ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2023 р. Справа№ 911/1041/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Шапрана В.В.

Буравльова С.І.

секретар судового засідання - Прокопенко О.В.

учасники справи:

від позивача: Білецька О.М.

від відповідача: Котушенко М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Укрпаркінг-Груп"

на рішення Господарського суду Київської області від 24.11.2022 (повний текст складено 13.12.2022)

у справі №911/1041/22 (суддя Третьякова О.О.)

за позовом Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

до Приватного підприємства "Укрпаркінг-Груп"

про стягнення 120 000,00 грн

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - позивач) до Приватного підприємства "Укрпаркінг-Груп" (далі - відповідач) про стягнення 120000,00 грн, з яких 60000,00 грн штрафу та 60000,00 грн пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що адміністративною колегією Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України за наслідками розгляду справи №125/60/135-рп/к.19 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції було прийнято рішення №60/35-р/к від 23.06.2020, яким було визнано, що Приватне підприємство "Укрпаркінг-Груп" вчинило три порушення, передбачені п.1 ст.50 та п.4 ст.6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів трьох тендерних процедур закупівель, які проводились за допомогою системи "Prozorro", за які накладено штрафи на Приватне підприємство "Укрпаркінг-Груп", які станом на день подання позовної заяви сплачено не було.

Рішенням Господарського суду Київської області від 24.11.2022 у справі №911/1041/22 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Приватного підприємства "Укрпаркінг-Груп" 60000 (шістдесят тисяч) грн 00 коп. штрафу та 60000 (шістдесят тисяч) грн 00 коп. пені, які зарахувати в дохід загального фонду Державного бюджету України з кодом класифікації: 21081100 "Адміністративні штрафи та санкції" на діючий рахунок IBAN УДКСУ за місцем реєстрації боржника.

Рішення суду першої інстанції обґрунтоване тим, що відповідно до ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку, а ураховуючи те, що судом установлено, що станом на день вирішення спору в суді штраф відповідачем не сплачений, отже вимоги позивача про стягнення з відповідача 60000,00 грн штрафу та 60000,00 грн пені є правомірними.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Приватне підприємство "Укрпаркінг-Груп" подало апеляційну скаргу, в якій просило суд скасувати рішення Господарського суду Київської області від 24.11.2022 у справі №911/1041/22 і ухвалити нове рішення, яким позовну заяву задовольнити частково, а саме стягнути з відповідача на користь позивача 60 000, 00 грн штрафу і 600, 00 грн пені, в іншій частині позовних вимог відмовити.

В обґрунтування своєї скарги відповідач зазначав, що судом першої інстанції не повно та неправильно установлено обставини, які мають істотне значення для справи, неповно і невірно досліджено та оцінено докази, допущено неправильне застосування/незастосування норм матеріального та порушено норми процесуального права, що у сукупності призвело до винесення необґрунтованого і невірного по суті оскаржуваного рішення, яке підлягає частковому скасуванню.

Крім того відповідач звертав увагу суду, що період з 24.02.2022 по 01.05.2022 включає в себе 66 днів, АМК України незаконно нараховано пеню на загальну суму 900 грн*66 днів =59400 грн.

Позивач у своєму відзиві на апеляційну скаргу просив суд апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

При цьому позивач зазначав, що скаржник не спростував законних і вмотивованих висновку в суду першої інстанції, викладених в рішенні, та не довів неправильного застосування /незастосування норм матеріального права та порушення судом першої інстанції норм процесуального права, як необхідної передумови для скасування прийнятого рішення. При цьому позивач зазначав, що чинним законодавством про захист економічної конкуренції не передбачено підстав для звільнення суб`єкта господарювання від сплати штрафу та нарахованої пені незалежно від можливості здійснення ним господарської діяльності з тих чи інших причин, в тому числі у зв`язку із введенням воєнного стану на території України.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2023 апеляційну скаргу Приватного підприємства "Укрпаркінг-Груп" у справі №911/1041/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Андрієнко В.В. (головуючий суддя), судді Буравльов С.І., Шапран В.В.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу від 16.01.2023 у зв`язку з перебуванням судді Шапрана В.В. на лікарняному здійснено повторний автоматизований розподіл і сформовано колегію суддів для розгляду справи № 911/1041/22 головуючий суддя - Андрієнко В.В. судді:Буравльов С.І., Пашкіна С.А.

Апеляційна скарга Приватного підприємства "Укрпаркінг-Груп" подана безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2023 витребувано з Господарського суду Київської області матеріали справи № 911/1041/22, які надійшли на адресу суду 02.02.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2023 апеляційну скаргу Приватного підприємства "Укрпаркінг-Груп" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2022 у справі №911/1041/22 залишено без руху, надавши скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині. Попереджено ПП "Укрпаркінг-Груп", що у випадку не усунення в установлений термін недоліків в частині надання доказів сплати судового збору в установлених порядку і розмірі, дану апеляційну скаргу буде повернуто скаржнику, а у випадку не усунення в установлений термін недоліків стосовно надання заяви про поновлення строку - у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Укрпаркінг-Груп" на рішення Господарського суду Київської області від 24.11.2022 у справі №911/1041/22, розгляд справи призначено на 15.03.2023.

Розпорядженням керівника апарату суду від 14.03.2023 № 09.1-08/957/23, було призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №911/1041/22, у зв`язку із звільненням у відставку судді Пашкіної С.А., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, відповідно до Рішення Вищої ради правосуддя від 28.02.2023.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.03.2023 у справі №911/1041/22 для розгляду апеляційної скарги Приватного підприємства "Укрпаркінг-Груп" визначено колегію суддів: головуючий суддя Андрієнко В.В., судді Шапран В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.03.2023 прийнято апеляційну скаргу Приватного підприємства "Укрпаркінг-Груп" до провадження у визначеному складі суддів.

У судове засідання, яке відбулося 15.03.2023 з`явились представники позивача та відповідача.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, колегія суддів після проведення наради у нарадчій кімнаті оголосила вступну та резолютивну частину постанови, якою апеляційну скаргу Приватного підприємства "Укрпаркінг-Груп" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 24.11.202 у справі №911/1041/22, при цьому суд апеляційної інстанції керувався наступним.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом установлено, що 23.06.2020 за результатами розгляду матеріалів справи №125/60/135-рп/к.19 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції адміністративною колегією Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийнято рішення №60/35-р/к (далі - рішення №60/35-р/к від 23.06.2020), яким визнано, що Приватне підприємство "Укрпаркінг-Груп" вчинило три порушення, передбачені п.1 ст.50 та п.4 ст.6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів трьох тендерних процедур закупівель, які проводились за допомогою системи "Prozorro". Пунктами 2, 5 та 8 рішення №60/35-р/к від 23.06.2020 на Приватне підприємство "Укрпаркінг-Груп" накладено три штрафи в розмірі 20000,00 грн кожен штраф, таким загальна сума штрафів становить 60000,00 грн.

Листом від 24.06.2020, копія якого залучена по матеріалів справи, позивач направив відповідачу копію (витяг) прийнятого ним рішення №60/35-р/к від 23.06.2020 та повідомив про необхідність сплати штрафу у двомісячний строк з дня одержання зазначеного рішення.

На підтвердження належного повідомлення відповідача про прийняте рішення №60/35-р/к від 23.06.2020 позивачем надано до матеріалів справи копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №113, з якого убачається отримання цього відправлення відповідачем 15.07.2020.

Відповідач звернувся до Антимонопольного комітету України із заявою про перевірку рішення №60/35-р/к від 23.06.2020.

За результатами перевірки рішення №60/35-р/к від 23.06.2020 Антимонопольним комітетом України було прийнято рішення №792-р від 17.12.2020 "Про перевірку рішення адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 23.06.2020 №60/35-р/к у справі №125/60/135-рп/к.19", яким рішення №60/35-р/к від 23.06.2020 залишено без змін.

Не погодившись із рішенням №60/35-р/к від 23.06.2020 та рішенням Антимонопольного комітету України №792-р від 17.12.2020, відповідач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом про визнання протиправними та скасування вказаних рішень (справа №910/2219/21).

Рішенням Господарського суду м. Києва від 09.07.2021 у справі №910/2219/21, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.11.2021, у задоволенні позовних вимог відповідача про визнання протиправними та скасування рішень відмовлено.

Оскільки відповідач накладені на нього штрафи в установлені законом строк та порядку не оплатив, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Державний контроль за додержанням законодавства про захист економічної конкуренції, захист інтересів суб`єктів господарювання та споживачів від його порушень здійснюються органами Антимонопольного комітету України (п.4 ст.4 Закону України "Про захист економічної конкуренції").

Згідно з ч.2 ст.5 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особи, які чинять або мають намір чинити узгоджені дії, є учасниками узгоджених дій.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження, зокрема: розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції; перевіряти суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції; звертатися до суду з позовами, заявами і скаргами у зв`язку із застосуванням законодавства про захист економічної конкуренції, а також із запитами щодо надання інформації про судові справи, що розглядаються цими судами відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції.

Згідно з ч.5 ст.14 Закону України "Про Антимонопольний комітет України Адміністративна колегія територіального відділення Антимонопольного комітету України має повноваження, зокрема, розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, про надання дозволу, надання попередніх висновків стосовно узгоджених дій, проводити розслідування або дослідження за цими заявами і справами.

Пунктами 1, 6 ч.1 ст.48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про: визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Також відповідно до ч.3 ст.2 Господарського процесуального кодексу України верховенство права є однією із основних засад (принципів) господарського судочинства.

Елементом верховенства права є принцип юридичної визначеності.

Як зазначав Верховний Суд, складовою юридичної визначеності є принцип res judicata. Базове тлумачення принципу res judicata вміщено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 09.11.2004 у справі "Науменко проти України", від 19.02.2009 у справі "Христов проти України", від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватись лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а повноваження судів вищого рівня з перегляду (у тому числі касаційного) мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків. Відхід від res judicate можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, наявності яких у даній справі скаржником не зазначено й не обґрунтовано (п.8.15 постанови Верховного Суду у справі № 910/16505/19 від 11.09.2020).

Відповідно до ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Із рішення Господарського суду м. Києва від 09.07.2021 у справі №910/2219/21, яке набрало законної сили, убачається, що відповідач скористався своїм правом на оскарження рішення №60/35-р/к від 23.06.2020, при цьому рішенням Господарського суду м. Києва від 09.07.2021 у справі №910/2219/21 в задоволенні позовних вимог відповідача про визнання протиправним та скасування рішення №60/35-р/к від 23.06.2020 було відмовлено.

Як було установлено судом, позивач листом від 24.06.2020 направив відповідачу копію (витяг) прийнятого ним рішення №99-р/тк від 26.12.2019 та повідомив про необхідність сплати штрафу у двомісячний строк з дня одержання зазначеного рішення, яке відповідачем отримано 15.07.2020.

Частиною 2 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" унормовано, що рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання.

Згідно з ч.3 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Проте судом було установлено, що відповідач всупереч указаним вимогам закону штраф в загальній сумі 60000,00 грн не сплатив.

Ураховуючи вищенаведені обставини, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення штрафу у розмірі 60000,00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, у зв`язку з порушенням відповідачем строків сплати штрафу, позивач просить суд стягнути з відповідача 60000,00 грн пені, нарахованої за періоди з 18.12.2020 по 07.02.2021, з 10.07.2021 по 15.08.2021, з 04.11.2021 по 19.05.2022 на підставі ч.5 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Відповідно до ч.5 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" унормовано, що за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу.

З матеріалів справи слідує, що в обґрунтування заявленої вимоги позивач посилається на те, що оскільки розмір пені, нарахованої за вказані періоди, складає 257 400,00 грн, у той час як в силу вимог ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України, останнім заявлено вимогу про стягнення пені в межах розміру штрафу, накладеного вищезазначеним рішенням, що становить 60000,00 грн.

Отже, на підставі зазначених норм права та оскільки розмір пені, заявлений позивачем до стягнення, відповідає вимогам установленим ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 60000,00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо доводів відповідача викладених у апеляційній скарзі, про необґрунтованість нарахування пені у розмірі 59 400,00 грн та зокрема нарахування у період з 24.02.2022 по 01.05.2022, колегія суддів зазначає наступне.

Спірні правовідносини сторін у даній справі регулюються законодавством про захист економічної конкуренції, яке не містить норм, які передбачали б правові підстави для звільнення суб`єкта господарювання від відповідальності за вчинення порушення конкурентного законодавства та від сплати нарахованої пені незалежно від можливості здійснення господарської діяльності з тих чи інших причин, у тому числі, у зв`язку з правовим режимом воєнного стану, введеним на території України від 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у відповідності до Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Слід також зазначити, що розмір пені, нарахованої Відділенням за період з 18.02.2020 по 24.02.2022 (до введення воєнного стану в Україні), так чи інакше, вже становив 60 000 гривень, що є максимально можливим розміром пені на суму штрафу, накладеного Рішенням № 60/35-р/к, відповідно до положень частини п`ятої статті 56 Закону № 2210.

Крім того, з дати отримання Підприємством Рішення № 60/35-р/к (15.07.2020) до дати початку військової агресії Російської Федерації проти України минув значний проміжок часу, на протягом якого відповідач мав можливість сплатити накладений штраф як для виконання вимог частини третьої статті 56 Закону № 2210, так і з метою уникнення нарахування пені.

Також колегія суддів зазначає, що накладений на відповідача штраф є видом відповідальності за вчинення правопорушення, а нарахована пеня - способом забезпечення сплати цього штрафу. Нарахування пені в даному випадку не є видом відповідальності за вчинене порушення антиконкурентного законодавства; вказані нарахування застосовані територіальним відділенням Антимонопольного комітету України на підставі Закону та не пов`язані з невиконанням чи неналежним виконанням грошового зобов`язання або зобов`язання щодо сплати податків і зборів, а тому не належать до цивільних правовідносин.

Водночас нарахування та стягнення пені, передбаченої ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", має обов`язковий характер, не потребує прийняття будь-якого рішення органу державної влади про її застосування.

Частиною 7 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Ураховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що оскільки станом на день вирішення спору в суді штраф відповідачем не сплачений, отже вимоги позивача про стягнення з відповідача 60000,00 грн штрафу та 60000,00 грн пені є правомірними, обґрунтованими, документально підтвердженими, відповідачем належним чином не спростованими, а отже, такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", "Серявін та інші проти України" обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтями 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі наявних матеріалів справи колегія суддів установила, що обставини, на які посилається скаржник - Приватне підприємство "Укрпаркінг-Груп" у розумінні статті 86 ГПК України не можуть бути підставою для зміни або скасування рішення Господарського суду Київської області від 24.11.2022 у справі №911/1041/22, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ураховуючи наведене, рішення Господарського суду Київської області від 24.11.2022 у справі №911/1041/22 відповідає матеріалам справи, є законним та обґрунтованим, підстави, передбачені ст.ст. 277-278 ГПК України для його скасування, відсутні.

Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Укрпаркінг-Груп" на рішення Господарського суду Київської області від 24.11.2022 у справі №911/1041/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 24.11.2022 у справі №911/1041/22 залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду Київської області від 24.11.2022 у справі №911/1041/22.

4. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Київської області від 24.11.2022 у справі №911/1041/22 покласти на Приватне підприємство "Укрпаркінг-Груп".

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 23.03.2023.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді В.В. Шапран

С.І. Буравльов