ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2023 Справа № 914/3236/22

Господарський суд Львівської області у складі судді Синчука М.М., розглянувши матеріали позовної заяви: Фізична особа підриємець ОСОБА_1 , м. Львів,

до відповідача: Фізична особа підриємець ОСОБА_2 , Львівська область, Дрогобицький район, село Унятичі,

про: стягнення штрафних санкцій

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Фізичної особи підриємця ОСОБА_1 до Фізичної особи підриємця ОСОБА_2 про стягнення штрафних санкцій.

Ухвалою суду від 09.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників.

Згідно відомостей ЄДРЮОФОПГФ, місцезнаходженням відповідача (ідентифікаційний код ) є: 82128, Львівська область, Дрогобицький район, село Унятичі, вул. Івана Франка, 265.

Поштова кореспонденція надсилалась судом на адресу відповідача згідно ЄДРЮОФОПГФ.

Судом з відомостей АТ «Укрпошта» (трекінг поштових відправлень) встановлено, що поштове відправлення з копією ухвали про відкриття провадження від 09.01.2023, які надсилались відповідачу (ідентифікатор поштового відправлення №116) вручено особисто.

Відповідно до частин третьої та сьомої статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Заяв про зміну відповідачем місцезнаходження не поступало.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 15.05.2018 у справі № 904/6063/17 отримання поштової кореспонденції залежить від волевиявлення юридичної особи і на неї, як на суб`єкта господарської діяльності покладається обов`язок належної організації отримання поштової кореспонденції пов`язаної із здійснюваною господарською діяльністю. Сам лише факт неотримання скаржником кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу (аналогічна позиція викладена в постановах КГС ВС від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі № 910/23064/17, від 24.07.2018 у справі № 906/587/17).

Окрім того, встановлено, що поштове відправлення з позовною заявою з додатками, яку позивач скерував на адресу відповідача (ідентифікатор поштового відправлення № 710) вручено особисто.

За змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. (Постанова Верховного Суду від 11.12.18р. у справі № 921/6/18.).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи.

Таким чином, суд констатує, що сторони є належним чином повідомлені про розгляд їхньої справи у суді та мали можливість передбачену законом на реалізацію своїх прав та виконання обов`язків.

Відповідно до частин п`ятої та восьмої статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Статтею 248 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Водночас, суд враховує, що серед принципів господарського судочинства є, зокрема, верховенство права, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, розумність строків розгляду справи судом.

Частиною дев`ятою статті 165 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Отже, враховуючи належне повідомлення сторін про судовий розгляд справи, неподання відповідачем відзиву на позовну заяву та достатність доказів наявних у матеріалах справи для вирішення спору по суті, з урахуванням строків розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду спору по суті.

Позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 20.06.2022 між сторонами укладено договір-заявку № КТ22-00154 про надання транспортно-експедиційних послуг , за умовами якої експедитор взяв на себе обов`язок організувати перевезення вантажу.

Однак, як вказує позивач, транспортний засіб в порушення умов укладеного договору заявки на завантаження не прибув.

Враховуючи наведене, позивачем нараховано відповідачу штраф за порушення термінів надання перевізником автомобіля у розмірі 7 255, 22 грн.

Позиція відповідача.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, позовні вимоги не заперечив, доказів сплати заборгованості не подав.

Обставини справи.

Двадцятого червня 2022 Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (позивач, експедитор) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (відповідач, перевізник) укладено договір-заявку № КТ22-00154 про надання транспортно-експедиційних послуг, за умовами якої експедитор взяв на себе обов`язок організувати перевезення вантажу на наступних умовах: автомобіль марки: DAF BC 1589ОВ/ НОМЕР_1 ; маршрут: Zary-Чернівці; найменування вантажу: тив; тип транспорту: тент; вага (брутто), об`єм на 1 авто: 23 т / 86 куб м; спосіб завантаження/розвантаження: бік/зад / бік/зад; дата та час завантаження: 24-27.06.2022; адреса завантаження: ul. Serbska 56, Zary, 68-200, Polska SWISS KRONO sp.z; дата та час розвантаження: 01.07.2022; адреса розвантаження: м. Чернівці, вул. Я. Мудрого, 192Г; вартість перевезення та форма оплати: 2600 Євро по курсу НБУ на день завантаження Б/г без ПДВ, 50 % на вивантажені + 50% по оригіналів документів.

У відповідності до пункту 1 додаткових умов Договору Заявки вказано, що дана заявка при відсутності довготермінового договору між «Експедитором» і «Перевізником» має силу договору на разове перевезення. Факсимільна копія даної заявки має повну юридичну силу нарівні з оригіналом.

Згідно з пунктом 3 додаткових умов Договору Заявки у випадку порушення термінів надання автомобіля «Перевізником» з вини «Перевізника», «Перевізник» сплачує штраф за кожну годину запізнення у розмірі гривневого еквіваленту 8 доларів США.

Сторони мають право відмовитися від завантаження не менше ніж за 24 години від дати завантаження, у випадку відмови менше ніж за 24 години сторона винуватець сплачує штраф, що становить гривневий еквівалент 100 доларів США (пункт 5 додаткових умов Договору Заявки).

Згідно з пунктом 12 додаткових умов Договору Заявки сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором у тому випадку, якщо це є наслідком дії обставин непереборної сили (пожежа, стихійне лихо, збройних конфліктів, масових громадських заворушень), рішень органів влади та інших незалежних від сторін обставин. Факт виникнення і припинення форс мажорних обставин підтверджує відповідний документ, виданий уповноваженим органом відповідної країни.

Пунктом 13 додаткових умов Договору Заявки передбачено, що за наявності документального підтвердження факту, що «Перевізник» без відома «Експедитора» схиляє замовника до укладення безпосередньо з ним договору перевезення вантажу визначеного умовами заявки, не залежно від факту надання таких послуг «Експедитор» звільняється від обов`язку сплати вартості перевезення визначеного заявкою та додатково «Перевізник» сплачує «Експедитору» штрафу розмірі 50 000,00 грн. Поломка транспортного засобу чи дорожньо-транспортна подія (з вини «Перевізника») не є форс-мажорними обставинами, «Перевізник» зобов`язаний протягом 24 годин здійснити заміну транспортного засобу та виконати умови договору.

Двадцять дев`ятого червня 2022 позивач звернувся до відповідача з претензією №2906/01 в якій вказав, що у зв`язку з тим, що транспортний засіб перевізника (відповідача) не прибув на завантаження до моменту виставлення цієї претензії, на підставі п.3 договору-заявки № КТ22-00154 нараховано відповідачу штраф у розмірі 248 доларів США (термін запізнення 31 год. * 8 доларів США = 248 доларів США), що по курсу НБУ, станом на день виставлення претензії, становить 7 255, 22 грн (248 доларів США * 29,2549 грн = 7 255, 22 грн) з вимогою сплатити штраф протягом 3 календарних днів з моменту отримання претензії.

Докази сплати штрафу чи належного виконання відповідачем своїх зобов`язань в матеріалах справи відсутні.

Оцінка суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст.173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Як встановлено судом, 20.06.2022 Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (позивач, експедитор) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (відповідач, перевізник) укладено договір-заявку № КТ22-00154 про надання транспортно-експедиційних послуг, за умовами якої експедитор взяв на себе обов`язок організувати перевезення вантажу на наступних умовах: автомобіль марки: DAF BC 1589ОВ/ НОМЕР_1 ; маршрут: Zary-Чернівці; найменування вантажу: тив; тип транспорту: тент; вага (брутто), об`єм на 1 авто: 23 т / 86 куб м; спосіб завантаження/розвантаження: бік/зад / бік/зад; дата та час завантаження: 24-27.06.2022; адреса завантаження: ul. Serbska 56, Zary, 68-200, Polska SWISS KRONO sp.z; дата та час розвантаження: 01.07.2022; адреса розвантаження: м. Чернівці, вул. Я. Мудрого, 192Г; вартість перевезення та форма оплати: 2600 Євро по курсу НБУ на день завантаження Б/г без ПДВ, 50 % на вивантажені + 50% по оригіналів документів.

За змістом ст. 929 ЦК України та ст. 9 ЗУ «Про транспортно-експедиторську діяльність», за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Статтею 193 ГК України встановлено обов`язок суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, договором-заявкою передбачено дату завантаження 24-27.06.2022, однак в зазначений термін відповідач на завантаження не прибув.

Згідно з положеннями ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до з ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Разом з тим, ст. 13 ЦК України передбачає, що кожна сторона договору має добросовісно користуватися наданими їй правами, не допускати зловживання правом, його використання на шкоду іншим особам.

У відповідності до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено факт порушення перевізником зобов`язань щодо організації транспортування вантажу. Доказів зворотнього суду не надано.

Як зазначено в ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Так, сторони у п. 3 договору-заявки № КТ22-00154 від 20.06.2022 погодили, що у випадку порушення термінів надання автомобіля «Перевізником» з вини «Перевізника», «Перевізник» сплачує штраф за кожну годину запізнення у розмірі гривневого еквіваленту 8 доларів США.

Термін запізнення транспортного засобу на завантаження з 28.06.2022 09:00 до 29.06.2022 по 16:00, що становить 31 годину.

Відповідач, уклавши договір-заявку, погодився на викладені в ньому умови, в тому числі і умову про нарахування штрафу за порушення або неналежне виконання зобов`язань.

Статтею 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Таким чином, перевіривши правильність нарахування позивачем штрафу, суд вказує, що такий нараховано вірно, а саме: 31 год. * 8 доларів США = 248 доларів США, що по курсу НБУ, станом на день виставлення претензії, становить 7 255, 22 грн (248 доларів США * 29,2549 грн = 7 255, 22 грн).

Відповідно до ст. ст. 73, 74 ГПК України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідача Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Згідно з ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд також звертає увагу, що відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, не надано суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені судом.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення повністю в розмірі 7 255, 22 грн.

Судові витрати.

Судові витрати на підставі статей 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, судовий збір покладається на відповідача в розмірі 2481,00 грн.

Керуючись ст. ст. 13, 73, 74, 76-79, 86, 123, 126, 129, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

1.Позов задоволити повністю.

2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) 7 255, 22 грн заборгованості та 2 481, 00 грн судового збору.

3.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Головуючий суддя Синчук М.М. перебував у відпустці з 06.03.2023 по 17.03.2023 включно.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Синчук М.М.