ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"20" березня 2023 р. Справа№ 910/4601/13

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Скрипки І.М.

Тищенко А.І.

розглянувши апеляційну скаргу Мамедової Райфи Теймуразівни

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.02.2021 (повний текст складено 25.02.2021)

у справі №910/4601/13 (головуючий суддя: Морозов С.М., судді: Марченко О.В., Усатенко І.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»

про заміну сторони виконавчого провадження у справі №910/4601/13

за позовом Публічного акціонерного товариства «Старокиївській банк»

до Фізичної особи-підприємця Мамедової Райфи Теймуразівни

про стягнення 27 052,18 грн,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.02.2021 у справі №910/4601/13 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про заміну сторони виконавчого провадження у справі №910/4601/13 задоволено.

Замінено стягувача у виконавчому провадженні з виконання наказу про примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 03.09.2014 у справі №910/4601/13, з Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста».

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, 15.12.2022 (про що свідчить штемпель Укрпошти на конверті) Мамедова Райфа Теймуразівна звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.02.2021, якою задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про заміну сторони виконавчого провадження у справі №910/4601/13.

При цьому, до апеляційної скарги відповідачем додано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 23.02.2021 у даній справі. Вказане клопотання мотивоване тим, що про заміну стягувала відповідачу стало відомо з мережі «Дія» 11.11.2022 після накладення виконавцем арешту на картковий рахунок, на який скаржнику надходять соціальні виплати. Зазначено, що тільки після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження та постановою про відкриття виконавчого провадження апелянту стало відомо, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.02.2021 було замінено позивача у справі, враховуючи, що судовий розгляд відбувся за відсутності відповідача та без належного повідомлення про дату та час розгляду справи. Вказано, що тільки 06.12.2022 апелянт ознайомився з текстом оскаржуваної ухвали під час ознайомлення з матеріалами справи в Господарському суді міста Києва.

Також, до апеляційної скарги додано заяву про звільнення від сплати судового збору, яка мотивована тим, що з початком військової агресії російської федерації у скаржника з`явились труднощі з працевлаштуванням на роботу з гідною оплатою праці. Зазначено, що наразі дохід відповідача складає близько 6 000,00 грн на місяць. Крім того, вказано, що апелянт є інвалідом ІІ групи, що значно ускладнює працевлаштування та потребує постійного лікування, придбання лікарських засобів та медикаментів.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.12.2022 апеляційну скаргу Мамедової Райфи Теймуразівни на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.02.2021 у справі №910/4601/13 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя: Пашкіна С.А., судді: Буравльов С.І., Шапран В.В.

Розпорядженням керівника апарата Північного апеляційного господарського суду №09.1-08/325/23 від 18.01.2023 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи у зв`язку з перебуванням судді Шапрана В.В., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), на лікарняному.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.01.2023 апеляційну скаргу Мамедової Райфи Теймуразівни на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.02.2021 у справі №910/4601/13 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя: Пашкіна С.А., судді: Буравльов С.І., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.01.2023 відкладено вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі № 910/4601/13 або про повернення апеляційної скарги Мамедової Райфи Теймуразівни у справі № 910/4601/13 до направлення справи № 910/4601/13 до Північного апеляційного господарського суду Господарським судом міста Києва; витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/4601/13.

06.02.2023 матеріали справи № 910/4601/13 надійшли до суду апеляційної інстанції.

Розпорядженням керівника апарата Північного апеляційного господарського суду №09.1-07/189/23 від 14.03.2023 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 28.02.2023 про звільнення судді Пашкіної С.А. з посади судді Північного апеляційного господарського суду у відставку.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.03.2023 апеляційну скаргу Мамедової Райфи Теймуразівни на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.02.2021 у справі №910/4601/13 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Скрипка І.М., Тищенко А.І.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України та підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до вимог пункту 4 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

За визначенням статті 1 Закону України «Про судовий збір», судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом (стаття 2 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» останній справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зокрема, підпунктом 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України №3674-VІ від 08.07.2011 «Про судовий збір» зазначено, що за подання до господарського суду апеляційної скарги на ухвалу суду ставки судового збору встановлюються у розмірі: 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» - прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 01 січня 2022 року - 2 481,00 грн.

Таким чином, за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.02.2021 у справі №910/4601/13 скаржником мав бути сплачений судовий збір у сумі 2 481,00 грн.

Проте, до апеляційної скарги відповідачем додано заяву про звільнення від сплати судового збору, яка мотивована тим, що з початком військової агресії російської федерації у скаржника з`явились труднощі з працевлаштуванням на роботу з гідною оплатою праці. Зазначено, що наразі дохід відповідача складає близько 6 000,00 грн на місяць. Крім того, вказано, що апелянт є інвалідом ІІ групи, що значно ускладнює працевлаштування та потребує постійного лікування, придбання лікарських засобів та медикаментів, на підтвердження чого надано посвідчення серія НОМЕР_1 , з якого, вбачається, що Мамедова Райфа Теймуразівна є інвалідом ІІІ групи та отримує державну соціальну допомогу довічно. Водночас, на підтвердження скрутного майнового становища апелянтом надано виписку по картці/рахунку за період з 01.05.2022 по 12.11.2022.

Дослідивши заяву Мамедової Райфи Теймуразівни про звільнення від сплати судового збору колегія суддів Північного апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Приписами пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Згідно з частиною 2 статті 91 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Частиною 5 цієї ж статті передбачено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктом 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики №55 від 07.04.2003 «ДСТУ 4163-2003», відповідно до якого відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

В заяві про звільнення від сплати судового збору Мамедова Райфа Теймуразівна зазначає, що вона звільнена від сплати судового збору як інвалід ІІ групи, на підтвердження чого надано копію посвідчення, яка у порушення частини 2 статті 91 Господарського процесуального кодексу України не засвідчена належним чином, а тому не може бути прийнята судом. Більш того, з наданої копії вбачається, що апелянт є інвалідом ІІІ групи, що не є підставою для звільнення від сплати судового збору відповідно до чинного законодавства.

При цьому, відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з частиною другою цієї статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Водночас, слід зазначити, що положення Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Натомість, скаржником на підтвердження своїх доводів подана лише незавірена роздруківка виписки по картці/рахунку в Акціонерному товаристві «ПриватБанк» за період з 01.05.2022 по 12.11.2022, яка, з огляду на вищевикладене, сама по собі не може достовірно та беззаперечно свідчити про важкий (скрутний) матеріальний стан скаржника, враховуючи, що у суду апеляційної інстанції відсутні відомості щодо наявності або відсутності інших рахунків скаржника.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (пункт 44 рішення Європейського суду з прав людини від 26.07.2005 у справі «Kniat v. Poland»; пункти 63, 64 рішення Європейського суду з прав людини від 26.07.2005 у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Також, Північний апеляційний господарський суд звертає увагу скаржника, що наведення доводів, обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, а також подання доказів на підтвердження того, що майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановлених законодавством порядку, розмірі і в строки, покладається на особу, яка подає апеляційну скаргу.

Отже, наведені апелянтом обставини не можуть бути підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки у встановленому законом порядку не надано доказів на підтвердження того, що майновий стан на день звернення з апеляційною скаргою (15.12.2022) перешкодив сплатити судовий збір у встановлених законодавством порядку і розмірі.

Розглянувши подану скаржником апеляційну скаргу та додані до неї документи, колегія суддів встановила, що до останньої не додано доказів сплати апелянтом судового збору у встановленому законом порядку та розмірі, а також не зазначено підстави звільнення від сплати судового збору, у випадку, якщо зазначена апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно частини 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до приписів частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За змістом частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, з метою усунення допущених недоліків оформлення апеляційної скарги, Мамедовій Райфі Теймуразівні слід у строк, визначений цією ухвалою, сплатити судовий збір у сумі 2 481,00 грн.

Оскільки, апеляційна скарга залишається без руху на підставі пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження на даний час не розглядається.

Керуючись статтями 174, 234, 256, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

У Х В А Л И В :

1. Апеляційну скаргу Мамедової Райфи Теймуразівни на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.02.2021 у справі №910/4601/13 залишити без руху.

2. Роз`яснити Мамедовій Райфі Теймуразівні , що протягом 10 (десяти) днів з дня вручення даної ухвали про залишення апеляційної скарги без руху скаржник має право усунути вказані недоліки, надавши суду апеляційної інстанції докази сплати судового збору у розмірі 2 481,00 грн.

Всі документи та письмові докази подаються виключно через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду (канцелярію суду) за адресою: м. Київ, вул. Шолуденко, 1-А (І поверх).

3. Попередити Мамедову Райфу Теймуразівну , що при невиконанні вимог даної ухвали у зазначений строк суд апеляційної інстанції не приймає таку апеляційну скаргу до розгляду та повертає її скаржнику.

4. Копію ухвали Північного апеляційного господарського суду надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями Північного апеляційного господарського суду та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді І.М. Скрипка

А.І. Тищенко