РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.03.2023Справа № 910/11920/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., за участю секретаря судового засідання Салацької О.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» (вул. Лейпцизька, 1А, м. Київ, 01015; ідентифікаційний код 03327664)

до Фізичної особи-підприємства Захарченко Тетяни Юріївни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

про стягнення 18 032, 76 грн,

Представники сторін:

від позивача: Ірина Герасименко

від відповідача: Володимир Доценко

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивача

До господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» (далі за текстом - ПрАТ «АК «Київводоканал») до Фізичної особи-підприємства Захарченко Тетяни Юріївни (далі за текстом - ФОП Захарченко Т.Ю., Відповідач) про стягнення 18 032, 76 грн плати за безоблікове водокористування.

В обґрунтування позовних вимог, Позивач зазначає, що ним за результатами перевірки водопостачання та водовідведення об`єкта господарювання ФОП Захарченко Т.Ю., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 виявлено самовільне водокористування про що складено відповідний Акт № 213525 та у зв`язку з чим нараховано плату за безоблікове водокористування за період з 25.06.2019 по 24.07.2019.

Також Позивач вказує, що Відповідачу пред`явлено попередження від 15.10.2019 № 10759/8/8/02-19 із вимогою здійснити оплату за безоблікове водокористування, однак станом на дату звернення до суду з даним позовом Відповідачем кошти в розмірі 18 032, 76 грн не сплачено.

У поданій відповіді на відзив Позивач зазначає, що твердження Відповідача про те, що їй нібито не було відомо про проведення обстеження водопостачання та водовідведення об`єкта господарювання спростовуються наявністю заяви Відповідача від 29.07.2019 на укладання договору про надання відповідних послуг.

Крім того, сам факт наявності такої заяви на укладання договору підтверджує факт володіння Відповідачем приміщенням за вказаної адресою та відповідним споживанням послуг з водопостачання та водовідведення, та намірів укласти договір на отримання вказаних послуг.

Позивач зазначає, що Відповідачем фактично допущено самовільне приєднання до системи центрального комунального водопостачання та водовідведення внаслідок чого допущено користування вказаними послугами, що зафіксовано на засобі обліку та становить 23 м3 станом на дату обстеження.

В підтвердження факту обстеження та нарахування плати за безоблікове водокористування саме з приміщення Відповідача, а не з всього будинку, вбачається із діаметру вводу 15 мм та пункту 2.2. акта обстеження від 24.07.2019 № 213525, де вказано про наявність контрольованого вузла обліку на вводі в житловий будинок (особовий рахунок 16-288).

Позивач заперечує щодо застосування строку позовної давності оскільки строк на звернення до суду продовжено під час дії карантину відповідно до пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України), а з огляду на те, що строк позовної давності розпочався в липні 2019, його закінчення припало на липень 2022, тобто на період дії карантину.

2. Стислий виклад позиції Відповідача.

Як вбачається із наданого відзиву на позову заяву Відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимоги оскільки ФОП Захарченко Т.Ю. не була присутня при перевірці, проведеної Позивачем та не знала про таку перевірку взагалі.

При цьому наданий суду Акт обстеження № 213525 від 24.07.2019 не підписаний Відповідачем, а особа, яка його підписала не знайома Відповідачу та не мала таких повноважень від Відповідача, що відповідно свідчить про неналежність такого доказу.

При цьому наданий Позивачем Акт обстеження не містить відомостей, що знімалися показники та проводилося обстеження саме у приміщення Відповідача, а не в цілому будинку.

Відповідачем визнається факт відсутності договірних зобов`язань з Позивачем, належності їй на праві приватної власності нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2, приміщення 1031 з 09.09.2019 при тому звертається увага суду на те, що Позивачем у позові визнано адресу Відповідача іншу адресу, ніж за якою проводилась перевірка.

Відповідач стверджує, що вона не була споживачем послуг з водопостачання та водовідведення за вказаним об`єктом (нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2) оскільки набула право власності на останнє, починаючи з 09.09.2019, в той час як факт безоблікового водокористування зафіксовано 24.07.2019, що відповідно виключає можливість стягнення нарахованої плати з Відповідача.

Окрім викладеного, Відповідач заявляє клопотання та просить суд застосувати наслідки пропуску Позивачем строків позовної давності на звернення до суду з даним позовом.

3. Процесуальні дії у справі

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.11.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

22.11.2022 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву.

02.12.2022 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.01.2023 вирішено подальший розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 27.02.2023.

Також даною ухвалою витребувано у Фізичної особи-підприємства Захарченко Тетяни Юріївни належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких зареєстровано право власності на нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

03.02.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Відповідача про долучення до матеріалів справи документів на виконання вимог ухвали суду від 23.01.2023.

У підготовчому засіданні 27.02.2023 судом закрито підготовче провадження та вирішено перейти до розгляді справи по суті.

У судовому засіданні 27.02.2023 судом оголошено перерву до 13.03.2023.

07.03.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Відповідача із запереченнями по суті поданого позову.

У судовому засіданні 13.03.2023 представник Позивача надав пояснення по суті заявленого позову та просив суд його задовольнити.

Представник Відповідача заперечував щодо задоволення позову, просив суд відмовити у його задоволенні з підстав необґрунтованості.

Заслухавши вступні слова представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, у судовому засіданні 13.03.2023 відповідно до статті 240 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

З матеріалів позовної заяви вбачається, що Позивач на виконання пунктів 1.1. та 2.1.6 Правил технічної експлуатації системи водопостачання та водовідведення населених пунктів України, затверджених наказом Держжитлокомунгосп України від 05.07.1995 № 30 (далі за текстом - Правила № 30) з метою виконання покладених на нього обов`язків 24.07.2019 провів обстеження водопостачання та водовідведення об`єкта господарювання фізичної особи - підприємця Захарченко Тетяни Юріївни, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно доводів Позивача за результатами вказаної перевірки виявлено самовільне водокористування Відповідачем, про що було зазначено у відповідному акті обстеження № 213525.

Судом досліджено Акт № 213525 обстеження водоспоживання та водовідведення об`єкту (далі за текстом - Акт № 213525) та встановлено наступне:

- акт складено інженером-інспектором Управління з контролю за водоспоживанням та водовідведенням Петруком О.І. за участі представника споживача (згідно відмітки в акті довіреної особи) Чайникової А.О.;

- назва досліджуваного об`єкту - офіс (турагенство), що належить ф.о. Захарченко Тетяні Юріївні; адреса об`єкту: АДРЕСА_2 .

- зафіксовано відсутність договору з ПрАТ «Київводоканал» на здійснення водопостачання та водовідведення;

- вузол обліку: 15 мм діаметр вводу; особовий рахунок: н-у; контрольний від о/р: 16-288 ж/б; засіб обліку тип ЛК № 7698996 діаметр 15 мм; показники: 23 м3.

Відтак, у вказаному акті зафіксовано самовільне споживання об`єктом, що належить ф.о. Захарченко Тетяні Юріївні послуг водоспоживання та водовідведення у зв`язку з відсутністю договірних відносин, чим порушено пункти 2.1, 3.2 та 4.3 Правил користування № 190.

Акт № 213525 підписаний зі сторони Позивача: інженером-інспектором УКВВ - Петрук О.І., а зі сторони споживача Чайниковою А.О.

При цьому судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів уповноваження Відповідачем Чайникової А.О. на представництво інтересів, в тому числі і на складання Акту № 213525, а в Акті № 213525 міститься посилання на приналежність об`єкта обстеження саме Захарченко Т.Ю., а не ФОП Захарченко Т.Ю. як суб`єкту господарювання.

Так, відповідно до пунктів 3.3. та 3.4. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Мінжитлокомунгоспу № 190 від 27.06.2008 (далі за текстом - Правила № 190) здійснено розрахунок без облікового водокористування з 25.06.2019 по 24.07.2019 в розмірі 18 032, 76 грн.

Керуючись частиною 2 статті 530 ЦК України Позивач пред`явив Відповідачу попередження № 10759/8/8/02-19 від 15.10.2019 з вимогою здійснити плату за безоблікове водокористування в розмірі 18 032, 76 грн. із відповідним розрахунком № 53/1/19 від 26.09.2019.

Судом встановлено, що адресатом попередження № 10759/8/8/02-19 від 15.10.2019 визначено ФО Захарченко Т.Ю. (тур.агенство).

Докази направлення вказаного попередження Позивачем не надано, однак Відповідачем у відзиві не заперечується.

В подальшому Позивач також звертався до Відповідача (адресат ФОП Захарченко Т.Ю.) з вимогою від 10.08.2022 № 4110/12/8/02-22 про сплату існуючої заборгованості.

Станом на дату звернення до суду з даним позовом Відповідачем заборгованість за безоблікове водокористування не сплачено, а відповідні докази відсутні в матеріалах справи.

Також Позивачем у якості обґрунтування заявлених вимог до позовної заяви додано наступні документи: заява № 2784/0/8/17-19 від 29.07.2019 Захарченко Т.Ю. про укладення договору надання послуг з водопостачання та водовідведення за адресою АДРЕСА_2

Із заперечень Відповідача вбачається, що останнім визнається факт відсутності укладеного договору з Позивачем на послуги з водокористування та водовідведення, при цьому Акт № 213525 на переконання Відповідача є неналежним доказом, оскільки підписаний фактично від імені Відповідача не встановленою та не уповноваженою особою.

При цьому, із наданих Відповідачем до матеріалів справи доказів вбачається, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності спірне нежитлове приміщення, площею 112, 8 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, приміщення 1031 зареєстровано за Захарченко Т.Ю. з 09.09.2019.

Крім того, додатково Відповідачем до матеріалів справи на вимогу суду надано Договір № 2107/AL - 9 про бронювання нежилого приміщення для передачі у власність від 12.02.2014, укладений із ТОВ «ТМО «Ліко-Холдінг» та Захарченко Т.Ю., Акт № 103 прийому-передачі нежитлового приміщення від 08.08.2019, акт № 25 про пред`явлення облігацій до погашення від 08.08.2019.

Відтак, Відповідач вказує, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що саме ФОП Захарченко Т.Ю. в період з 25.06.2019 по 24.07.2019 самовільно користувалась системою водопостачання в АДРЕСА_2.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (чинній на момент виникнення спірних правовідносин) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Пунктом 2 частини 1 статті 5 вказаного Закону закріплено, що комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом та оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, а також надавати виконавцю комунальних послуг або іншій особі, що здійснює розподіл обсягів спожитих послуг, показання наявних приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в квартирі (приміщенні) багатоквартирного будинку, в порядку та строки, визначені договором. (пункти 1, 5 та 12 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Зазначеним вище спростовуються доводи Відповідача стосовно того, що відсутність договору про надання послуги з водопостачання та водовідведення є підставою для несплати вказаних послуг у разі їх споживання, а враховуючи факт відсутності укладеного між сторонами договору на вказані послуги, судом в межах даної справи має встановлюватися доведення Позивачем факту надання та споживання таких послуг Відповідачем в спірний період з 25.06.2019 по 24.07.2019.

Статтею 1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» встановлено, що централізоване питне водопостачання - це господарська діяльність із забезпечення споживачів питною водою за допомогою комплексу об`єктів, споруд, розподільних водопровідних мереж, пов`язаних єдиним технологічним процесом виробництва та транспортування питної води. Централізоване водовідведення - господарська діяльність із відведення та очищення комунальних та інших стічних вод за допомогою комплексу об`єктів, споруд, колекторів, трубопроводів, пов`язаних єдиним технологічним процесом.

В силу норм статті 19 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» відносини сторін в сфері питного водопостачання ґрунтуються на укладеному сторонами договорі.

Порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України визначається Правилами № 190 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), які є обов`язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб - підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об`єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 Правил № 190 розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються на основі показів засобів обліку. Водокористування вважається безобліковим, якщо споживач самовільно приєднався до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення або самовільно користується ними.

Згідно з п. 5.18. Правил № 190, споживач відповідає за цілісність та збереження засобів обліку, пломб і деталей пломбування, встановлених представниками територіальних органів Держспоживстандарту та виробником в місцях з`єднань засобів обліку, запірної арматури, манометра та іншого обладнання вузла обліку незалежно від місця його розташування.

Знімати засоби обліку, здійснювати будь-які заміни їх частин або зміни положення на водомірному вузлі, де їх встановлено, пломби, накладені органами Держспоживстандарту або виробником, має право лише виробник або споживач за дозволом виробника.

У разі самовільних дій споживач сплачує витрату води згідно з пунктами 3.3, 3.4 цих Правил № 190.

Зняття показів засобів обліку здійснюється представником виробника у присутності споживача або самим споживачем. Порядок та терміни зняття показів засобів обліку визначаються відповідно до договору. У разі зняття показів засобів обліку представник виробника зобов`язаний перевіряти цілісність пломб на засобах обліку, гідрантах, запірній арматурі та інших водопровідних пристроях, що перебувають у віданні споживача, а також пересвідчитись у відсутності витоку води у мережі споживача (п. п. 5.21, 5.22 Правил № 190).

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

З огляду на встановлені судом вище обставини справи, Позивач звертаючись до суду з даним позовом стверджує, що Відповідач станом на 24.07.2019 здійснював безоблікове водокористування у зв`язку з чим у відповідності до Правил № 190 здійснено розрахунок витрат за таке користування за період з 25.06.2019 по 24.07.2019 в розмірі 18 032, 76 грн.

При цьому, Позивач стверджує, що нежитлове приміщення, за адресою якого зафіксовано безоблікове споживання послуг водопостачання та водовідведення - АДРЕСА_2 належить на праві власності ФОП Захарченко Т.Ю. оскільки саме до цієї особи пред`явлено позов та яка відповідно є споживачем таких послуг та допустила порушення вимог пунктів 2.1., 3.2, 4.3. Правил № 190.

Однак, враховуючи надані сторонами докази, суд не погоджується з такими доводами та аргументами Позивача з огляду на наступне.

По - перше, із Акту № 213525 не вбачається за можливе встановити, що зняття показів засобів обліку здійснено безпосередньої у приміщенні 1031 (офіс 9), яке знаходиться за адресою АДРЕСА_2 та належить на праві власності Захарченко Т.Ю.

При цьому, Позивачем не доведено, що за вказаною адресою розміщено виключно одне нежитлове приміщення 1031, в якому і здійснено зняття показів засобів обліку.

По - друге, Акт № 213525 підписаний від імені споживача невстановленою особою, при тому що факт уповноваження такої особи Відповідачем на підписання від імені та в інтересах останнього заперечується.

З огляду на зазначене, враховуючи заперечення Відповідача, суд дійшов висновку, що наданий Позивачем Акт № 213525 не є належним та допустимим доказом підтвердження факту самовільного споживання Відповідачем послуг з водокористування та водовідведення за об`єктом, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (приміщення 1031).

По - третє, згідно наданого Відповідачем витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності нежитлове приміщення, площею 112, 8 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , приміщення 1031 зареєстровано за Захарченко Т.Ю. з 09.09.2019, а факт безоблікового водоспоживання та водовідведення начебто встановлено станом на 24.07.2019, що відповідно виключає можливість споживання Відповідачем вказаних послуг за період до 09.09.2019.

Інших належних та допустимих доказів того, що вказане приміщення використовувалось у строк до 24.07.2019 Відповідачем при здійсненні ним господарської діяльності матеріали справи не містять.

Подання 29.07.2019 Захарченко Т.Ю. до Позивача заяви про укладення договору на надання послуг з водопостання та водовідведення № 2784/0/8/17-19 до об`єкту, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 жодним чином не підтверджує факт безоблікового споживання Відповідачем послуг за спірний період, що передує подачі заяви.

По-третє, суд звертає увагу на те, що у відповідності до Акту № 213525 від 24.07.2019, заяви про укладення договору на надання послуг з водопостачання та водовідведення № 2784/0/8/17-19 від 29.07.2019, попередженням № 10759/8/8/02-19 від 15.10.2019 споживачем послуг водокористування та водовідведення визначено саме фізичну особу Захарченко Т.Ю. , а не суб`єкта господарювання ФОП Захарченко Т.Ю., яка безпосередньо і є стороною у даному спорі.

Підсумовуючи викладене вище, за сукупністю досліджених судом доказів та встановлених обставин, судом встановлено, що Позивачем не доведено факту безоблікового користування Відповідачем станом на 24.07.2019 послугами водопостачання та водовідведення за спірним об`єктом, що відповідно виключає можливість задоволення позову з огляду на його необґрунтованість.

Що стосується заявленого Відповідачем строку позовної давності суд зазначає, відповідно до статті 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. (частини 1 та 5 статті 261 ЦК України).

За змістом частини 1 статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення (п. 2.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» № 10 від 29.05.2013 року).

З огляду на висновки суду щодо необґрунтованості позову у зв`язку із недоведеністю порушеного права чи інтересу Позивача, в результаті чого судом відмовлено у задоволенні позову, наразі відсутні підстави для розгляду питання строків позовної давності.

Частинами 1-2 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

З огляду на встановлені судом обставини на підставі наявних в матеріалах справи доказах, суд дійшов висновку щодо необґрунтованості доводів Позивача з огляду на відсутність належних та допустимих доказів безоблікового споживання Відповідачем, як суб`єктом господарювання, послуг з водопостачання та водовідведення, а відтак і відсутності правових підстав для задоволення позову.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються на Позивача та йому не відшкодовуються.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» (вул. Лейпцизька, 1А, м. Київ, 01015; ідентифікаційний код 03327664) до Фізичної особи-підприємства Захарченко Тетяни Юріївни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) про стягнення 18 032, 76 грн - відмовити.

2. Судові витрати у вигляді судового збору Позивачу не відшкодовуються.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 20.03.2023

Суддя Антон ПУКАС