорів з Концерном МТМ. Копія цієї додаткової угоди була надіслана Позивачу.

Разом з цим, статтею 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Таким чином, незважаючи на наявність орендних правовідносин між відповідачем та ТОВ « Камелот Плюс», саме відповідач, як власник нежитлового приміщення, повинен нести витрати по утриманню спільного майна, у тому числі, за послуги теплопостачання до належного йому приміщення, оскільки чинне законодавство не передбачає механізму реалізації укладання договору між виконавцем житлово-комунальних послуг та орендарем нежитлового приміщення, яке належить співвласнику багатоквартирного будинку.

Посилання апелянта на те, що ТОВ КАМЕЛОТ ПЛЮС, як орендар, вже має договірні відносини з Концерном МТМ на підставі договору №340583 від 14.03.2019 р., який є чинним, є неспроможними з огляду на наступне.

Так, рішенням господарського суду Запорізької області від 03.09.2019 у справі № 908/1349/19, яке було залишено без змін постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14.04.2020 року, визнано договір № 340583 від 14 березня 2019 року «Про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води» між Концерном «Міські теплові мережі» (69091 м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137; ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Камелот Плюс» ((69068, м. Запоріжжя, просп. Моторобудівників, б. 58, ідентифікаційний код юридичної особи 33610074) укладеним.

Зі змісту даного рішення вбачається, що Концерн "Міські теплові мережі" здійснює постачання теплової енергії в гарячій воді до нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: просп. Моторобудівників, б. 58, приміщення ХІХ-2 першого поверху літ. А-4, приміщення ХІХ-1 підвалу літ. А-4, м. Запоріжжя.

Нежитлові приміщення за адресою: просп. Моторобудівників, б. 58, приміщення ХІХ-2 першого поверху літ. А-4, приміщення ХІХ-1 підвалу літ. А-4, м. Запоріжжя, 69068, належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Камелот Плюс».

Згідно договору, суб`єктом користування послугами є власник нежитлового приміщення по: пр.Моторобудівників, буд.58: приміщення ХІХ-2 першого поверху літ.А-4; приміщення XIX-1 підвалу літ.А-4.

Характеристика об`єкта надання послуг:

1)опалювальна площа (об`єм) нежитлового приміщення 341,92 + 257,2 = 599,12 кв.м.

Тобто, у межах даної справи було встановлено, що приміщення підвалу площею 257,2 є опалювальною площею.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 28.12.2020 р. у справі № 908/1910/20, яке було змінено постановою Центрального апеляційного господарського суду від 10.08.2021 року було визнано додаткову угоду № 1 до договору № 340583 від 14.03.2019 р. про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води між Концерном «Міські теплові мережі» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Камелот плюс» укладеною в зазначеній редакції, де п. 3 договору було викладено у наступній редакції:

« 3. Характеристика об`єкта надання послуг: опалювальна площа (об`єм) нежитлового приміщення - 735 кв.м.».

Тобто, із договору № 340583 від 14.03.2019 р. про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води між Концерном «Міські теплові мережі» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Камелот плюс» було виключено приміщення XIX -1 підвалу літера А-4 площею 257,2, що спростовує доводи апелянта про існування договірних правовідносин щодо цього приміщення між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Камелот плюс».

Після ухвалення рішення у справі № 908/1349/19, 01 червня 2020 року ТОВ «Камелот Плюс» передав у власність ТОВ «Камелот Прайм» нежитлові приміщення ХІХ-2, першого поверху, літ. А-4 та XIX -1, підвалу, літ. А-4, розташованих за адресою м. Запоріжжя, проспект Моторобудівників, буд. 58 (Копія Акту приймання-передачі майна № 3265 від 01 червня 2020 року додана до письмових пояснень позивача).

Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин саме ТОВ «Камелот Прайм» є власником нежитлового приміщення XIX -1, підвалу, літ. А-4 площею 239, 2 кв.м. згідно відомостей з Державного реєстру речових прав і є індивідуальним споживачем послуг з теплопостачання.

Посилання апелянта на те, що Господарським судом Запорізької області та Центральним апеляційним господарським судом у справі № 908/1910/20 були встановлені преюдиційні факти, що мають значення для даної справи, а саме: що приміщення XIX -1 підвалу літера А-4 площею 257,2 не відносяться до опалювальних, колегія суддів не приймає до уваги, з огляду на наступне.

Так, у межах справи № 908/1349/19 було встановлено, що відключення опалення нежитлових приміщень ТОВ «Камелот Прайм» - нежитлові приміщення ХІХ-2, першого поверху, літ. А-4 та XIX -1, підвалу, літ. А-4, розташованих за адресою м. Запоріжжя, проспект Моторобудівників, буд. 58, які є вбудованими в багатоквартирний житловий будинок і мають єдину систему централізованого опалення з ним, відбулося 26.10.2010 шляхом від`єднання опалювальних приборів саме від стояків внутрішньодомової системи опалення.

Із встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи не вбачається дотримання Товариством при відключенні опалення у належних йому нежитлових приміщеннях, розташованих у багатоквартирному житловому будинку, вимог Порядку відключення від 22.11.2005 № 4. Більше того, з урахуванням змін, внесених до цього Порядку наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 № 169, таке відключення 26.10.2010 є неправомірним, оскільки було можливим лише для багатоквартирного житлового будинку в цілому.

В той же час, у справі № 908/1910/20 суд першої та апеляційної інстанції зробив висновок щодо наявності підстав для зміни п. 3 договору в редакції Відповідача викладеної у протоколі розбіжностей № 1 до додаткової угоди № 1 до договору № 340583 від 14.03.2019 р. про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 08.07.2020 р., а саме : « 3. Характеристика об`єкта надання послуг: опалювальна площа (об`єм) нежитлового приміщення - 735 кв.м.».

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що відповідно до Акту обстеження системи теплоспоживання від 13.03.2019 р., складеному комісією позивача, приміщення ТОВ «Камелот Плюс» розташоване у багатоквартирному житловому будинку, відповідне обладнання якого приєднане до внутрішньобудинкових систем, опалення приміщення є невід`ємною частиною системи опалення житлового будинку, опалення подається централізовано, нежитлові приміщення ХІХ-1 літера А-4 площею 257,2 кв.м., що знаходяться у підвалі будинку, через які проходять розподільчі трубопроводи другої внутрішньо будинкової системи опалення.

Згідно п. 2 «Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг» від 22.11.2018 року № 315 у ( у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) неопалюване приміщення - приміщення у будівлі, яка забезпечується тепловою енергією від централізованого або автономного джерела теплопостачання та у якому не нормується температура внутрішнього повітря і відсутні опалювальні прилади будь-якого типу та трубопроводи внутрішньобудинкової системи теплопостачання та постачання гарячої води.

Як вбачається з матеріалів даної справи, а також зі змісту рішень у справах № 908/1910/20 , № 908/1349/19 через нежитлові приміщення ХІХ-1 літера А-4 площею 257,2 кв.м., що знаходяться у підвалі будинку, проходять розподільчі трубопроводи системи централізованого опалення, транзитні трубопроводи та стояки.

Це ж підтверджується Актом технічного обстеження нежитлового приміщення ТОВ « Камелот Плюс» від 17 березня 2016 року, згідно якого по підвальному приміщенню ХІХ-1 літера А-4 проходить зворотнй циркуляційний трубопровод опалення Ф50 мм пластик, ізоляція « Мирелон». Вертикальні стоякові циркуляційні трубопроводи від квартир другого та вище поверхів проходять в стіні за фаль-стінами.

Згідно листа ТОВ "Керуюча компанія "Мрія" по підвалу розвідний зворотний трубопровід ? 50 мм 143 пог. м., стояки ? 20 мм 60 пог. м. ( а.с. 185)

З акту обстеження від 27.04.2021 року вбачається, що по підвальному приміщенню ХІХ-1 літера А-4 проходить пластиковий зворотний циркуляційний трубопровод опалення діаметром 50 мм довжиной 52,06 м., який теплоізольован одінарним шаром «Мірелон», а тому дане приміщення є опалювальним.

На підставі фактично встановлених обставин справи та наявних в матеріалах справи доказів: рахунків за надані послуги, інформацію щодо обсягів спожитих комунальних послуг за спірний період виходячи із зареєстрованої за відповідачем площі належного нерухомого майна - 239,2м2 в пропорції від загальної площі будівлі - 3580,65 м2 та з урахуванням показань приладу комерційного обліку; актів зняття показань приладів обліку теплової енергії; рішень міської ради щодо початку та закінченням опалювального сезону, господарський суд дійшов обгрунтованого висновку, що позивач виконав свої зобов`язання відносно надання послуги з постачання теплової енергії у заявлений спірний період, а відповідач зобов`язаний її сплатити.

Заперечуючи факт користування послугами з теплопостачання, та посилаючись на те, що ТОВ " Камелот Плюс" є фактичним отримувачем цих послуг, апелянт не надав доказів оплати цією юридичною особою наданих послуг з теплопостачання на підставі договору оренди № 01/11 від 01.11.2020р. між ТОВ " Камелот Прайм" та ТОВ " Камелот Плюс".

При цьому, колегія суддів зазначає , що і ТОВ " Камелот Прайм" і ТОВ " Камелот Плюс" є юридичними особами, які зареєстровані за однією адресою, мають одного й того ж керівника - ОСОБА_1 і одних і тих же засновників - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з чого можна зробити висновок, про пов`язаність юридичних осіб, а тому передаючи майно та право із користування одними і тими ж приміщеннями одне від одного, повинні діяти добросовістно у господарських правовідносинах з виконавцями комунальних послуг.

Інші доводи апеляційної скарги є безпідставними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

Таким чином, господарський суд Запорізької області всебічно, повно, об`єктивно дослідив всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без зміни.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 269, 270, 275,276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Камелот прайм - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 06.12.2022 року у справі №908/1569/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В.Березкіна

Суддя М.О.Дармін

Суддя О.Г.Іванов