ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2023 року м.Дніпро Справа № 904/3180/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Дарміна М.О., Березкіної О.В.

при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.

представники сторін:

від позивача: Хлабистін Д.М., адвокат (в залі суду);

від відповідача: Команов В.В., адвокат (поза межами суду);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Камет-Сталь" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2022 (суддя Фещенко Ю.В., повний текст якого підписаний 07.12.2022) у справі №904/3180/22

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" (м. Київ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (м.Дніпро)

до Приватного акціонерного товариства "Камет-Сталь" (м. Кам`янське, Дніпропетровська область)

про стягнення плати за користування вагонами, збору за зберігання вантажу, збору за маневрову роботу, плату за охорону вантажу, інфляційні втрати та 3% річних у загальному розмірі 926 505 грн. 19 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Камет-Сталь" (далі - відповідач) за користування вагонами, збору за зберігання вантажу, збору за маневрову роботу, плату за охорону вантажу, інфляційні втрати та 3% річних у загальному розмірі 926 505 грн. 19 коп.

Ціна позову складається з наступних сум:

- 18 085 грн. 44 коп. - плата за користування вагонами;

- 233 864 грн. 64 коп. - збір за зберігання вантажу;

- 31 843 грн. 44 коп. - збір за маневрову роботу;

- 538 829 грн. 19 коп. - плата за охорону вантажу;

- 91 635 грн. 96 коп. - інфляційні втрати;

- 12 246 грн. 52 коп. - 3% річних.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь витрати по сплаті судового збору у розмірі 13 897 грн. 58 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в рамках укладеного договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства "Дніпровський коксохімічний завод", яка примикає до станцій Кам`янське та Правда Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" № ПР/М-21372/НЮдч від 20.08.2021, а також договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 45-05393085/2020-0001 від 30.06.2020 у березні 2022 року за накладними, що містяться в матеріалах справи, позивачем на адресу ПрАТ "Камет-Сталь" були прийняті до перевезення вагони, які з вини відповідача були затримані на станції призначення - Правда Придніпровської залізниці. У зв`язку з несвоєчасним забиранням цих вагонів позивачем нараховані: плата за користування вагонами; збір за зберігання вантажу; плата за охорону вантажу; збір за маневрову роботу, які відповідачем не оплачені.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2022 позовні вимоги задоволено повністю.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Камет-Сталь" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 18 085 грн. 44 коп. - плати за користування вагонами, 233 864 грн. 64 коп. - збору за зберігання вантажу, 31 843 грн. 44 коп. - збору за маневрову роботу, 538 829 грн. 19 коп. - плати за охорону вантажу, 91 635 грн. 96 коп. - інфляційних втрат, 12 246 грн. 52 коп. - 3% річних та 13 897 грн. 58 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Не погодившись із зазначеним рішенням, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Приватне акціонерне товариство "Камет-Сталь", в якій, з посиланням на порушення при його ухваленні норм матеріального і процесуального права, нез`ясування всіх обставин справи, просить його скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

При цьому заявник апеляційної скарги посилається на те, що спірні відомості плати за користування вагонами форми ГУ-46, зведені накопичувальні картки форми ФДУ-92, відомості плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу форми ГУ-46а, підписані із зауваженнями Відповідача про відсутність його вини, оскільки відповідні обставини відбулись внаслідок військової агресії російської федерації проти України та від нього не залежали. За таких обставин, підприємство Відповідача не може нести відповідальність за неможливість своєчасно забирати вагони на свою під`їзну колію у березні 2022 року, що спричинено обставинами непереборної сили, які підтверджені листом ТПП України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022.

З початком бойових дій на території України на під`їзній колії ПрАТ «КАМЕТ- СТАЛЬ» було значно завищено нормативний залишок вагонів, який в окрему добу досягав 3300 вагонів (при встановленому нормативі до 850 вагонів). Дане положення щодо використання вагонів було викликано прийняттям вимушених рішень про переадресацію на адресу ПрАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ» вагонів з Донецької області, зокрема з міста Маріуполь та Волноваха. В підтвердження цього Відповідач звертав увагу суду першої інстанції, що Позивачем з 24.02.2022 запроваджено до дня відміни заборону приймання до перевезення всіх вантажів і порожніх вагонів (відповідне повідомлення наявне в матеріалах справи).

На під`їзній колії ПрАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ» щодня простоювали вагони з готовою металопродукцією у кількості понад 300 вагонів через неприйняття вагонів портами України та вирішення питання щодо відправлення готової продукції одержувачам через сухопутні прикордонні переходи. Однією з причин накопичення вагонів стало несвоєчасне надання транспортних інструкцій на відправлення порожніх вагонів з боку транспортних компаній у зв`язку зі зміною логістики вантажоперевезень, що змінилася в Україні з початку військового стану (кількість вагонів в очікуванні транспортних інструкцій досягала 400 вагонів на добу).

Як стало відомо Відповідачу, рішенням правління АТ «Укрзалізниця» від 02.04.2022 (протокол № Ц-54/42 Ком.т) було затверджено «Перелік виняткових умов, які є підставою для звільнення замовників послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів, від обов`язку вносити плату за користування вантажними вагонами і контейнерами та зборів/плат АТ «Укрзалізниця» під час дії воєнного стану в Україні». Тобто, АТ «Укрзалізниця» ухвалило рішення скасувати платежі за затримку вантажних вагонів під час дії воєнного стану. Зокрема, у відповідності до Переліку, під час користування вагоном (контейнером) не включається час затримки вагона (контейнера), що виник у випадку запровадження комендантської години на території, на якій розташована станція відправлення та/або станція призначення. У такому разі в час користування вагоном не включається час дії комендантської години за місцезнаходженням станції

Листом № ЦМ-13/693 від 05.04.2022 на Позивача було покладено обов`язок довести вищевказану інформацію до відома причетних осіб та організувати перерахунок часу затримки навантажених і порожніх вагонів та контейнерів з початку воєнного стану в Україні (24.02.2022), а також забезпечити об`єктивний розгляд претензій та перерахунок нарахованих коштів.

Відповідно до п. 12 Оглядового листа Вищого господарського суду України від 29.11.2007 № 01-8/917 «Про деякі питання судової практики застосування Статуту залізниць України», інших норм транспортного законодавства» пункти 105 та 114 Статуту встановлюють, що залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених Статутом залізниць та окремими договорами. Витрати і збитки, не передбачені договором перевезення і Статутом не підлягають відшкодуванню.

Таким чином, на переконання Відповідача з врахуванням вищенаведеної позиції ВГСУ дійсної станом на сьогодні, не підлягають стягненню з учасників взаємовідносин у сфері перевезень залізничним транспортом інфляційні втрати, 3% річних та інші збитки, оскільки такі стягнення не передбачені Статутом залізниць України та Правилами перевезень вантажів. До речі, Позивач у своїй відповіді на відзив сам визначає ці документи основними нормативними актами по матеріальній відповідальності, як перевізника, так і сторін договорів перевезення та інших договорів стороною в яких є Укрзалізниця.

Позивач, Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити оскаржуване рішення без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, зазначає що лист № ЦМ-13/693 від 05.04.2022 є локальним (внутрішнім) нормативним актом залізниці, який не вносить змін та/або доповнень до Статуту залізниць України та Правил перевезень вантажів. Відповідно, позивач мав всі законні підстави нараховувати плату та збори.

Лист № ЦМ-13/693 був складений 05.04.2022, тоді як усі нарахування по даному спору відбувались у березні 2022 року. Тобто, плата та збори були нараховані до складення вказаного листа, а отже, його дія не може поширюватись на цей спір.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2022 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді - Іванова О.Г. (доповідач), судді - Дармін М.О., Березкіна О.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.12.2022 (суддя - доповідач Іванов О.Г.) апеляційну скаргу відповідача залишено без руху через неподання останнім доказів направлення скарги позивачу листом з описом вкладення. Скаржнику наданий строк для усунення недоліків апеляційної скарги відповідно до ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.01.2023 (колегія суддів у складі: головуючий, доповідач Іванов О.Г., судді - Дармін М.О., Березкіна О.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Камет-Сталь" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2022 у справі № 904/3180/22; розгляд справи призначено у судовому засіданні на 30.01.2023.

В судовому засіданні 30.01.2023 оголошено перерву до 06.03.2023.

В судовому засіданні 06.03.2023 Центральним апеляційним господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч. 1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

20.08.2021 між Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - залізниця, позивач) та Приватним акціонерним товариством "Дніпровський коксохімічний завод" (власник колії) (далі - власник колії, відповідач) було укладено договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства "Дніпровський коксохімічний завод", яка примикає до станцій Кам`янське та Правда Регіональної філії "Придніпровська залізниця" АТ "Укрзалізниця" № ПР/М-21372/НЮдч (далі - договір, а.с. 94-101 у томі 1), відповідно до пункту 1 якого згідно з Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів і на умовах договору експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику колії та примикає:

по станції Кам`янське: стрілочним переводом № 4 до колії V станції; стрілочним переводом № 2 до станційної колії № VI;

по станції Правда: стрілкою № 20, яка знаходиться на балансі власника колії, до парної горловини станції Правда; стрілкою № 30 станції Східна власника колії до колії № 1 станції Правда; стрілкою № 301 маневрового району Правда станції Північна до колії № 11 станції Правда.

Межею під`їзної колії є:

по станції Кам`янське: сигнальні знаки "Межа під`їзної колії", встановлені на відстані 71м від вістряків стрілочного переводу № 4 та на відстані 18 м від вістряків стрілочного переводу № 2;

по станції Правда: межа - сигнальний знак "Межа під`їзної колії", який знаходиться в створі граничного стовпчика стрілочного переводу № 20 (на узбіччі колії № VII станції Східна) на відстані 49 метрів від вістряка стрілки примикання; межа - сигнальний знак "Межа під`їзної колії", який встановлено в створі маневрового світлофору МП4 станції Східна на відстані 69 метрів від вістряка стрілки № 30 станції Східна; межа - сигнальний знак "Межа під`їзної колії", встановлений на відстані 100 метрів стику рамної рейки стрілки № 301 власника колії.

Під`їзна колія обслуговується локомотивами власника колії.

Згідно з пунктом 2 договору розгорнута довжина під`їзної колії складає 202 560 погонних метрів.

За умовами пункту 4 договору рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції з руху поїздів та маневрової роботи на залізницях України, Інструкції по сигналізації на залізницях України, Інструкцій про порядок обслуговування і організації руху на під`їзній колії.

Відповідно до пункту 5 договору передача (здача) вагонів для під`їзної колії здійснюється:

по станції Кам`янське: маршрути з однорідними вантажами, в тому числі в орендованих та власних вагонах ПАТ "ДКХЗ", через інтервал часу - 5,0 год.; маршрути з різними вантажами, окремі групи вагонів через інтервал часу - 1 год. 50 хв.; порожні вагони через інтервал - 1 год. 50 хв.;

по станції Правда: усі вагони через інтервал часу - 2,0 год. У разі відсутності прибуття вантажу за інтервалами часу - через 2,0 год. з моменту прибуття вагонів.

Повідомлення про подачу вагонів для під`їзної колії передають:

по станції Кам`янське: прийомоздавальники ватажу та багажу залізниці повідомляють прийомоздавальників ПАТ "ДКХЗ" по телефону ;

по станції Правда: прийомоздавальники ватажу та багажу залізниці повідомляють прийомоздавальників ПАТ "ДКХЗ" по телефону .

Повідомлення передаються не пізніше, ніж за 2 години до фактичної передачі (здачі) вагонів з реєстрацією у книзі повідомлень форми ГУ-2.

Вагони для під`їзної колії подаються локомотивом залізниці: на одну із передавальних колій №№ 2,3,ІV,V,VІ,7,8,9,10 станції Кам`янське; на передавальну колію № 11 станції Правда.

Здавання вагонів у технічному та комерційному відношеннях на одній з передавальних колій №№ 2,3,ІV,V,VІ,7,8,9,10 станції Кам`янське і на передавальній колії № 11 станції Правда.

Подальший рух вагонів виконується локомотивами власника колії (пункт 6 договору).

У пункті 7 договору визначено, що кількість вагонів у кожній партії, що передається власнику колії, становить:

по станції Кам`янське: хоперні маршрути в тій кількості, в якій прибули на станцію, але не більше 60 вагонів (240 вісей) вагою не більше 5 500 тон; маршрути з однорідним вантажем та состави з іншими вантажами, в тому числі групи вагонів, в тій кількості, в якій прибули на станцію, але не більше 55 вагонів (220 вісей) вагою не більше 5 500 тон;

по станції Правда: вагони здаються у кількості не більше 25 вагонів (100 вісей), вагою не більше 2 400тон.

Положеннями пункту 8 договору визначено про готовність вагонів до забирання:

по станції Кам`янське черговий по залізничній станції Західна ПАТ "ДКХЗ" повідомляє по телефону чергового по залізничній станції Кам`янське;

по станції Правда черговий по залізничній станції Східна власника колії по прямому телефону повідомляє по телефону чергового по залізничній станції Правда.

Повідомлення власником колії передаються не пізніше, ніж за 2,0 години до пред`явлення вагонів до здавання залізниці, з наступним наданням письмового повідомлення в довільній формі.

Пунктом 9 договору передбачено, що з під`їзної колії вагони передаються (здаються) залізниці:

по станції Кам`янське - усі вагони через інтервал часу - 2,0 год.;

по станції Правда - усі вагони через інтервал часу - 2,0 год.

Згідно з пунктом 10 договору передача (здача) вагонів залізниці з під`їзної колії власника колії здійснюється:

по станції Кам`янське не більше 60 вагонів (240 вісей) вагою не більше 5 400 тон;

по станції Правда - усі вагони по мірі готовності до здачі, але не більше 55 вагонів (220) вісей ваговою нормою не більше 5 280 тон.

Партії вагонів, що повертаються з під`їзної колії, формуються згідно з ПТЕ і доставляються локомотивом власника колії на одну із передавальних колій №№2,3,ІV,V,VІ,7,8,9,10 станції Кам`янське і на одну з передавальних колій №№ 1,2,3,4 станції Східна власника колії.

Подальший рух на колії станції Правда виконується локомотивом залізниці.

Приймання вагонів залізницею у технічному та комерційному відношеннях при поверненні (здаванні) здійснюється на передавальних коліях №№ 2,3,ІV,V,VІ,7,8,9,10 станції Кам`янське і на передавальних колій №№ 1,2,3,4,5 станції Східна власника колії.

Залізниця на прохання власника колії може передавати маршрути або групи вагонів поза інтервалом, при цьому наступний інтервал відраховується від часу останньої передачі.

За умовами пункту 11 договору середньодобова переробна спроможність навантажувально-розвантажувальних фронтів:

вивантаження:

аглоруда, концентрат рудний, вапняк, руда залізна, агломерат, вапно, крейдова крихта (агломераційний цех, рудний двір, колія № 9, вагоноперекидач) - 230 пв; вапняк звичайний, вапняк доломітізований, коксовий дріб`язок, вугілля АШ, обкотиші (аглоцех № 2, рудний двір, колія № 4) - 173пв або 482хп; агломерат, обкотиші, кокс, шлаки електролітичні (доменний цех, колія № 2) - 116пв або 306хп; вапняк звичайний (конвертерний цех, колія №2т) - 90пв або 225хп; кварцит великий, кварцит дрібний, шамотний порошок (техпост Заводський, колія №14е) - 152пв; глина вогнетривка (техпост Заводський, колія № 14е) - 113пв; глина вогнетривка (техпост Заводський, колія № 15т) - 67пв; вапняк (конвертерний цех, колія № 28кцт) - 91пв або 183хп; руда кольорова, магнезитовий порошок (конвертерний цех, ДПВ колія №1 5) - 29пв; руда залізна (конвертерний цех, ДПВ колія № 9т) - 43пв; плавиковий шпат (консервний цех, ДПВ, колія № 10т) - 43пв; вироби вогнетривкі в пакетах (ЦПВ, склад Широка, колії №№ 13ст, 14ст) - 40пв; феросплави (конвертерний цех, колія №26кцт) - 30пв; вагон, доломіт обпалений (конвертерний цех, колія № 26кцт) - 30пв;

навантаження:

чавун в чушках (домен. Цех, склад холодного чавуну, колія № 1с) - 36пв; шлак гранульований і відвальний (домен. Цех, дільниця вогняно-рідких шлаків, колія № 1гт) - 35пв; заготівка стальна, шпунт, швелер (прокатний цех, колії №№ 4тб, 5тб) - 20пв; заготівка трубна, заготівка квадратна (прокатний цех, ТЗС колії № 1т, № 11) - 80пв; заготівка вістова (прокатний цех, вісепрокатний стан, колія № 27т) - 32пв; сталь сортова (прокатний цех, сортопрокатний стан, колія № 18т) - 61пв; заготівка квадратна (прокатний цех, колія № 3т) - 16пв; кулі (вісепрокатний цех, кулепрокатний стан, колія № 2т) - 17пв.

Час перебування вагонів на під`їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці.

Для під`їзної колії встановлюється загальний єдиний термін перебування вагонів - 48,5 години (пункт 12 договору).

У разі виконання подвійних операцій вагони після вивантаження вважаються поданими під навантаження через 20,4год з моменту подачі (передачі) (пункт 13 договору).

За умовами цього договору вагони подаються: ПАТ "Дніпровагонмаш", ТДВ "Завод Метиз", ТОВ "Керамет", ТОВ ПП "ЗІП", ТОВ "Завод Світондейл", ТОВ "Екомет плюс", ТОВ "ДДАП-Ракс", ПАТ "Дніпровський меткомбінат" (пункт 14 договору).

Згідно з пунктом 15 договору відстань для нарахування збору за збирання вагонів 1,6км в обидва кінці на балансі власника колії.

Пунктом 16 договору передбачено, що власник колії сплачує залізниці плату:

- за забирання вагонів - згідно з Тарифним керівництвом №1 (Збірник тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги);

- за користування вагонами - згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами;

- за складування вантажів або примикання під`їзних колій у смузі відведення - згідно з Тарифним керівництвом № 1;

- за зберігання вантажів у вагонах - у разі їх затримки з вини одержувача після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з Правилами зберігання вантажів;

- інші збори і плати за додаткові роботи та послуги, що виконує залізниця для власника колії - згідно з діючими нормативними документами.

Власник колії відшкодовує залізниці витрати на утримання смуги відведення в розмірі земельного податку за 2021 рік 33 758 грн. 77 коп. за рік (без ПДВ).

Списання здійснюється з особового рахунку власника колії. За наступний рік збір стягується одноразово у першій декаді січня.

Про зміну розміру витрат на утримання смуги відведення залізниця письмово повідомляє власника колії із вказанням суми витрат, дати введення її в дію та проводить розрахунок.

Збори і плати вносяться на підставі статті 62 Статуту залізниць України у національній валюті України, на умовах попередньої оплати на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання філії "ЄРЦ".

Відповідно до пункту 17 договору власник колії несе відповідальність за схоронність вагонного парку відповідно до статті 124 Статуту залізниць України, розділу ІV "Порядок розрахунку розмірів збитків за пошкодження вантажних вагонів" Правил користування вагонами і контейнерами.

Вагони з під`їзної колії повертаються очищеними від вантажу, із знятими реквізитами кріплення після розвантаження, промитими у випадках, передбачених Правилами перевезення вантажів навалом і насипом, згідно зі статтею 35 Статуту залізниць України.

Відповідно до пункту 21 договору сторони погодили, що договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками сторін, і діє з 26.08.2021 до 25.08.2026 включно.

Згідно зі статтею 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Доказів припинення чи визнання недійсним вказаного вище договору сторонами суду не надано.

14.02.2022 сторонами була підписана додаткова угода № 1 до договору (а.с. 102), за умовами якої сторони погодили внести зміни до договору щодо назви Приватного акціонерного товариства "Дніпровський коксохімічний завод" та замінити назву останнього на Приватне акціонерне товариство "Камет-Сталь", та скорочену назву ПРАТ "ДКХЗ" на ПРАТ "Камет-Сталь".

Також, вказаною додатковою угодою погоджено внести зміни до пункту 14 договору, включивши до переліку підприємство: ПрАТ "ДКХЗ".

Крім того, частиною 1 статті 634 Цивільного кодексу України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Так, відповідно до повідомлення про укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 45-05393085/2020-0001 від 30.06.2020 АТ "Укрзалізниця" (перевізник) засвідчило прийняття від ПАТ "Дніпровський коксохімічний завод" (замовник) Заяви про прийняття в цілому пропозиції (акцепту) укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом та повідомило останньому про присвоєні йому коди:

1) відправника/одержувача 3168;

2) платника 2558128 та відкрито особовий рахунок з ідентичним номером (а.с. 103-104 у томі 1).

Повідомлення підписано електронним підписом начальником відділу договорів та тарифів служби комерційної роботи та Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Дубовик Тетяною Вікторівною 30.06.2020 о 14:52 (а.с. 104 у томі 1).

Відповідно до повідомлення про прийняття повідомлення про зміну інформації щодо замовника № 45-05393085/2022-0001 від 14.02.2022 АТ "Укрзалізниця" (перевізник) прийняло від ПАТ "Камет-Сталь" (заявник) належним чином оформлене повідомлення замовника № 05393085/2022-0001 від 14.02.2022 про зміну інформації щодо заявника та реєстрацію в ЄЕКК.

Таким чином, 30.06.2020 між АТ "Українська залізниця" та ПАТ "Камет-Сталь" було укладено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, що знаходиться у публічному доступі (а.с. 107-123 у томі 1).

За умовами пункту 1 вказаного договору предметом останнього є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та / або вагонах Замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі - послуги) і проведення розрахунків за ці послуги. У розумінні договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за користування власним вагоном перевізника не є орендною платою.

Надання послуг за цим договором може підтверджуватись одним з таких документів: накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, зведеними відомостями та іншими документами (пункт 1.4 договору).

Пунктом 1.5. договору визначено, що він є публічним договором, за яким перевізник бере на себе обов`язок здійснювати надання послуг, пов`язаних з організацією та здійсненням перевезення вантажів залізничним транспортом загального користування кожному, хто до нього звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх замовників, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно з пунктом 1.10. договору останній є укладеним з дня надання замовнику перевізником Інформаційного повідомлення про укладення договору, але не раніше дня введення його в дію відповідно до пункту 12.1 договору.

Відповідно до пункту 2.1 договору замовник, зокрема, зобов`язаний:

- сплачувати послуги перевізника та інші платежі, належні перевізнику за договором з сум внесеної передоплати за кодом платника (пункт 2.1.4 договору);

- відшкодовувати перевізнику витрати, пов`язані із затримками вагонів, контейнерів і вантажів з причин, що не залежать від перевізника, які виникли на станціях залізниць України, зокрема з наступних причин: неправильне оформлення відправниками перевізних документів; недодання до накладної документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил чи невірне їх оформлення; перевірка вантажів (маси вантажу) митними та іншими державними органами контролю; недотримання технічних умов розміщення та кріплення вантажів; недостатність грошових коштів та закриття коду платника; інші причини. Оплата вказаних послуг здійснюється шляхом списання з сум внесеної передоплати за кодом платника (пункт 2.1.5. договору);

- у строки, встановлені розділом 4 договору, підписувати акти звіряння розрахунків, зведені відомості. Підписувати не пізніше двох робочих днів від дня надання послуг накопичувальні картки зборів за роботи (послуги) та штрафів, пов`язаних з перевезенням вантажів (вантажобагажу) форми ФДУ-92, відомості плати за користування вагонами форми ГУ-46, відомості плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, відомості плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу форми ГУ-46а. А у випадку оформлення вказаних вище документів в паперовій формі на вимогу замовника - підписувати та надавати перевізнику не пізніше двох робочих днів від дня надання такої його вимоги (пункт 2.1.7 договору).

Відповідно до пункту 2.3 договору перевізник, зокрема, зобов`язаний:

- приймати до перевезення вантажі у вагонах (контейнерах) замовника або у власних вагонах (контейнерах) перевізника, надавати власні вагони (контейнери) перевізника для навантаження вантажів згідно із затвердженими планами і заявками замовника згідно інформації, розміщеної у Системі планування перевезень, надавати додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в додатках до договору та Збірнику тарифів (пункт 2.3.2 договору);

- складати документи, передбачені пунктами 1.3, 1.4 та розділом 4 договору, щодо нарахування сум платежів (пункт 2.3.5 договору).

Згідно з пунктом 3.4. договору замовник зобов`язаний сплачувати у визначеному договором розмірі плату за користування власними вагонами перевізника: під час виконання вантажних операцій на місцях загального користування; переданих замовнику на місцях незагального користування; затриманих на станціях в очікуванні подавання під вантажні або інші операції, з причин, які залежать від замовника; затриманих під час перевезення з інших причин, що не залежать від перевізника.

Розмір плати за користування власними вагонами перевізника встановлюється відповідно до пункту 3.4.2 договору (пункт 3.4.1 договору).

За умовами пункту 6.1 договору сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором у випадку виникнення після укладення договору обставин непереборної сили, якими є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, воєнний стан, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратство, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха, кібератак, тощо.

Пунктом 6.2. договору передбачено, що сторона не може виконувати зобов`язання за договором внаслідок дії обставин непереборної сили, повинна протягом 10 календарних днів з моменту їх виникнення, повідомити про це іншу сторону у письмовій формі, з подальшим наданням підтверджуючих документів.

Доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються Торгово-промисловою палатою України, уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами, або торгово-промисловою палатою країни на території якої мали місце такі обставини (пункт 6.3 договору).

Згідно з пунктом 6.4. договору виникнення обставин непереборної сили не є підставою для відмови замовника від сплати за послуги, надані до виникнення вказаних обставин.

Відповідно до пункту 12.1. договору останній діє з дня укладення, але не раніше дати введення в дію, що визначається Перевізником в повідомленні про оприлюднення Договору здійсненого на веб-сайті http://uz-cargo.com/ та діє до його припинення. Дата введення в дію не може бути раніше 30 днів з дня оприлюднення договору. На звернення замовника умови договору застосовуються до відносин з замовником, які виникли між сторонами до його укладення та введення в дію.

Враховуючи вказане, на момент виникнення спору між АТ "Українська залізниця" та ПАТ "Камет-Сталь" були укладені та діяли договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії та договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом.

З матеріалів справи вбачається, що у березні 2022 року за залізничними накладними, які наявні в матеріалах справи, залізницею на адресу ПрАТ "Камет-Сталь" були прийняті до перевезення навантажені вагони (а.с. 124-256 у томі 1, а.с. 1-241 у томі 2).

У зв`язку з несвоєчасним забиранням вантажу з колій станції призначення, вищезазначений вантаж було затримано на шляху прямування на підходах до станції призначення.

По прибуттю на станцію призначення вагонів на адресу ПрАТ "Камет-Сталь" у відповідності до пункту 4 Правил користування вагонами, вантажоодержувача було повідомлено про прибуття та готовність подавання вагонів залізницею, про що зроблені відповідні записи в книзі форми ГУ-2 (а.с. 84-93 у томі 1). Але, прибулі на адресу ПрАТ "Камет-Сталь" вагони своєчасно не забиралися ним на під`їзну колію, про що були складені акти загальної форми ГУ-23 №№ 668, 672, 652, 654, 671, 674, 677, 673, 678, 679, 646, 659, 680, 688, 690, 626, 645, 632, 648, 711, 718, 722, 753, 754, 683, 705, 645, 626, 659, 646, 677, 674, 688, 680, 690, 694, 673, 677, 705, 683, 718, 711, 722, 740, 720, 645, 626, 648, 632, 654, 652, 659, 646, 671, 668, 672, 677, 674, 678, 673, 688, 680, 690, 694, 705, 683, 718, 711, 722, 724, 720, 740, 754, 753, 740, 672, 671, 678, 677, 679, 688, 690, 694, 645, 648, 659, 654, 724, 722, 718, 754, 705 (а.с. 37-83 у томі 1).

Згідно з пунктом 8 Правил користування вагонами та контейнерами у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Вказані вище акти підписані ПрАТ "Камет-Сталь" із запереченнями, а саме: зауваження з посиланням на воєнний стан в країні та відповідно наявність форс-мажорних обставин.

В подальшому, станцією призначення Правда були розраховані плата за користування спірними вагонами по відомостях форми ГУ-46 №№ 22039019, 22039020, 24039024, 21039017, 21039018, 28039029, 29039031, 25039026 на суму 18 085 грн. 44 коп. (а.с. 15-22 у томі 1), збір за зберігання вантажу по накопичувальних картках форми ФДУ-92 №№22039017, 23039018, 24039019, 25039020, 29039023 на загальну суму - 233 864 грн. 64 коп. (а.с. 23-27 у томі 1), плата за охорону вантажу по накопичувальних картках форми ФДУ-92 №№ 22039017, 23039018, 24039019, 25039020, 29039023 на загальну суму 538 829 грн. 19 коп. (а.с. 29-31 у томі 1) та збору за маневрову роботу по відомостях форми ГУ-46а №№22039021, 22039022, 24039023, 21039016, 21039015, 28039027, 29039030, 25039025 (а.с. 32-36 у томі 1), а також, по накопичувальній картці форми ФДУ-92 № 28039022 (а.с. 28 у томі 1) на загальну суму 31 843 грн. 44 коп.

При цьому, відомості плати форми ГУ-46, ГУ-46а, а також накопичувальні картки відповідач підписав із запереченнями, а саме: зауваження з посиланням на воєнний стан в країні та відповідно наявність форс-мажорних обставин.

Причиною виникнення спору є несплата відповідачем зазначених сум плати за користування спірними вагонами, збору за зберігання вантажу, плати за охорону вантажу та збору за маневрову роботу.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, господарський суд виходив з того, що позивачем надані належні та допустимі докази на підтвердження того, що затримка вагонів на станції підходу до станції призначення відбулась через неможливість приймання їх станцією призначення з причин скупчення на ній вагонів, що прибули на адресу відповідача, у зв`язку з неприйняттям вагонів вантажовласником - Приватним акціонерним товариством "Камет-Сталь" і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу, які складені відповідно до встановлених законодавством вимог.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Спірні правовідносини стосуються перевезення вантажів залізницею, а відтак, підпадають під правове регулювання Глави 64 Цивільного кодексу України, Глави 32 Господарського кодексу України, Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998, та інших нормативних актів, прийнятих у відповідності до них та які регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до положень частини 5 статті 307 Господарського кодексу України, які кореспондуються з положеннями частини 2 статті 908 та статтею 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів) (стаття 71 Статуту залізниць України).

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (частина 3 статті 909 Цивільного кодексу України).

Відповідно до підпункту 8 пункту 6 розділу 1 Статуту залізниць України (далі - Статут), накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

При цьому, Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (стаття 2 Статуту).

На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (стаття 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме пунктом 1.1. "Правил оформлення перевізних документів", затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644, а також статтею 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Накладна згідно з вказаними Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Судом встановлено, що накладні містять, зокрема, дані про вантаж, відстань перевезення, дати відправлення, прибуття, видачі вантажу, тарифу тощо.

Згідно зі статтею 6 Статуту залізниці України вантаж - матеріальні цінності, які перевозяться залізничним транспортом у спеціально призначеному для цього вантажному рухомому складі.

Слід відзначити, що порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", які залізниця зобов`язана доставити на станцію призначення у цілісності та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обов`язки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема, обов`язок отримати їх від залізниці, а у разі несвоєчасного приймання вагонів від залізниці - сплатити плату за користування вагонами, які знаходяться на коліях залізниці чи на станціях підходу, та збір за зберігання у розмірах, встановлених Тарифним керівництвом № 1, а також інші права та обов`язки, які має одержувач відносно вантажу, що прибув на його адресу.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15.06.2018 у справі № 904/7360/17.

Відповідно до ст.46 Статуту одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу; терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами; вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби; цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача; за зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Згідно п.п. 14.2.1 п. 14.2 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 31.08.2005 № 5076 приймання поїздів на станцію має проводитись на вільні колії, які призначені для цього технічно-розпорядчим актом станції (ТРА станції).

Відповідно до п. 16.4 Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.12.1996 № 411, черговий по станції зобов`язаний забезпечити наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів.

Жодним нормативним актом чи будь-яким іншим документом не передбачено, що за умов проведення технологічних операцій по прибуттю та відправленню поїздів всі колії станції повинні бути вільними. Визначеної Договором домовленості між залізницею та ПрАТ "Камет-Сталь" про незайнятість всіх або певних колій також не існує.

Отже, на станції призначення окрім зайняття колій під технологічними операціями з вагонами, має бути забезпечено і наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів, в тому числі поїздів відповідача.

Згідно з пунктом 8 Правил користування вагонами та контейнерами у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв`язку з несвоєчасним забиранням вантажу з колій станції призначення, вищезазначений вантаж було затримано на шляху прямування на підходах до станції призначення.

За вказаним фактом станцією затримки, у порядку, передбаченому пунктами 9, 10 Правил користування вагонами та контейнерами, складено акти загальної форми ГУ-23 №№668, 672, 652, 654, 671, 674, 677, 673, 678, 679, 646, 659, 680, 688, 690, 626, 645, 632, 648, 711, 718, 722, 753, 754, 683, 705, 645, 626, 659, 646, 677, 674, 688, 680, 690, 694, 673, 677, 705, 683, 718, 711, 722, 740, 720, 645, 626, 648, 632, 654, 652, 659, 646, 671, 668, 672, 677, 674, 678, 673, 688, 680, 690, 694, 705, 683, 718, 711, 722, 724, 720, 740, 754, 753, 740, 672, 671, 678, 677, 679, 688, 690, 694, 645, 648, 659, 654, 724, 722, 718, 754, 705 та станцією призначення Правда вручено представнику відповідача повідомлення про затримку цих вагонів.

Накази на початок і кінець затримок надавались враховуючи наявність (відсутність) затримок в просуванні вагонів, які слідують на адресу підприємства, з метою уникнення заторів на шляху прямування через скупченість вагонів на станції призначення з вини цього підприємства.

Вказані вище акти підписані ПрАТ "Камет-Сталь" із запереченнями, а саме: зауваження з посиланням на воєнний стан в країні та відповідно наявність форс-мажорних обставин.

Разом з тим, по прибуттю на станцію призначення вагонів на адресу ПрАТ "Камет-Сталь" у відповідності до пункту 4 Правил користування вагонами, вантажоодержувача було повідомлено про прибуття та готовність подавання вагонів залізницею, про що зроблені відповідні записи в книзі форми ГУ-2. Але, прибулі на адресу ПрАТ "Камет-Сталь" вагони своєчасно не забиралися ним на під`їзну колію, про що були складені акти загальної форми ГУ-23: №№668, 672, 652, 654, 671, 674, 677, 673, 678, 679, 646, 659, 680, 688, 690, 626, 645, 632, 648, 711, 718, 722, 753, 754, 683, 705, 645, 626, 659, 646, 677, 674, 688, 680, 690, 694, 673, 677, 705, 683, 718, 711, 722, 740, 720, 645, 626, 648, 632, 654, 652, 659, 646, 671, 668, 672, 677, 674, 678, 673, 688, 680, 690, 694, 705, 683, 718, 711, 722, 724, 720, 740, 754, 753, 740, 672, 671, 678, 677, 679, 688, 690, 694, 645, 648, 659, 654, 724, 722, 718, 754, 705.

Відповідно до матеріалів справи Позивач не мав можливості доставити спірні вагони на станцію призначення з огляду на знаходження на його коліях вагонів, що прибули на адресу ПрАТ "Камет-Сталь" раніше та своєчасно не забиралися Підприємством на свою під`їзну колію.

Пунктом 5 договору № ПР/М-21372/НЮдч від 20.08.2021 зазначено, що порожні вагони здаються на під`їзну колію по інтервалам 2 години (по станції Правда) та - 1 год. 50 хвилин (по станції Кам`янське). Повідомлення про подачу вагонів для під`їзної колії передаються не пізніше, ніж за 2 години до фактичної передачі (здачі) вагонів з реєстрацією у книзі повідомлень ф.ГУ-2.

Тож, не пізніше 2 годин після отримання повідомлення про прибуття на його адресу власних вагонів, ПрАТ "Камет-Сталь" повинен був їх забрати на свою під`їзну колію з передавальних колій, які є приймально-відправними.

Позивач у відповідності до п. 5 Договору своєчасно повідомив відповідача про готовність залізниці передати на під`їзну колію відповідача вагони. Відповідні записи-повідомлення відображено в Книгах повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження ф. ГУ-2.

У зв`язку з тим, що ПрАТ "Камет-Сталь" несвоєчасно вивільняв колії станції Правда від вантажу, який прибув на його адресу, Залізниця не мала можливості виконати свої зобов`язання за договором на перевезення по накладним та довести власні вагони на станцію призначення його одержувачу - ПрАТ "Камет-Сталь". При цьому, через затримку вагонів, на станції призначення і на підході до неї, з вини ПрАТ "Камет-Сталь" була знижена пропускна спроможність для перевезення інших поїздів.

Згідно ч. 1 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини у порушенні зобов`язання доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до Листа ВГСУ від 12.06.2014 № 0701-11/96/715/14 вантажоодержувач повинен надавати суду документально підтверджені відомості про те, з яких причин готові до передаванні на під`їзну колію і оброблені порожні власні вагони на його адресу простоювали на ставці призначення більше нормативного часу і не забиралися на під`їзну колію.

Відповідач не надав жодного документального доказу в обґрунтування відсутності вини у затримці вагонів та викладеного у відомостях ф. ГУ-46 та накопичувальній картці заперечення, яке не підпадає під жоден з випадків звільнення вантажовласника від плати за користування вагонами, передбачених п.16 Правил користування вагонами та контейнерами.

Письмові заперечення представників Комбінату, викладені ними при підписанні відомостей плати та накопичувальної картки, не свідчать, самі по собі, без підтвердження належними та допустимими доказами викладених в цих запереченнях обставин, про недоведеність позивачем позовних вимог.

Доказів на підтвердження повідомлення залізниці прямим телефонним зв`язком відповідно до умов договору або іншим чином щодо готовності забрати на свою під`їзну колію вагони та доказів на підтвердження прийняття заходів до залізниці з приводу порушення нею умов договору в частині дотримання строку здачі вагонів на під`їзну колію вантажовласника скаржник зі свого боку не надав.

Колегія суддів зазначає, що навіть за умов наявності вільних під`їзних колій на станції Правда, за обставин відсутності з боку Відповідача доказів на підтвердження прийняття ним передбачених договором заходів до забирання вагонів зі станції призначення, що прибули на його адресу раніше, не можна погодитися з відсутністю його вини у їх скупченні, а навпаки - це є свідченням саме його вини у такому скупченні внаслідок допущеної бездіяльності у забиранні вагонів зі станції призначення за наявності вільних під`їзних колій.

Такі вимоги підтверджені п.16.4 Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.12.1996 № 411 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25.02.1997 за № 50/1854, де чітко вказано, що черговий по станції зобов`язаний забезпечити наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів. До того ж, в п. 14.2.1 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи не залізницях України ЦЦ-0058, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку від 31.08.2005 № 507 зазначено, що приймання поїздів на станцію має проводитись на вільні колії.

При цьому, доводи апелянта про відсутність його вини, є неспроможними, оскільки відповідач не довів наявність обставин, що є підставою для звільнення від плати за користування вагонами і контейнерами. Введений воєнний стан не є підставою для звільнення від плати за користування вагонами, оскільки Відповідач не довів яким чином саме ця обставина вплинула на неможливість своєчасного забирання доставлених Залізницею вантажів (вагонів на своїх осях).

За приписами статті 119 Статуту за користування вагонами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів , що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами.

Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин , що залежать від вантажоодержувача, власника під`їзної колії. За час затримки на коліях залізниць вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Збір за зберігання вантажу розраховується згідно з п.8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, відповідно до якого збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Відповідно до п.2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи, які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами, включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Згідно з п.3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 25.02.1999 №113 облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, які складаються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів ф.ГУ-45, Актів про затримку вагонів ф.ГУ-23а, Актів загальної ф.ГУ-23.

Пунктом 4 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами передбачено, що відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватися працівником станції і вантажовласника щоденно або в періоди пред`явлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці. У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов`язаний підписати відомість із зауваженнями.

Відповідно до п.6 розділу ІІІ названих Правил усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

За приписами п.8 розділу ІІІ Правил у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Згідно з п.9 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Наказ підписується посадовою особою, визначеною начальником залізниці.

Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією затримки. Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення.

Пунктом 10 розділу ІІІ Правил встановлено, що акт про затримку вагонів складається у трьох екземплярах - один залишається на станції затримки і два додаються до перевізних документів. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником).

Відповідно до п.12 розділу ІІІ Правил загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника; час до 30хв. не враховується, час 30 хв. і більше враховується як повна година.

Пунктом 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334 передбачено, що акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності: затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем надані належні та допустимі докази на підтвердження того, що затримка вагонів на станції підходу до станції призначення відбулась через неможливість приймання їх станцією призначення з причин скупчення на ній вагонів, що прибули на адресу відповідача, у зв`язку з неприйняттям вагонів вантажовласником (відповідачем) - Приватним акціонерним товариством "Камет-Сталь" і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу, які складені відповідно до встановлених законодавством вимог.

Так, матеріалами справи підтверджується, що станціями призначення та затримки оформлені відповідні документи, у тому числі акти форми ГУ-23а, ГУ-23, на підставі яких за час знаходження спірних вагонів на станціях затримки згідно із Тарифним керівництвом № 1 розрахована плата за користування спірними вагонами за відомостями форми ГУ-46 №№ 22039019, 22039020, 24039024, 21039017, 21039018, 28039029, 29039031, 25039026 на суму 18 085 грн. 44 коп., збір за зберігання вантажу по накопичувальних картках форми ФДУ-92 №№22039017, 23039018, 24039019, 25039020, 29039023 на загальну суму - 233 864 грн. 64 коп.

Дослідивши розрахунки плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу, здійснені Позивачем та додані до позовної заяви, господарський суд прийшов до вірного висновку, що вони є такими, що виконані у відповідності до норм чинного законодавства та обставин справи, є обґрунтованими та арифметично вірними.

Спірні плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажу залізницею було розраховано відповідно до вищенаведених норм Правил користування вагонами та контейнерах Правил зберігання вантажу, на підставі п.п.2.1 п. 2 Розділу III Тарифного керівництва № 1, ставок плати за користування, наведеними в Розділі V Тарифного керівництва № 1, керуючись правилами пунктів 5.2, 5.4 Розділу II Тарифного керівництва № 1 при округленні сум платежів, з урахуванням коригуючого коефіцієнту згідно наказу Міністерства інфраструктури України №205 від 22.03.2019, в редакції наказу №418 від 11.08.2021 "Про внесення змін до Коефіцієнтів, що застосовуються до тарифів "Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ним послуги", зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 13.08.2021 за № 1070/36692.

При перевірці колегією суддів правильності здійсненого залізницею розрахунку порушень не встановлено.

Також, згідно з частиною 2 статті 12 Закону України "Про залізничний транспорт" підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажів, багажу та вантажобагажу на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.1994 №106 "Про забезпечення охорони вантажів, що перевозяться залізничним транспортом" установлено, що за супроводження та охорону вантажів особовим складом і засобами відомчої воєнізованої охорони на залізничному транспорті стягується окрема плата, розмір якої встановлюється Міністерством транспорту за погодженням з Міністерством економіки.

Наказом Міністерства транспорту України від 20.01.1997 № 18 "Про охорону і супроводження вантажів, що перевозяться залізничним транспортом України" затверджено Перелік вантажів, які повинні супроводжуватися особовим складом відомчої воєнізованої охорони на залізничному транспорті на всьому шляху прямування залізницями України.

Плата за охорону та супроводження вантажів особовим складом і засобами відомчої воєнізованої охорони залізничного транспорту України нараховується за тарифами, визначеними у пункті 31 розділу ІІ Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317 (далі - Збірник тарифів).

Якщо на станціях з причин, що не залежать від залізниці, виникає затримка вантажу, що охороняється, то з відправника (одержувача, експедитора) додатково справляється плата згідно з таблицею 4.

Плата за охорону вантажу, який затримано на станціях з причин, не залежних від залізниці, нараховується кожному відправнику (одержувачу, експедитору) окремо. Плата за ставками, установленими для групи вагонів (контейнерів) або для прямих маршрутів, нараховується у разі затримки декількох вагонів (контейнерів), що були пред`явлені для перевезення одним вантажовідправником, за одним напрямком перевезення від станції відправлення до станції призначення і оформлені одним перевізним документом.

Час затримки зазначається в акті загальної форми ГУ-23 з моменту її виникнення до закінчення. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година (пункт 31.5 Збірника тарифів).

Відповідно до даних, зазначених у таблиці 4 Збірника тарифів, тариф за охорону вантажу від 1 до 5 вагонів включно становить 24,0 грн./ваг-год.; від 6 до 10 вагонів включно становить 18,0 грн./ваг-год.; від 11 до 15 вагонів включно становить 16,6 грн./ваг-год.; від 16 і більше, крім прямих маршрутів становить 15,6 грн./ваг-год.

Абзацом третім пункту 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 864/5085), передбачено, що всі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Так, в графі 49 частини спірних залізничних накладних містяться відмітки про охорону залізниці.

Перевіркою правильності здійсненого позивачем розрахунку плати за охорону вантажу по накопичувальних картках форми ФДУ-92 №№ 22039017, 23039018, 24039019, 25039020, 29039023 на загальну суму - 538 829 грн. 19 коп. (а.с. 12 у томі 1), порушень не встановлено.

Крім того, пунктом 1.8 розділу ІІІ Збірника тарифів передбачено, що за маневрову роботу, що виконується локомотивом залізниці не одночасно з подачею або забиранням вагонів на вимогу власника під`їзної колії, вантажовласника або порту, яка оформлена пам`яткою про подавання/забирання вагонів (форми ГУ-45), із зазначенням у ній часу, протягом якого виконувалась маневрова робота, нараховується збір у розмірі 292,6 грн. за кожні півгодини роботи локомотива, рахуючи неповні півгодини за повні. До такої роботи належать: переставляння вагонів з одного вантажного фронту на інший, переміщення вагонів на фронті; подача вагонів на ваги і для дозування; прибирання вагонів після зважування та дозування; у випадках, коли навантаження або вивантаження виконується в присутності локомотива залізниці (подача стисненого повітря від локомотива тощо); інша маневрова робота з вагонами на станціях, під`їзних коліях та інших місцях незагального користування.

Як вбачається із пункту 3 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту і зв`язку України № 507 від 31.08.2005, маневровою роботою є будь-які пересування рухомого складу залізничного транспорту станційними й іншими коліями для забезпечення поїзної роботи і виробничої діяльності підприємств.

Маневри - будь-які пересування рухомого складу залізничного транспорту станційними й іншими коліями для забезпечення поїзної роботи і виробничої діяльності підприємств. Одиницею залізничного рухомого складу є локомотив та вагон.

Отже, маневрові роботи підлягають оплаті замовником у разі їх фактичного виконання.

Абзацом 21 пункту 4 Правил користування вагонам і контейнерами, унормовано, що плата за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу нараховується за відомостями плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу, які оформляються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів.

Так, актами загальної форми ГУ-23 №№ 740, 672, 671, 678, 677, 679, 688, 690, 694, 645, 648, 659, 654, 724, 722, 718, 754, 705 було засвідчено час маневрових операцій на станції Правда.

Враховуючи вказане, станцією призначення Правда був розрахований збір за маневрову роботу по відомостях форми ГУ-46а №№ 22039021, 22039022, 24039023, 21039016, 21039015, 28039027, 29039030, 25039025, а також, по накопичувальній картці форми ФДУ-92 №28039022 на загальну суму 31 843 грн. 44 коп.

Перевіркою правильності здійсненого позивачем розрахунку збору за маневрову роботу за вказаними відомостями ГУ-46а та накопичувальною карткою на загальну суму - 31 843 грн. 44 коп. (а.с. 11 у томі 1), порушень судом не встановлено.

При цьому, з метою захисту законних прав та інтересів фізичних та юридичних осіб при укладанні різноманітних правочинів та договорів законодавство передбачає ряд способів, які сприяють виконанню зобов`язань - способи або види забезпечення виконання зобов`язань.

Правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов`язань передбачені, зокрема, приписами статей 549 - 552, 611, 625 Цивільного кодексу України.

Так, відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з квітня по серпень 2022 року у сумі 91 635 грн. 96 коп.

Зокрема, колегією суддів здійснено перевірку розрахунку інфляційних втрат, проведеного позивачем, та встановлено, що під час його проведення позивачем вірно визначено суми заборгованості та періоди прострочення, арифметично розрахунок проведено також вірно. Отже, розрахунок інфляційних втрат, доданий до позовної заяви (а.с. 14 у томі 1), визнається судом обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам законодавства та фактичним обставинам справи.

Враховуючи викладене, вимоги позивача в частині стягнення інфляційних втрат в сумі 91 635 грн. 96 коп. визнаються обґрунтованими та такими, що правомірно задоволені господарським судом.

Крім того, позивачем на підставі статті 625 Цивільного кодексу України були заявлені до стягнення 3% річних за період прострочення з 23.03.2022 по 22.09.2022 у сумі 12 246 грн. 52 коп.

Колегією суддів здійснено перевірку розрахунку 3% річних, зробленого позивачем (а.с. 14 у томі 1), та встановлено, що під час його проведення позивачем вірно визначено суми заборгованості та періоди прострочення, арифметично розрахунок проведено також вірно.

Враховуючи викладене, вимоги позивача в частині стягнення 3% річних в сумі 12 246 грн. 52 коп. визнаються обґрунтованими та такими, що правомірно задоволені господарським судом.

Отже, з урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, а саме: своєчасного повідомлення відповідача про готовність залізниці подати вагони, які прибули на його адресу, неприйняття цих вагонів відповідачем, що призвело до їх затримки на підходах до станції призначення, нарахування залізницею плати за користування вагонами в сумі 18 085 грн. 44 коп., збору за зберігання вантажу на загальну суму - 233 864 грн. 64 коп., плати за охорону вантажу на загальну суму 538 829 грн. 19 коп. та збору за маневрову роботу на загальну суму 31 843 грн. 44 коп. є обґрунтованим і правомірним.

Обґрунтовуючи звільнення від сплати належних залізниці платежів, відповідач посилається на офіційний лист Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, відповідно до якого засвідчено форс-мажорні обставини: військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президенту; підтверджено, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання яких форс-мажорних обставин.

В той же час, доводи відповідача про те, що порушення зобов`язання сталось з боку відповідача внаслідок дії форс-мажорних обставин колегією суддів відхилені з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Виходячи з наведених норм, наявність форс-мажорних обставин є підставою для звільнення особи від відповідальності за порушення зобов`язання, а не від обов`язку виконання основного зобов`язання.

Нараховані позивачем та пред`явлені до стягнення плата за користуванням вагонами, збір за зберігання вантажу, збір за маневрову роботу, плата за охорону вантажу є основним зобов`язанням відповідача перед позивачем за надані йому послуги залізниці, а не відповідальністю відповідача. Враховуючи викладене, посилання відповідача на настання форс-мажорних обставин не звільняє відповідача від обов`язку сплатити нараховані плату та збір та інші обов`язкові платежі.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні":

- Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово- промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно;

- форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Відповідно до частини 4 статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду Касаційного господарського суду від 01 червня 2021 року за № 910/9258/20 вказано, що у постановах Верховного Суду від 15 червня 2018 року зі справи № 915/531/17, від 26 травня 2020 рок зі справи № 918/289/19, від 17 грудня 2020 року зі справи № 913/785/17 викладено висновок щодо застосування статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", відповідно до якого: статтею 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" визначено, що засвідчення дії непереборної сили шляхом видачі сертифікату про форс-мажорні обставини покладено на Торгово-промислову палату України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати; форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку виконання зобов`язання; доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Згідно з пунктом 6.2. договору "Про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом" сторона, що не може виконувати зобов`язання за договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна протягом 10 календарних днів з моменту їх виникнення, повідомити про це іншу сторону у письмовій формі, з подальшим наданням підтверджуючих документів.

Відповідно до пункту 6.3. договору доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються Торгово-промисловою палатою України, уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами, або торгово-промисловою палатою країни, на території якої мали місце такі обставини.

Отже, виходячи з наведених норм законодавства, умов Договору, висновків Верховного Суду, підтвердженням існування форс-мажорних обставин є відповідний сертифікат Торгово-промислової палати України чи уповноваженої нею регіональної торгово-промислової палати. Для засвідчення форс-мажору самого лише посилання на воєнні дії недостатньо, оскільки особа, що порушила зобов`язання повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Відповідачем не наданий сертифікат, виданий Торгово-промисловою палатою України чи уповноваженими регіональними торгово-промисловими палатами, що засвідчують наявність форс-мажорних обставин, які впливають на виконання зобов`язань за договором (відсутність підстав для сплати залізниці належних платежів).

Відтак, твердження відповідача про звільнення від сплати належних залізниці платежів (плати за користування вагонами, збору за зберігання вантажу, збору за маневрову роботу, плати за охорону вантажу, інфляційних витрат та 3% річних) з причин настання форс-мажорних обставин, а саме з початком військової агресії Російської федерації проти України та введенням військового стану, які були відомі позивачу, є необґрунтованим.

Як вже зазначалось вище, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць (стаття 129 Статуту залізниць України).

Зупинення виробництва, виведення персоналу в простій, зупинення вантажно- розвантажувальних комплексів та механізмів, локомотивів, систем служб сигналізації та блокування, які забезпечували рух, навантаження та розвантаження залізничних вагонів з 24.02.2022 не може бути прийнято до уваги, так як спростовується актами загальної форми ГУ-23, з яких вбачається що здійснення передавальних операцій, а саме приймання вагонів зі станції Правда ПрАТ "Камет-Сталь" здійснювалось повсякденно.

Не приймає до уваги колегія суддів і доводи відповідача про запровадження комендантської години на території, на якій розташована станція відправлення/призначення як підставу для зменшення розміру нарахувань з огляду на наступне.

Правовою основою запровадження комендантської години є Конституція України, Закони України Про правовий режим воєнного стану, Про оборону України, відповідний указ Президента України, затверджений Верховною Радою України, та інші нормативно-правові акти.

Комендантська година (заборонений час) - це заборона військовим комендантом в певний час доби й на певний час перебувати на вулицях та в громадських місцях мешканцям певного населеного пункту, де встановлено Президентом України воєнний/надзвичайний стан.

Механізм здійснення заходів під час запровадження комендантської години передбачено Порядком здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2020 № 573.

Відповідно до п. 7 цього Порядку, на території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів.

Відповідно до п. 11 цього Порядку, контроль за дотриманням особами комендантської години та спеціального режиму світломаскування здійснюється патрулями, які підпорядковуються коменданту.

Рішенням правління АТ «Укрзалізниця» від 02.04.2022 (протокол № Ц-54/42 Ком.т) затверджено «Перелік виняткових умов, які є підставою для звільнення замовників послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів, від обов`язку вносити плату за користування вантажними вагонами і контейнерами та зборів/плат АТ «Укрзалізниця» під час дії воєнного стану в Україні» (далі - Перелік).

До підрозділів Укрзалізниці зміст рішення правління було доведено телеграфним розпорядженням № ЦМ-13/693 від 05.04.2022 директора департаменту комерційної роботи Укрзалізниці від 05.04.2022, на котре посилається відповідач, яким визначено Перелік виняткових умов, які є підставою для звільнення замовників послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів, від обов`язку вносити плату за користування вантажними вагонами і контейнерами та зборів/плат АТ «Укрзалізниця» під час дії воєнного стану в Україні.

В цих документах зазначається, що у разі виникнення затримок навантажених вагонів та контейнерів незалежно від їх власності, порожніх власних вагонів (контейнерів) або орендованих вагонів на своїх осях, під час перевезення на станціях відправлення, на підходах до станції призначення, в тому числі у «кинутих» поїздах чи затримок на станціях в очікуванні подачі вагонів (контейнерів) на під`їзні колії, до часу користування вагоном (контейнером) не включається час затримки вагону (контейнеру), що виник у випадках:

- введення перевізником тимчасових обмежень щодо станції призначення після прийняття вантажу перевізником до перевезення. В такому разі до часу користування вагоном не включається час з моменту введення тимчасових обмежень до моменту припинення дії таких обмежень або до моменту видачі наказу про переадресування вантажу;

- запровадження комендантської години на території, на якій розташована станція відправлення та/або станція призначення. В такому разі до часу користування вагоном не включається час дії комендантської години за місцезнаходженням станції;

- проведення бойових дій або тимчасової окупації збройними формуваннями Російської Федерації території, на якій розташована станція відправлення та/або станція призначення та/або будь-яка станція на шляху прямування. В такому разі до часу користування вагоном не включається час ведення бойових дій, тимчасової окупації території збройними формуваннями Російської Федерації, протягом якого була відсутня фактична можливість надання послуг перевізником;

- прийняття Державною митною службою України (або іншими органами державного контролю) рішення про простій працівників певних територіальних органів, у зв`язку з чим територіальні органи тимчасово не здійснюють митне та інше оформлення вантажів на станціях відправлення та призначення. В такому разі до часу користування вагоном не включається час безпосередньо пов`язаний з митним оформленням або отриманням інших дозволів та сертифікатів від органів державного контролю.

Такі обставини засвідчуються актом загальної форми ГУ-23, який складається згідно з Додатком 6 до Правил користування, із зазначенням конкретного опису обставин, що стали підставою для затримки вагонів та складання акту. Саме такий складений акт загальної форми ГУ-23 є підставою не враховувати в час користування вагоном час існування обставин, визначених Переліком.

Плата за користування вагонами нараховується відповідно до вимог Правил, з урахуванням зазначених вище обставин, які є підставою для звільнення від цієї плати.

Проте, акти загальної форми із зазначенням даних обставин не складались. Натомість як слідує з актів загальної форми ГУ-23, які є первісними документами для подальшого нарахування належних платежів (плати за користування вагонами, збору за зберігання вантажу, збору за охорону), долучених до позовної заяви, передавання вагонів здійснювалось у нічний час доби, тобто зазначене відповідачем прямо суперечить фактичним обставинам. Також, затримка вагонів відбулось з причин очікування подачі вагонів під вантажні операції з вини клієнта, що й підтверджено представниками відповідача шляхом підписання актів загальної форми ГУ-23, на підставі котрих й були нараховані належні платежі.

Відповідно до Єдиного технологічного процесу роботи під`їзної колії ПрАТ «Камет-Сталь» та станції примикання Правда регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» здійснення вантажних і комерційних операцій організовано цілодобово.

Крім того, відповідачем не спростовано, що робота по станції Правда зупинялась в період комендантської години, як й робота залізничного цеху ПрАТ "Камет-Сталь"; що під час дії комендантської години виробничі підрозділи і Позивача і Відповідача, як і до початку повномасштабної воєнної агресії російської федерації, працюють у нічну зміну, і жодного впливу на виробничий процес сторін комендантська година не має, адже це не пов`язано з перебуванням працівників підприємства на вулицях і в громадських місцях.

З огляду на зазначене, доводи апелянта щодо неправомірності нарахування плати за користування спірними вагонами та збору за зберігання вантажу без виключення часових проміжків, коли на території Дніпропетровської області діяла комендантська година, не ґрунтуються на нормах законодавства та суперечать фактичним обставинам справи.

Щодо посилання ПрАТ "Камет-Сталь" на конвенцію ЦЦО/99 від 24.02.2022, слід зазначити, що з тексту телеграфної вказівки № ЦЦО/99 від 24.02.2022 вбачається, що всім станціям УЗ забороняється приймати до перевезення всі вантажі, порожні вагони областю призначення: Донецька ДОН (48), Куп`янська Дир. Зал. Перевезень ДН-5 (5), Сумська Дир. Зал. Перевезень ДН-3 (3), Харківська Дир.Зал. Перевезень ДН-2 (2), Київська Дир. Зал. Перевезень ДН-1 (1), Конотопська Дир. Зал. Перевезень ДН-5 (5), Коростенська Дир. Зал. Перевезень ДН-4 (4) Одеська Дир. Зал. Перевезень ДН-1 (1), Порт. Припорт. Дир. Зал. Перевезень ДН-5 (5) для всіх одержувачів.

Так, у своїх зауваженнях відповідач обмежився самим лише посиланням на телеграфну вказівку № ЦЦО/99 від 24.02.2022 без зазначення області призначення спірних вагонів. Саме тому із наведених зауважень не можливо встановити, що областю призначення спірних вагонів була саме: Донецька ДОН (48), Куп`янська Дир. Зал. Перевезень ДН-5 (5), Сумська Дир. Зал. Перевезень ДН-3 (3), Харківська Дир.Зал. Перевезень ДН-2 (2), Київська Дир. Зал. Перевезень ДН-1 (1), Конотопська Дир. Зал. Перевезень ДН-5 (5), Коростенська Дир . Зал. Перевезень ДН-4 (4) Одеська Дир. Зал. Перевезень ДН-1 (1), Порт. Припорт. Дир. Зал. Перевезень ДН-5 (5).

Оскільки, відповідач не вказав в зауваженнях даних, щодо області призначення спірних вагонів; не надав жодних доказів того, що хотів направити вагони саме у вищезазначені заборонені області призначення, то відсутні підстави для застосування приписів телеграфної вказівки № ЦЦО/99 к 24.02.2022.

У зв`язку з чим Відповідачем не доведено, яким чином заборона приймання до перевезення вагонів в напрямку лише частини станцій, що обслуговує АТ "Українська залізниця", вплинуло на своєчасність забирання відповідачем власних вагонів із власних під`їзних колій.

У пункті 12 оглядового листа ВГСУ від 29.11.2007 № 01-8/917, на який посилається заявник апеляційної скарги, йде мова про майнові вимоги, які не підлягають стягненню із залізниці, а не вантажовласника. Відтак, вказаний пункт оглядового листа не може бути застосований до даного спору.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції при вирішенні даної справи правильно застосував норми матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини сторін, прийняв законне та обґрунтоване рішення, тому у відповідності до ст. 276 ГПК України в задоволенні скарги слід відмовити, а оскаржуване судове рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Камет-Сталь" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2022 у справі № 904/3180/22 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2022 у справі №904/3180/22 - залишити без змін.

Судові витрати Приватного акціонерного товариства "Камет-Сталь" за подання апеляційної скарги на рішення суду покласти на заявника апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 16.03.2023.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя М.О. Дармін

Суддя О.В. Березкіна