ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2023м. ДніпроСправа № 904/3721/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. за участю секретаря судового засідання Лєшукової Н.М., розглянув спір

за позовом Приватного підприємства "Прайд МК", м. Дніпро

до Дніпровської міської ради, м. Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Департамент економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради, м. Дніпро

про визнання неправомірними дій та визнання повністю виконаним Договору №1481 від 02.09.2020 року

про визнання неправомірними дій та визнання повністю виконаним Договір №1481 від 02.09.2020 року

Представники:

від позивача не з`явився

від відповідача Ревякіна Н.М.

від третьої особи не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство "Прайд МК" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом в якому просить:

- визнати дії Дніпровської міської ради в особі департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради неправомірними в частині додаткової угоди № 2 до Договору про пайову участь на розвиток соціальної та інженерно - транспортної інфраструктури міста Дніпра №1481 від 02.09.2020 року - шляхом визнання додаткової угоди №2 протиправною та такою, що не відповідає Закону України "Про врегулювання містобудівної діяльності";

- визнати повністю виконаним Договір №1481 від 02.09.2020 року про пайову участь на розвиток соціальної та інженерної - транспортної інфраструктури міста Дніпра укладений між Приватним підприємством "Прайд МК" та Дніпровською міською радою в особі департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач не погоджується із збільшенням розміру пайової участі визначену Дніпровською міською радою в особі департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради у листі № 10/15-129 від 06.09.2022, оскільки об`єкт, який зазначений в спірному Договорі, та на який був виданий дозвіл на виконання будівельних робіт № ДП83 від 13.10.2020 був збудований, введений в експлуатацію сертифікатом № ДП 97 від 06.09.2022, а також було укладено додаткову угоду якою було збільшено суму пайового внеску до 1 138 825,47 грн.

На думку позивача, дії Дніпровської міської ради є протиправними, оскільки при складанні додаткової угоди № 2 до спірного Договору, міська рада вийшла за рамки Договору та взяла в розрахунок іншу будівлю, яка не підпадає під дію цього Договору, позивач отримав окремий дозвіл на будівництво № ДП79 від 04.03.2021, яке на даний час ще не введено в експлуатацію.

Оскільки спірним Договором, додатком до Договору, додатковою угодою № 1, якою було змінено величину пайової участі, передбачалось сплата пайової участі саме за об`єкт «Нове будівництво багатофункціонального житлового комплексу», за адресою: просп. Слобожанський, 39Б, вул. Аржанова, 1,3 вул. Новоселівська, 2, м. Дніпро, дозвіл на будівництво якого був виданий Управленням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради за № ДП83 від 13.10.2022, тому включення інших будівель до цього Договору, позивач вважає протиправними діями з боку міської ради.

У відзиві на позов відповідач заперечує проти позовних вимог та вказує про те, що Дніпропетровська міська рада дійсно направила проект додаткової угоди ПП «Прайд МК». Позивачем по справі додаткову угоду не підписано, про результати її розгляду не повідомлено. До господарського суду Дніпропетровська міська рада не зверталась з вимогами, щодо зобов`язання укласти додаткову угоду № 2 до Договору № 1481 від 02.09.2020, таким чином, відповідач вказує про те, що додаткова угода не укладена сторонами.

Крім того, відповідач вважає, що у позивача виник обов`язок, як у замовника будівництва, сплатити величину пайової участі в сумі 1 412 623,72 грн., у зв`язку з будівництвом по 2 черзі будівля 2 по об`єкту будівництва нове будівництво багатофункціонального житлового комплексу за адресою: просп. Слобожанський, 39Б, вул. Аржанова, 1,3, вул. Новоселівська, 2 в м. Дніпрі, з огляду на таке.

Позивач побудував першу чергу будівництва Будівлю-1 (Секція-1), 5697,5 кв.м в т.ч. офіси 162,7 кв.м., у зв`язку з чим Департаментом нараховано кошти пайової участі у сумі 1 138 825,47 грн., які складаються з потужності об`єкта, для якого визначається величина пайової участі 4 716,3 кв.м., інші нежитлові приміщення, функціональне призначення, яких не визначено (вбудовані) 751,6 кв.м., інші нежитлові приміщення, функціональне призначення яких не визначено 58,6 кв. м.

Оскільки, житловому комплексу по просп. Слобожанський, 39-Б, вул. Аржанова, 1,3, вул. Новоселівська, 2 в м. Дніпро не присвоювалась адреса, позивач звернувся до Дніпровської міської ради про прийняття такого рішення.

При розгляді проекту рішення про присвоєння адреси з`ясувалось, що позивачем було побудовано ще одну секцію до житлового комплексу, за яку не сплачено кошти пайової участі, тому департаментом було направлено проект угоди до Договору № 1481 від 02.09.2020.

Також відповідач зазначає про те, що позивачем не доведено, що дозвіл на виконання будівельних робіт від 04.03.2021 № ДП 79 є іншим об`єктом будівництва в житловому комплексі по просп. Слобожанський, 39-Б, вул. Аржанова, 1,3, вул. Новоселівська, 2.

З огляду на викладене, відповідач просить суд у задоволенні позовних вимог ПП «Прайд МК» відмовити в повному обсязі.

У відповіді на відзив позивач з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позов не погоджується, з огляду на таке.

Відповідач, за незрозумілими причинами та невідомо на підставі яких нормативно-правових актів прив`язує будівництво об`єктів будівництва до отримання позивачем містобудівних умов та обмеження для проектування об`єкта будівництва від 09.09.2020.

Позивач, під час подання позовної заяви зазначив, про те, що на об`єкти будівництва видавались окремі дозволи на будівництва № ДП 83 від 13.10.2020 та № ДП 79 від 04.03.2021, та відповідно всі інші дозвільні, будівельні документи видавались окремо на кожний об`єкт будівництва.

Таким чином, позивач вважає, що відповідачем не доведено належними, допустимими доказами про те, що об`єкти будівництва, які будуються за різною дозвільною, проектною, технічною та будівельною документацією.

Враховуючи, що стаття 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» була виключена, а порядок № 5/14 від 29.07.2011 був розроблений міською радою для визначення порядку та розмірів пайової участі на підставі статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», яка була виключена, у зв`язку з чим позивач вважає, що у відповідача не має повноважень, а спосіб, який обрали для збільшення розмірі пайової участі не передбачений жодним законом України.

Ухвалою від 31.10.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 21.11.2022.

Ухвалою суду від 21.11.2022 залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Департамент економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради; відкладено підготовче засідання до 20.12.2022.

20.12.2022 до канцелярії суду позивачем подано клопотання про долучення доказів.

Ухвалою суду від 20.12.2022 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 31.01.2023 та відкладено підготовче засідання до 10.01.2023, з подальшим його відкладенням до 31.01.2023.

Під час підготовчого провадження господарським судом вирішені питання, визначені частиною 2 статті 182 ГПК України, у зв`язку з чим господарський суд завершив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 21.02.2023 про що постановив ухвалу.

Ухвалою суду від 21.02.2023 розгляд справи відкладався до 07.03.2023.

У судове засідання, що відбулося 07.03.2023 представники позивача та третьої особи не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

07.03.2023 у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (стаття 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, заслухавши пояснення представника відповідача, господарський суд,

УСТАНОВИВ:

Предметом доказування у справі є обставини щодо наявності/відсутності підстав для визнання неправомірними дій відповідача в частині додаткової угоди №2 до договору №1481 від 02.09.2020, шляхом визнання її протиправною, а також наявність чи відсутність підстав для визнання повністю виконаним договору №1481 від 02.09.2020.

Як вбачається з матеріалів справи, між Приватним підприємством "Прайд МК" та Дніпровською міською радою в особі Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради було укладено Договір № 1481 від 02.09.2020 про пайову участь на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Дніпра.

Відповідно до п. 1.1 Договору, його предметом є здійснення оплати Забудовником величини пайової участі на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Дніпра шляхом перерахування грошових коштів до спеціального фонду міського бюджету по об`єкту : «Нове будівництво багатофункціонального житлового комплексу», за адресою: просп. Слобожанський, 39Б, вул. Аржанова, 1,3, вул. Новоселівська, 2.

Згідно з п. 2.1 Договору, величина пайової участі згідно з розрахунком становить: 900 217,74 грн. (без ПДВ).

Кошти пайової участі сплачуються в повному обсязі єдиним платежем або частинами за графіком, який є невід`ємною частиною даного договору (п. 2.2 Договору).

Додатковою угодою № 1 сторони погодили величину пайової участі у сумі 1 138 825,47 грн. (без ПДВ).

Відповідно до графіку сплати сторони погодили: підлягає сплаті протягом п`яти робочих днів з моменту укладання договору 270 065,32 грн.; підлягає сплаті до прийняття об`єкта в експлуатацію 868 760,15 грн.

Приватне підприємство "Прайд МК" сплатило пайову участь у розмірі 270 065,32 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 488 від 02.09.2020 на суму 270 065,32 грн.

09.09.2020 Департаментом економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради було затверджено Містобудівні умови та обмеження для проектування об`єктів будівництва «будівництво багатофункціонального житлового комплексу просп. Слобожанський, 39Б, вул. Аржанова, 1,3, вул. Новоселівська, 2, м. Дніпро».

Позивачем 13.10.2020 отримано дозвіл на виконання будівельних робіт № ДП83 на «будівництво багатофункціонального житлового комплексу просп. Слобожанський, 39Б, вул. Аржанова, 1,3, вул. Новоселівська, 2, м. Дніпро».

11.08.2022 було створено Акт готовності об`єкта до експлуатації (реєстраційний номер в ЄДЕССБ: АС01:0448-0895-6621-7307).

На підставі вищевказаного Акту, Управління державного архітектурно будівельного контролю Дніпровської міської ради видало сертифікат № ДП 97 від 06.09.2022, яким засвідчило відповідність закінченого будівництвом об`єкта (черги, окремого пускового комплексу) проектної документації та підтверджується його готовність до експлуатації.

Після завершення будівництва, Приватне підприємство "Прайд МК" сплатило пайову участь у розмірі 868 760,15 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 247 від 01.09.2022.

Звертаючись з даним позовом позивач вказує про те, що останнім загалом було сплачено пайовий внесок за спірним Договором у загальній сумі 1 138 825,47 грн., проте від Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради до Приватного підприємства "Прайд МК" надійшов лист № 10/15-129 від 06.09.2022 про збільшення розміру пайової участі та два примірники додаткової угоди № 2 для внесення змін до спірного Договору, в частині зміни величини пайової участі до 2 551 449,19 грн.

Позивач не погоджується із збільшенням розміру пайової участі яка визначена Дніпровською міською радою в особі департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради у додатковій угоді № 2 до спірного Договору, оскільки об`єкт, який зазначений в спірному Договорі, та на який був виданий дозвіл на виконання будівельних робіт № ДП83 від 13.10.2020 був збудований, введений в експлуатацію сертифікатом № ДП 97 від 06.09.2022, а також було укладено додаткову угоду якою було збільшено суму пайового внеску до 1 138 825,47 грн.

На думку позивача, дії Дніпровської міської ради є протиправними, оскільки при складанні додаткової угоди № 2 до спірного Договору, міська рада вийшла за рамки Договору та взяла в розрахунок іншу будівлю, яка не підпадає під дію цього Договору, з огляду на те, що позивач отримав окремий дозвіл на будівництво № ДП79 від 04.03.2021, яке на даний час ще не введено в експлуатацію.

Оскільки спірним Договором, додатком до Договору, додатковою угодою № 1, якою було змінено величину пайової участі, передбачалось сплата пайової участі саме за об`єкт «Нове будівництво багатофункціонального житлового комплексу», за адресою: просп. Слобожанський, 39Б, вул. Аржанова, 1,3 вул. Новоселівська, 2, м. Дніпро, дозвіл на будівництво якого був виданий Управленням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради за № ДП83 від 13.10.2022, тому включення інших будівель до цього Договору, позивач вважає протиправними діями з боку міської ради.

З огляду на викладені обставини, позивач звернувся до господарського суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Стосовно вимог позивача в частині визнання дій Дніпровської міської ради в особі департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради неправомірними в частині додаткової угоди № 2 до Договору про пайову участь на розвиток соціальної та інженерно - транспортної інфраструктури міста Дніпра №1481 від 02.09.2020 року - шляхом визнання додаткової угоди №2 протиправною та такою, що не відповідає Закону України "Про врегулювання містобудівної діяльності", господарський суд зазначає таке.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).

Вказані норми матеріального права визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Разом з цим, приписами процесуального права також визначено (стаття 4 Господарського процесуального кодексу України), що юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

З огляду на вказані положення статті 4 Господарського процесуального кодексу України і статей 15, 16 Цивільного кодексу України підставою для захисту цивільного права чи охоронюваного законом інтересу є його порушення, невизнання чи оспорення.

Задоволення судом позову можливе лише за умови доведення позивачем обставин щодо наявності у нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу), а також порушення (невизнання, оспорення) цього права відповідачами з урахуванням належно обраного способу судового захисту.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, який одночасно становить спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу (частина друга статті 45 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту.

Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 912/1856/16, від 24.12.2019 у справі № 902/377/19).

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові (правові висновки Верховного Суду у постановах від 14.08.2018 у справі № 910/1972/17, від 23.05.2019 у справі № 920/301/18, від 25.06.2019 у справі № 922/1500/18, від 24.12.2019 у справі № 902/377/19).

Звертаючись до суду з позовом позивач вказує про те, що дії Дніпровської міської ради є протиправними, оскільки при складанні додаткової угоди № 2 до спірного Договору, міська рада вийшла за рамки Договору та взяла в розрахунок іншу будівлю, яка не підпадає під дію цього Договору, з огляду на те, що позивач отримав окремий дозвіл на будівництво № ДП79 від 04.03.2021, яке на даний час ще не введено в експлуатацію

Пунктом 6.1 спірного Договору сторони погодили, що внесення змін та/або доповнень до даного Договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін, шляхом укладання додаткової угоди, що є невід`ємною частиною цього Договору.

Господарський суд звертає увагу на те, що підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Як вбачається з матеріалів справи, додаткова угода № 2 до спірного договору між сторонами не підписана.

В матеріалах справи наявні докази тільки на підтвердження того факту, що відповідачем на адресу позивача надсилався проект додаткової угоди № 2 для її погодження та підписання, будь-яких інших доказів на підтвердження того, що між сторонами укладено спірну додаткову угоду матеріали справи не містять.

Таким чином, сторони у додатковій угоді № 2 згоди щодо зміни істотних умов спірного договору не досягли, тобто, додаткова угода № 2 є неукладеною, та такою, що не відбулася, а наведені в ній умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Отже, правочин, який не вчинено (додаткова угода, яка не укладена), не може бути протиправним.

Крім того, звертаючись до суду з позовом, позивачем не зазначено конкретних фактів порушення його майнових прав та інтересів внаслідок надсилання відповідачем на його адресу проекту додаткової угоди № 2 до спірного Договору та не доведено, що в результаті визнання таких дій неправомірними його права будуть захищені та відновлені.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено порушення його права чи охоронюваного законом інтересу відповідачем на момент звернення до господарського суду та відповідно необхідність його відновлення, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача стосовно визнання повністю виконаним Договір №1481 від 02.09.2020 року про пайову участь на розвиток соціальної та інженерної - транспортної інфраструктури міста Дніпра укладений між Приватним підприємством "Прайд МК" та Дніпровською міською радою в особі департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради, господарський суд зазначає наступне.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом.

Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Під ефективним способом необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

З огляду на те, що позивачем не доведено порушення його права чи охоронюваного законом інтересу відповідачем на момент звернення до господарського суду та відповідно необхідність його відновлення, а також зважаючи на те, що такого способу захисту як визнання повністю виконаним договору чинним законодавством України не передбачено, господарський суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту в частині визнання повністю виконаним договору є не ефективним в тих відносинах між сторонами, що складися в даному випадку, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для задоволення позову в цій частині.

З огляду на викладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 129, 165, 221, 233, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Приватного підприємства "Прайд МК" до Дніпровської міської ради про визнання неправомірними дій та визнання повністю виконаним Договору №1481 від 02.09.2020 року відмовити.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 17.03.2023.

Суддя І.Ф. Мельниченко