16 березня 2023 року
cправа № 755/9169/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Студенець В.І. - головуючий, судді: Кондратова І.Д., Кролевець О.А.
за участю секретаря судового засідання: Натаріної О.О.
розглянувши заяву Об`єднання співвласників багатоповерхового будинку "Дніпровська набережна 9А"
про ухвалення додаткового рішення
у справі № 755/9169/18
до Об`єднання співвласників багатоповерхового будинку "Дніпровська набережна 9А", Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Головне управління регіональної статистики, Державна податкова інспекція у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві
про визнання недійсним рішення установчих зборів, визнання недійсним статуту та скасування державної реєстрації Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку,
за участю представників учасників справи:
позивача - не з`явився;
відповідача 1 - Герман Н.Д. , Гнатуш Н.В.;
відповідача 2 - не з`явився;
третьої особи 1 - не з`явився;
третьої особи 2 - не з`явився;
ІСТОРІЯ СПРАВИ
У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дніпровська набережна 9А" (далі - ОСББ "Дніпровська набережна 9А"), Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, треті особи: Головне управління регіональної статистики, Державна податкова інспекція у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, про:
- визнання недійсними рішень установчих зборів власників квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 щодо створення ОСББ "Дніпровська набережна 9А", яке оформлене протоколом від 08.04.2017;
- визнання недійсним статуту ОСББ "Дніпровська набережна 9А", який затверджено рішенням установчих зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку від 08.04.2017 та заключним проколом від 22.04.2017;
Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.01.2022 в позові відмовлено повністю.

Суд апеляційної інстанції, врахувавши правову позицію Великої Палати Верховного Суду у справі № 916/964/19, відповідно до якої звернення особи з позовною вимогою про скасування державної реєстрації ОСББ (реєстраційного запису) є підставою для закриття провадження у справі за такими вимогами за відсутності юридичного спору, скасував рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про скасування державної реєстрації ОСББ "Дніпровська набережна 9А" та закрив провадження. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 23.02.2023 постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.10.2022 у справі № 755/9169/18 залишено без змін.

Від ОСББ "Дніпровська набережна 9А" 28.02.2023 на електронну пошту Суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій об`єднання просило стягнути на його користь 11 000, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Колегія суддів враховує, що у відзиві на касаційну скаргу ОСББ "Дніпровська набережна 9А", відповідно до вимог статті 124 Господарського процесуального кодексу України, зазначило, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат становить 7 500 грн - витрат на професійну правничу допомогу. Крім того, відповідно до вимог 129 Господарського процесуального кодексу України, ОСББ "Дніпровська набережна 9А" подало заяву щодо неможливості подання доказів підтвердження розміру судових витрат до закінчення судових дебатів та просило вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті, про що винести додаткове рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 01.03.2023 призначено до розгляду заяву ОСББ "Дніпровська набережна 9А" про ухвалення додаткового рішення у справі №755/9169/18 на 09.03.2023.

На адресу суду 08.03.2023 від ОСОБА_1 надійшли заперечення на заяву ОСББ "Дніпровська набережна 9А" про ухвалення додаткового рішення, в яких позивач просить відмовити в її задоволенні, а у разі якщо суд дійде висновку про обґрунтованість та співмірність витрат на правову допомогу, які заявлені відповідачем, то просив зменшити розмір таких витрат у зв`язку з тим, що він є пенсіонером та отримує пенсію у розмірі 4 395 грн.

При цьому ОСОБА_1 зазначає, що випадково дізнався про те, що 01.03.2023 суд постановив ухвалу про призначення до розгляду на 09.03.2023 заяву про ухвалення додаткового рішення, оскільки ухвала від 01.03.2023 йому не надсилалась, а про дату та час розгляду цієї заяви його ніхто не повідомив.

Колегією суддів встановлено, що поштове відправлення на ім`я ОСОБА_1 було прийняте Укрпоштою до відправлення 02.03.2023 та 04.03.2023 знаходилось у точці видачі/доставки; відправлення вручено особисто 08.03.2023.

При цьому ОСОБА_1 08.03.2023 подав клопотання про розгляд справи без його участі.

У засіданні суду, призначеному 09.03.2023, оголошено перерву до 16.03.2023, про що сторін додатково повідомлено телефонограмами.

Відповідно до статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 за змістом частини третьої статті 237 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) однією з підстав виникнення представництва є договір.

Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 26 Закону № 5076-VI адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону № 5076-VI).

Закон № 5076-VI формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України.

Частинами першою та другою статті 30 Закону № 5076-VI встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі:

- фіксованого розміру,

- погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону № 5076-VI як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

За положенням частини другої статті 2 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Пункт 1 частини третьої цієї статті визначає верховенство права однією із основних засад (принципів) господарського судочинства.

Зміст вказаного принципу неодноразово і досить детально аналізував Конституційний Суд України. Так, зокрема, в абзаці другому підпункту 4.1 пункту 4 Рішення від 02.11.2004 № 15-рп/2004 ним акцентувалася увага на тому, що верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Так, частина третя статті 126 ГПК України визначає, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Оцінюючи зміст зазначених приписів, Велика Палата Верховного Суду виснувала, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).

Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.

Велика Палата Верховного Суду також зауважує, що частина третя статті 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.

Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Статтею 126 ГПК України також не передбачено, що відповідна сторона зобов`язана доводити неспівмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката одразу за всіма пунктами з переліку, визначеного частиною четвертою вказаної статті.

Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Розглянувши заяву ОСББ "Дніпровська набережна 9А" про ухвалення додаткового рішення, суд касаційної інстанції вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

До заяви ОСББ "Дніпровська набережна 9А" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу додано такі докази: копію договору про надання правової (правничої) допомоги № 3 від 22.06.2019; копію додатку № 1 до договору; копію посвідчення адвоката; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; рахунок № 19 від 13.01.2023 по договору про надання правової (правничої) допомоги № 3 від 22.06.2019 (опис виконаних робіт та наданих послуг) на суму 11 000, 00 грн; акт № 11 від 28.02.2023 про прийняття-передачу наданих послуг до договору про надання правової (правничої) допомоги № 3 від 22.06.2019.

Відповідно до пункту 1.1. договору Адвокатське бюро "Наталії Гнатуш" (Бюро) приймає доручення ОСББ "Дніпровська набережна 9А" (Клієнт) та бере на себе зобов`язання надати клієнту правову (правничу) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором та домовленістю сторін щодо захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги Клієнту, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та всі фактичні понесені Адвокатським бюро витрати у зв`язку з виконанням даного договору.

Згідно з пунктом 1.2. договору умови, вартість та порядок надання таких послуг Бюро визначаються сторонами у відповідних додатках до договору.

Пунктом 2.9. договору передбачено, що безпосереднє представництво інтересів Клієнта від імені Бюро за цим договором здійснює адвокат Гнатуш Наталія Вікторівна.

У пункті 3.1. договору сторони погодили, що розмір гонорару, який Клієнт сплачує Бюро за надану в межах цього договору правову допомогу, визначається сторонами на підставі Додатку № 1, який є невід`ємною частиною цього договору. Додаток № 1 до даного договору набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін.

Оплата за даним договором здійснюється не пізніше 2-х робочих днів з моменту надіслання та отримання Клієнтом рахунку Бюро (пункт 3.2. договору).

Відповідно до пункту 3.3. договору при розрахунку і визначенні розміру гонорару, вказаного у п. 3.1. даного договору, враховується час запланований представником Бюро.

Згідно з пунктом 3.9. договору за результатами надання правової допомоги складається Акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої Бюро правової допомоги і її вартість. Акт надсилається Клієнту Бюро засобами електронної пошти.

У Акті № 11 від 28.02.2023 про прийняття-передачу наданих послуг до договору про надання правової (правничої) допомоги № 3 від 22.06.2019 зазначено, що Бюро в період з 13 січня 2023 року по 28 лютого 2023 року надало Клієнту правову допомогу (юридичні послуги) відповідно до положень договору про надання правової (правничої) допомоги № 3 від 22.06.2019 у справі № 755/9169/18 щодо касаційної скарги ОСОБА_1., а Клієнт прийняв наступну правову допомогу (юридичні послуги) та оплачує їх відповідно до рахунку № 19 від 13.01.2023, а саме: вивчення матеріалів касаційної скарги ОСОБА_1. у справі № 755/9169/18; підготовка і подання відзиву на касаційну скаргу ОСОБА_1 у справі № 755/9169/18; підготовка і подання процесуальних заяв у справі № 755/9169/18; представництво в Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду (участь у судових засіданнях: 09/02/2023; 23/02/2023). Загальна вартість послуг за період, вказаний у п. 1 цього Акту у справі № 755/9169/18 в Касаційному господарському суді Верховного Суду становить 11 000, 00 грн.

У рахунку № 19 від 13.01.2023 по договору про надання правової (правничої) допомоги № 3 від 22.06.2019 (опис виконаних робіт та наданих послуг) відображено ті ж самі послуги.

У матеріалах справи містяться такі процесуальні документи, складені адвокатом ОСББ "Дніпровська набережна 9А" Наталією Гнатуш: заява щодо неможливості подання доказів підтвердження розміру судових витрат до закінчення судових дебатів за вих. № 2 від 08.02.2023; відзив на касаційну скаргу за вих. № 1 від 08.02.2023; повідомлення щодо присутності у судовому засіданні 09/02/2023 за вих. № 2 від 09.02.2023; заява про ухвалення додаткового рішення за вих. № 1 від 28.02.2023. Також адвокат ОСББ "Дніпровська набережна 9А" Наталія Гнатуш взяла участь в судових засіданнях 09.02.2023 та 23.02.2023.

Згідно з Додатком № 1 до договору вартість представництва інтересів клієнта в суді касаційної інстанції складає від 2 500 грн за день; підготовка і подання відзиву на касаційну скаргу від 4 500, 00 грн; аналіз документів, вибір правової позиції від 3 500, 00 грн; базова вартість "години продуктивної роботи": підготовка документів, правова оцінка документів, наданих Клієнтом, присутність на перемовинах 2 100, 00 грн за год.

З врахуванням викладеного, колегія суддів зазначає, що ОСББ "Дніпровська набережна 9А" надало докази розміру судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розумінні пункту 1 частини 2 статті 126 та статті 129 Господарського процесуального кодексу України, які підтверджують обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість, що мають бути сплачені.

Разом з тим колегія суддів враховує, що відповідно до частини шостої статті 129 ГПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Передбачене частиною шостою статті 129 ГПК України поняття "істотне перевищення суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку" є оціночним та залежить від конкретних обставин справи. Подібні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 15.04.2021 у справі № 910/7540/19.

Так, у відзиві на касаційну скаргу за вих. № 1 від 08.02.2023, який поданий до Верховного Суду 09.02.2023, ОСББ "Дніпровська набережна 9А" зазначило, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат становить 7 500 грн- витрат на професійну правничу допомогу. При цьому ОСББ "Дніпровська набережна 9А" подало заяву за вих. № 2 від 08.02.2023 (надійшла до Верховного Суду 09.02.2023) щодо неможливості подання доказів підтвердження розміру судових витрат до закінчення судових дебатів та просило вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті, про що винести додаткове рішення. У заяві про ухвалення додаткового рішення ОСББ "Дніпровська набережна 9А" просить стягнути на його користь 11 000, 00 грн.

Отже, відповідач 1, відповідно до частини шостої статті 129 Господарського процесуального кодексу України станом на 28.02.2023 (звернення до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення) повинен був навести суду належне обґрунтування та відповідно, довести обставини того, що його адвокат, станом на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку витрат на професійну правничу допомогу разом з відзивом не міг передбачити витрати на надання послуг (виконання робіт), які зазначені в акті № 11 від 28.02.2023 про прийняття-передачу наданих послуг до договору про надання правової (правничої) допомоги № 3 від 22.06.2019.

Натомість, матеріали справи свідчать, що заява ОСББ "Дніпровська набережна 9А" взагалі не містить будь-яких пояснень та обґрунтувань щодо такого перевищення. Отже, відповідачем 1 не доведено суду обставин того, що адвокату відповідача 1 про таке перевищення станом на 08.02.2023 не було відомо та він не міг вказаних обставин передбачити.

При цьому колегія суддів враховує, що до заяви ОСББ "Дніпровська набережна 9А" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу за вих. № 1 від 28.02.2023 на підтвердження розміру судових витрат в розмірі 11 000, 00 грн, додано, зокрема рахунок № 19 від 13.01.2023 по договору про надання правової (правничої) допомоги № 3 від 22.06.2019 (опис виконаних робіт та наданих послуг) на суму 11 000, 00 грн.

Аналіз, зазначених в акті № 11 від 28.02.2023 про прийняття-передачу наданих послуг до договору про надання правової (правничої) допомоги № 3 від 22.06.2019, які надано адвокатом та погоджено відповідачем 1, щодо їх обсягу та вартості, дає підстави дійти висновку, що такі послуги повністю відповідають переліку та їх вартості, що визначені у рахунку № 19 від 13.01.2023 по договору про надання правової (правничої) допомоги № 3 від 22.06.2019 (опис виконаних робіт та наданих послуг).

Отже, наведене дає підстави дійти висновку про обізнаність відповідача 1 щодо розміру судових витрат станом на 08.02.2023.

Оскільки ОСББ "Дніпровська набережна 9А" не було подано до суду доказів щодо обґрунтованості перевищення суми визначеної у попередньому розрахунку суми судових витрат, у суду касаційної інстанції відсутні підстави для стягнення суми витрат на професійну правову (правничу) допомогу, визначену в заяві про ухвалення додаткового рішення у розмірі 11 000, 00 грн, яка значно перевищує суму, зазначену в попередньому (орієнтовному) розрахунку у відзиві на касаційну скаргу, в розмірі 7 500, 00 грн.

Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до положень частин 5 та 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).

У розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Доводи позивача щодо відсутності процесуальних повноважень у справі представника відповідача-1 Наталії Володимирівни Гнатуш колегією суддів відхиляються, оскільки такі були предметом розгляду суду касаційної інстанції під час розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 , в результаті чого встановлено, що право Гнатуш Наталії Вікторівни на заняття адвокатською діяльністю підтверджується свідоцтвом № 4477 від 26.04.2011 та посвідченням адвоката, натомість відсутність зазначеної особи у Єдиному реєстрі адвокатів України не спростовує наявність свідоцтва № 4477 від 26.04.2011.

Також колегія суддів враховує, що підставою для виникнення правовідносин між адвокатом та клієнтом, а також надання першим адвокатської допомоги, є договір. Договір є первинним документом та правочином, щодо якого діє презумпція правомірності в силу приписів статті 204 Цивільного кодексу України. В матеріалах справи мітиться копія договору про надання правової (правничої) допомоги № 3 від 22.06.2019, на підставі якого видано довіреність, у зв`язку з чим колегією суддів відхиляються доводи позивача про відсутність в голови правління правових підстав для видачі довіреності адвокату Гнатуш Н.В. та укладення з нею відповідного договору.

Доводи позивача про відсутність доказів оплати ОСББ "Дніпровська набережна 9А" рахунку, колегією суддів також відхиляються, оскільки витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Крім того, ОСОБА_1 зазначає про неспівмірність витрат на правничу допомогу з обсягом наданих послуг, оскільки участь представника відповідача-1 в двох судових засіданнях не була обов`язковою; відзив на касаційну скаргу за своїм змістом повторює доводи відзиву на апеляційну скаргу; надання інших послуг, зазначених у рахунку, є необґрунтованими.

З врахуванням викладеного, беручи до уваги характер спірних правовідносин у цій справі, а також з огляду на принципи пропорційності та розумності, колегія суддів вважає, що заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката не є пропорційним до предмета спору та необґрунтованим, виходячи зі змісту наданих адвокатом послуг зі складання відзиву на касаційну скаргу, основні аргументи якого є тотожними, з тими, що були викладені у відзиві на апеляційну скаргу. З огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи, колегія суддів вважає, що заява ОСББ "Дніпровська набережна 9А" про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції підлягає задоволенню частково на суму 5 000, 00 грн.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 234, 235, 244, 296 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Об`єднання співвласників багатоповерхового будинку "Дніпровська набережна 9А" про ухвалення додаткового рішення у справі № 755/9169/18 задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоповерхового будинку "Дніпровська набережна 9А" (02098, м. Київ, вул. Дніпровська набережна, 9-А, ) 5 000 (п`ять тисяч) грн витрат на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції.

3. В іншій частині заяву Об`єднання співвласників багатоповерхового будинку "Дніпровська набережна 9А" про ухвалення додаткового рішення залишити без задоволення.

4. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.

Додаткова постанова набирає законної сили негайно після її оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Студенець

Судді І. Кондратова

О. Кролевець