ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16 березня 2023 року справа №903/630/14

Господарський суд Волинської області у складі судді Войціховського Віталія Антоновича, за участі секретаря судового засідання Ведмедюка Михайла Петровича

та за відсутності представників сторін у зв`язку з їх неявкою в судове засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні Господарського суду Волинської області

заяву Приватного підприємства "ПРОДІНВЕСТФОНД"

про визнання наказу Господарського суду Волинської області від 22.09.2014р. №903/630/14-1 таким, що не підлягає виконанню

у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", м. Київ

до відповідачів: Приватного підприємства "Волвест-М", с. Зміїнець

Приватного підприємства "ПРОДІНВЕСТФОНД", с. Зміїнець

про солідарне стягнення 1 994 189,87 грн.,

встановив:

09.03.2023р. до суду від ПП "ПРОДІНВЕСТФОНД" надійшла заява від 09.03.2023р. №1/23 про визнання наказу суду від 22.09.2014р. №903/630/14-1 таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою від 10.03.2023р. заяву було прийнято та призначено до розгляду в судовому засіданні на 16.03.2023р., запропоновано ТОВ "Велнес Груп" та ПП "Волвест-М" надати суду письмові пояснення по суті викладених у заяві обставин, явку уповноважених представників сторін в судове засідання визначено на власний розсуд. Примірник ухвали 10 березня 2023 року для відома було направлено сторонам судового процесу на адресу електронної пошти ПП "ПРОДІНВЕСТФОНД" () та на юридичні адреси ТОВ "Велнес Груп" (м. Луцьк, вул. Карбишева, 1), ПП "Волвест-М" (смт. Макарів, вул. Дмитра Ростовського, 31/1).

15 березня 2023 року до суду від ТОВ "Велнес Груп" за підписом адвоката Супрунюка С.М. (ордер серія АС №1055907 від 14.03.2023р.) надійшли письмові пояснення від 15.03.2023р. №28/23 в котрих ТОВ "Велнес Груп" не заперечує щодо обставин заяви ПП "ПРОДІНВЕСТФОНД" про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, та зазначає, що у ТОВ "Велнес Груп", як нового стягувача, відсутні будь-які майнові претензії як до ПП "ПРОДІНВЕСТФОНД", так і до ПП "Волвест-М" за зобов`язаннями , котрі виникли на підставі генеральної кредитної угоди №010/08-11/1806 від 17.04.2007р., кредитної угоди №010/08-11/1806-4 від 20.03.2008р., договору поруки №12/08-03/1806 від 27.08.2009р., що, в свою чергу, підтверджені рішенням Господарського суду Волинської області від 10.09.2014р. у справі №903/630/14, за наказом Господарського суду Волинської області №903/630/14-1 від 22.09.2014р.

При цьому засвідчено, що зобов`язання ПП "ПРОДІНВЕСТФОНД" перед ТОВ "Велнес Груп" припинилося за домовленістю сторін на підставі ч. 1 ст. 604 ЦК України та згідно з договором про припинення зобов`язання від 17.06.2020р. (без фактичного виконання зобов`язання, рішення Господарського суду Волинської області від 10.09.2014р. по справі №903/630/14 та наказу Господарського суду Волинської області №903/630/14-1 від 22.09.2014р.)

У визначений ухвалою від 10.03.2023р. день та час заявник та сторони в судове засідання уповноважених представників не направили.

Суд звертає увагу, що згідно ст. 328 ГПК України, відповідні заяви здійснюються розглядом судом в десятиденний строк з дня їх надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника, а також із наступним постановленням судової ухвали. Неявка стягувача і боржника не виступають перешкодою для розгляду заяви.

Частиною першою статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Водночас порядок звернення до господарського суду, у тому числі, із заявами після вирішення справи по суті, регламентовано відповідними нормами процесуального права - ГПК України, у даному випаду ст. 328.

Положеннями ст. 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відтак, враховуючи повідомлення учасників судового процесу про день та час проведення у справі судового засідання, беручи до уваги законодавчий припис про те, що суд розглядає відповідну заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні, суд доходить висновку про можливість та необхідність розгляду та вирішення заяви ПП "ПРОДІНВЕСТФОНД" по суті в даному судовому засіданні за відсутності представників сторін.

Розглянувши клопотання ПП "ПРОДІНВЕСТФОНД" та мотивацію в його обґрунтування, суд дійшов висновку, що відповідна заява підлягає до задоволення, зокрема, з огляду на наступне:

Рішенням Господарського суду Волинської області від 10.09.2014р. у справі №903/630/14 позов ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" до ПП "Волвест-М", ПП "ПРОДІНВЕСТФОНД" про солідарне стягнення 1 994 189,87 грн. було задоволено частково.

Ухвалою від 29.03.2018р. було постановлено замінити сторону (стягувача) у виконавчому провадженні щодо примусового виконання наказу суду №903/630/14-1 від 22.09.2014р., виданого на виконання рішення від 10.09.2014р.: ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" на ТОВ "Велнес Груп".

09.03.2023р. до суду від ПП "ПРОДІНВЕСТФОНД" надійшла заява від 09.03.2023р. №1/23 про визнання наказу від 22.09.2014р. №903/630/14-1 таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви ПП "ПРОДІНВЕСТФОНД" зазначає, що 17 червня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Велнес Груп" (Кредитор) та Приватним підприємством "ПРОДІНВЕСТФОНД" (Боржник) було укладено договір про припинення зобов`язань. Згідно даного договору, зобов`язання боржника, що виникли за генеральною кредитною угодою №010/08-11/1806 від 17.04.2007р., кредитною угодою № 010/08- 11/1806-4 від 20.03.2008р., договором поруки №12/08-03/1806 від 27.08.2009р., рішенням Господарського суду Волинської області від 10 вересня 2014 року у справі №903/630/14 та за наказом Господарського суду Волинської області №903/630/14-1 від 22 вересня 2014 року, вважаються припиненими з моменту набрання чинності цією угодою.

Засвідчено, що 18 червня 2020 року ТОВ "Велнес Груп" подало до Луцького РВ ДВС Західного міжрегіонального управління МЮ заяву від 18.06.2020р. №30/20 про повернення виконавчого документа без виконання відповідно до п. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

23 червня 2020 року головним державним виконавцем Луцького РВ ДВС Західного міжрегіонального управління МЮ Будь С.Л. було винесено постанову про повернення виконавчого документа (наказ Господарського суду Волинської області №903/630/14-1 від 22.09.2014р.) стягувачу.

Відповідно до ч. 3 ст. 328 ГПК України, суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 18 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 327 ГПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 327 ГПК України, наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ГПК України, суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 ГПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини, рішення якого відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судом як джерело права, неодноразово наголошував щодо недопустимості невиконання або затягування виконання рішення національного суду в порушення прав іншої сторони.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справі Савіцький проти України, no. 38773/05, від 26.07.2012 р. та у справі Глоба проти України, no. 15729/07, від 05.07.2012р. вказано, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду однієї зі сторін.

Оскільки п. 1 ст. 6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони не можуть залишатися невиконаними на шкоду однієї зі сторін. Виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення ЄСПЛ у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Стгеесе), від 19.03.97, у справі "Бурдов проти Росії" (Buurdov v. Russia) від 07.05.2002, "Ясюнієне проти Литви" (Jasiniene v. Lithuania) від 06.03.2003).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005р. у справі Чижов проти України зазначено, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до параграфу 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ГПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Системний аналіз наведеної процесуальної норми дає підстави для висновку, що коло підстав, з яких наказ господарського суду може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, пов`язується саме з відсутністю у боржника обов`язку сплатити борг за таким наказом у зв`язку з тим, що його видано помилково, або у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням або з інших причин.

Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого документа, зокрема: видача виконавчого документа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий документ виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого документа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого документа; помилкової видачі виконавчого документа, якщо вже після видачі виконавчого документа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого документа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого документа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого документа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього документа до виконання (правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові Першої судової палати КЦС від 13.03.2019 року по справі №755/388/15-ц).

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність установлення питань виконання судового рішення.

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань визначені у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК.

Зобов`язання можуть припинятися внаслідок його виконання, проведеного належним чином, добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 604 ЦК України, зобов`язання припиняється за домовленістю сторін.

Як вбачається з наданих суду документів, 07.12.2016р. між ПАТ "Міжнародний Інвестиційний Банк" та ТОВ "Арма Факторинг" був укладений договір комісії відповідно до умов якого ПАТ "Міжнародний Інвестиційний Банк" зобов`язувався укласти з ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" від власного імені за рахунок та в інтересах ТОВ "Арма Факторинг" договір факторингу стосовно кредитного договору №010/42-0-1/1806-067 від 16.09.2011р. в рамках укладеної між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" в особі Волинської обласної дирекції, Приватним підприємством "Продінвестфонд" та Приватним підприємством "Волвест-М" генеральної кредитної угоди №010/08-11/1806 від 17.04.2007р. з додатками та додатковими угодами/змінами до неї.

07.12.2016р. між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ПАТ "Міжнародний Інвестиційний Банк" був укладений договір факторингу відповідно до умов якого ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" відступив ПАТ "Міжнародний Інвестиційний Банк" права вимоги за кредитним договором №010/42-0-1/1806-067 від 16.09.2011р. в рамках укладеної між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" в особі Волинської обласної дирекції, Приватним підприємством "Продінвестфонд" та Приватним підприємством "Волвест-М" генеральної кредитної угоди №010/08-11/1806 від 17.04.2007р. з додатками та додатковими угодами/змінами до неї, в обсязі та на умовах, що існували на дату відступлення прав вимоги.

07.12.2016р. між ТОВ "Арма Факторинг" та ТОВ "Велнес Груп" був укладений договір відступлення права вимоги відповідно до умов якого ТОВ "Арма Факторинг" відступило ТОВ "Велнес Груп" права вимоги за кредитним договором №010/42-0-1/1806-067 від 16.09.2011р. в рамках укладеної між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" в особі Волинської обласної дирекції, Приватним підприємством "Продінвестфонд" та Приватним підприємством "Волвест-М" генеральної кредитної угоди №010/08-11/1806 від 17.04.2007р. з додатками та додатковими угодами/змінами до неї, в обсязі та на умовах, що існували на дату відступлення прав вимоги.

17 червня 2020 року між ТОВ "Велнес Груп" (Кредитор) та ПП "ПРОДІНВЕСТФОНД" (Боржник) було укладено договір про припинення зобов`язань на підставі ст.ст. 604, 605 Цивільного кодексу України, згідно з умовами котрого:

1. Кредитор звільняє боржника від обов`язку перерахувати на користь кредитора грошову суму в розмірі 2 022 377,84 (два мільйона двадцять дві тисячі триста сімдесят сім грн. 84 коп.) гривень, яку боржник мав сплатити кредитору за генеральною кредитною угодою №010/08-11/1806 від 17.04.2007р. та кредитною угодою №010/08-11/1806-4 від 20.03.2008р., договором поруки №12/08-03/1806 від 27.08.2009р., рішенням Господарського суду Волинської області від 10 вересня 2014 року в справі №903/630/14 та за наказом Господарського суду Волинської області № 903/630/14-1 від 22 вересня 2014 року без фактичного виконання зобов`язання.

2. У кредитора відсутні будь-які майнові претензії до боржника за генеральною кредитною угодою №010/08-11/1806 від 17.04.2007р. та кредитною угодою №010/08-11/1806-4 від 20.03.2008р., договором поруки №12/08-03/1806 від 27.08.2009р., рішенням Господарського суду Волинської області від 10 вересня 2014 року в справі № 903/630/14 та за наказом Господарського суду Волинської області №903/630/14-1 від 22 вересня 2014 року.

3. Зобов`язання боржника, що виникли за генеральною кредитною угодою №010/08-11/1806 від 1-7.04.2007р. та кредитною угодою №010/08-11/1806-4 від 20.03.2008р., договором поруки №12/08-03/1806 від 27.08.2009р., рішенням Господарського суду Волинської області від 10 вересня 2014 року в справі № 903/630/14 та за наказом Господарського суду Волинської області №903/630/14-1 від 22 вересня 2014 року, вважаються припиненими з моменту набрання чинності цією угодою.

4. Сторони не мають взаємних матеріальних претензій за генеральною кредитною угодою №010/08-11/1806 від 17.04.2007р. та кредитною угодою №010/08-11/1806-4 від 20.03.2008р., договором поруки №12/08-03/1806 від 27.08.2009р., рішенням Господарського суду Волинської області від 10 вересня 2014 року в справі №903/630/14 та за наказом Господарського суду Волинської області №903/630/14-1 від 22 вересня 2014 року.

5. Цей Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін.

6. Договір складено українською мовою, на одній сторінці, у двох примірниках, які мають однакову юридичну силу.

Судом встановлено, що договір про припинення зобов`язань від 17.06.2020р. підписаний уповноваженими представниками сторін, містить відтиски печаток суб`єктів господарювання.

Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину та зазначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі судового рішення, або в силу прямої вказівки закону.

Суду не подано доказів, які б свідчили про визнання недійсними чи розірвання генеральної кредитної угоди №010/08-11/1806 від 17.04.2007р., кредитної угоди №010/08-11/1806-4 від 20.03.2008р., договору поруки №12/08-03/1806 від 27.08.2009р., договору відступлення права вимоги від 07.12.2016р. та договору про припинення зобов`язання від 17 червня 2020 року.

Відтак, на переконання суду, наведене в сукупності свідчить, що зобов`язання ПП "ПРОДІНВЕСТФОНД" за генеральною кредитною угодою №010/08-11/1806 від 17.04.2007р. та кредитною угодою №010/08-11/1806-4 від 20.03.2008р. та договором поруки №12/08-03/1806 від 27.08.2009р. є припиненим.

В даному випадку, суд засвідчує, що укладення між ТОВ "Велнес Груп" та ПП "ПРОДІНВЕСТФОНД" договору про припинення зобов`язання від 17 червня 2020 року свідчить не інакше, як про наявність підстав для задоволення відповідної заяви ПП "ПРОДІНВЕСТФОНД" та визнання в судовому порядку наказу Господарського суду Волинської області від 22.09.2014р. №903/630/14-1 таким, що не підлягає виконанню повністю, в порядку ст. 328 ГПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 4, 18, 232, 234, 235, 328 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву Приватного підприємства "ПРОДІНВЕСТФОНД" від 09.03.2023р. №1/23 про визнання наказу Господарського суду Волинської області від 22.09.2014р. №903/630/14-1 таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

2. Наказ Господарського суду Волинської області від 22.09.2014р. №903/630/14-1 про примусове виконання рішення Господарського суду Волинської області від 10.09.2014р. у справі №903/630/14, визнати таким, що не підлягає виконанню повністю.

Відповідно до ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України, ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Відповідно до ст.ст. 255, 328 ГПК України, ухвала про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. ст. 253, 256, 257 ГПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала підписана 16.03.2023р.

Суддя В. А. Войціховський

ухвалу направити: ПП "ПРОДІНВЕСТФОНД" (); ТОВ "Велнес Груп" (м. Луцьк, вул. Карбишева, 1); ПП "Волвест-М" (смт. Макарів, вул. Дмитра Ростовського, 31/1).