ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню

21.03.2023м. Дніпро№ 904/628/22
Господарський суд Дніпропетровської області

у складі судді Дупляк С.А.,

за участю секретаря судового засідання Євтушенка Д.Є.,

представників учасників справи:

від стягувача: представник не з`явився;

від боржника: Шамраєв М.Є.,

розглянувши заяву позивача

про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню,

у справі №904/628/22

за позовом Фізичної особи-підприємця КОВАЛЯ ЮРІЯ ОЛЕКСАНДРОВИЧА

до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ" в особі Павлоградського відділення Акціонерного товариства "Дніпропетровськгаз"

про скасування рішення,

в с т а н о в и в:

1. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Через відділ документального забезпечення 06.03.2023 від позивача надійшла заява від 03.03.2023 за № 4 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, у якій позивач просить визнати наказ від 21.02.2023 у справі №904/628/22 таким, що не підлягає виконанню повністю.

Ухвалою від 07.03.2023 заяву позивача від 03.03.2023 за № 4 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню прийнято до розгляду та призначено засідання на 21.03.2023.

В судовому засіданні 21.03.2023 представник відповідача визнав, що позивач сплатив судовий збір за наказом Господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2023 у справі №904/628/22 у добровільному порядку та повному обсязі.

Позивач в судове засідання не зявився, проте його неявка, в силу приписів ч. 3 ст. 328 ГПК України, не є перешкодою для розгляду заяви по суті.

Відповідно до ст. 233 ГПК України ухвала постановлена у нарадчій кімнаті за результатами оцінки фактичних обставин справи.

Стислий виклад позиції позивача (заявника)

Оскільки позивач у добровільному порядку виконав наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2023 у справі №904/628/22, на його думку, наявні підстави для визнання вказаного наказу таким, що не підлягає виконанню.

Стислий виклад позиції відповідача

Відзив на заяву позивача відповідач не надав.

2. ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

У даному випадку до предмета доказування входять обставини наявності чи відсутності чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21.06.2022 у справі №904/628/22 у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі. Судові витрати покладені на позивача.

За результатами апеляційного оскарження постановою Центрального апеляційного господарського суду від 21.11.2022 апеляційну скаргу позивача на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.06.2022 у справі №904/628/22 задоволено. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.06.2022 у справі №904/628/22 скасовано. Постановлено нове рішення, про задоволення позову. Скасовано рішення Комісії Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" в особі Павлоградського відділення Акціонерного товариства "Дніпропетровськгаз" від 27.01.2022 по розгляду Акта про порушення №DP001125 від 14.01.2022, на підставі якого було сформовано Акт-розрахунок від 27.01.2022. Стягнуто з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільчої системи "Дніпропетровськгаз" (, вул. Шевченка, 2, м. Дніпро, 49000) на користь Фізичної особи-підприємця Коваля Юрія Олександровича (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2.481,00 грн та апеляційної скарги в розмірі 3.721,50 грн, про що слід видати наказ. Видачу наказу на виконання даної постанови доручено Господарському суду Дніпропетровської області.

На виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду від 21.11.2022, яка набрала законної сили 21.11.2022 Господарський суд Дніпропетровської області видав наказ від 22.11.2022.

За результатами касаційного оскарження постановою Верховного Суду від 31.01.2023 касаційну скаргу акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" задоволено. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.11.2022 у справі №904/628/22 скасовано. Рішення Господарського Дніпропетровської області від 21.06.2022 у справі №904/628/22 залишено в силі. Стягнуто з фізичної особи-підприємця Коваля Юрія Олександровича на користь акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" 4.962,00 грн судового збору за розгляд касаційної скарги. Видачу відповідного наказу доручено Господарському суду Дніпропетровської області.

На виконання постанови Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 31.01.2023, яка набрала законної сили 31.01.2023 Господарським судом Дніпропетровської області 21.02.2023 видано наказ.

Через відділ документального забезпечення 06.03.2023 від позивача надійшла заява про визнання наказу від 21.02.2023 у справі №904/628/22 таким, що не підлягає виконанню повністю, оскільки вказаний наказ виконано добровільно, що підтверджується платіжною інструкцією №0К00000004 від 07.02.2023 на суму 4.962,00 грн.

Наведені вище обставини і зумовили звернення позивача до суду з даною заявою.

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Предметом розгляду заяви визначено визнання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2023 у справі №904/628/22 таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ГПК України суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 4 статті 11 ГПК України унормовано, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі - Суд), рішення якого відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судом як джерело права, неодноразово наголошував щодо недопустимості невиконання або затягування виконання рішення національного суду в порушення прав іншої сторони.

У рішеннях Суду у справі Савіцький проти України, no. 38773/05, від 26.07.2012 та у справі Глоба проти України, no. 15729/07, від 05.07.2012 вказано, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду однієї зі сторін.

Оскільки п. 1 ст. 6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони не можуть залишатися невиконаними на шкоду однієї зі сторін. Виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення ЄСПЛ у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Стгеесе), від 19.03.97, у справі "Бурдов проти Росії" (Buurdov v. Russia) від 07.05.2002, "Ясюнієне проти Литви" (Jasiniene v. Lithuania) від 06.03.2003).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі Чижов проти України зазначено, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до параграфу 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно із ч. 2 ст. 328 ГПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом наказу, зокрема: видача наказу за рішенням, яке не набрало законної сили; помилкової видачі наказу, якщо вже після видачі наказу у справі рішення суду було скасоване; видачі наказу двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу наказу вже після видачі його дубліката; пред`явлення наказу до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього наказу до виконання.

У межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 12.10.2018 №910/9026/13.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність установлення питань виконання судового рішення.

Сплата позивачем на користь відповідача судових витрат у розмірі 4.962,00 грн, підтверджується платіжною інструкцією №0К00000004 від 07.02.2023, у якій вказано таке призначення платежу: "за рішенням Верховного Суду від 31.01.2023 у справі №904/628/22 сплата судового збору за розгляд касаційної скарги". Копія вказаної платіжної інструкції додана до матеріалів заяви про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.

Таким, чином обов`язок позивача перед відповідачем по сплаті судового збору у розмірі 4.962,00 грн за наказом Господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2023 у справі №904/628/22 наразі відсутній, у зв`язку з його припиненням внаслідок добровільного виконання.

Враховуючи вищевикладене, заява позивача про визнання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2023 у справі №904/628/22 таким, що не підлягає виконанню, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 328 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву позивача про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2023 у справі №904/628/22 таким, що не підлягає виконанню, повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її (оголошення) підписання та підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст ухвали складений 23.03.2023.

Суддя С.А. Дупляк