ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в задоволенні скарги

13.03.2023м. ДніпроСправа № 904/3455/22

За скаргою Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" на рішення та бездіяльність приватного виконавця Ванжи Олександра Володимировича

у справі:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Екомет Плюс" (49044, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Володимира Моссаковського, буд. 6-А, кв. 1-А, ідентифікаційний код 32351313)

до Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" (53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 310, ідентифікаційний код 00186520)

про стягнення 6 809 634,05 грн. заборгованості за поставлений товар, 853 553,96 грн. пені, 104 533,56 грн. 3% річних, 844 106,93 грн. інфляційних втрат

Суддя Бондарєв Е.М.

За участю секретаря судового засідання Найдьонов Є.О.

Представники:

Від позивача (стягувача): не з`явився

Від відповідача (боржника-скаржника) Кочура С.В., довіреність,

Приватний виконавець: Ванжа О.В., службове посвідчення

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/3455/22 від 11.01.2023 позов задоволено частково, закрито провадження у справі №904/3455/22 в частині стягнення 200 000,00 грн. заборгованості та стягнуто з Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Екомет Плюс" 6 609 634,05 грн. заборгованості за поставлений товар, 426 776,98 грн. пені, 104 533,56 грн. 3% річних, 844 106,93 грн. інфляційних втрат, витрати по сплату судового збору у сумі 129 177,43 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 15 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2023 заяву Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" про відстрочення виконання рішення суду від 11.01.2023 у справі №904/3455/22 задоволено частково, відстрочено виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2023 у справі №904/3455/22 до 11.04.2023.

На виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/3455/22 від 11.01.2023 видано 10.02.2023 наказ про примусове виконання.

До суду 17.02.2023 Акціонерним товариством "Нікопольський завод феросплавів" подана скарга на рішення та бездіяльність приватного виконавця Ванжи Олександра Володимировича якою просить суд:

1) постанову про відкриття виконавчого провадження від 13.02.2023 ВП № 71028040, винесену приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжи О.В. з примусового виконання наказу № 904/3455/22, виданого 10.02.2023 Господарським судом Дніпропетровської області - визнати неправомірною;

2) постанову про арешт коштів боржника від 13.02.2023 у ВП № 71028040, винесену приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжи О.В. з примусового виконання наказу № 904/3455/22, виданого 10.02.2023 Господарським судом Дніпропетровської області - визнати неправомірною;

3) постанову про арешт майна боржника від 13.02.2023 у ВП № 71028040, винесену приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжи О.В. з примусового виконання наказу № 904/3455/22, виданого 10.02.2023 Господарським судом Дніпропетровської області - визнати неправомірною;

4) постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 13.02.2023 у ВП №71028040, винесену приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжи О.В. з примусового виконання наказу №904/3455/22, виданого 10.02.2023 Господарським судом Дніпропетровської області - визнати неправомірною;

5) постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 13.02.2023 у ВП № 71028040, винесену приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжи О.В. з примусового виконання наказу №904/3455/22, виданого 10.02.2023 Господарським судом Дніпропетровської області - визнати неправомірною;

6) бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжи О.В. з неповернення наказу №904/3455/22, виданого 10.02.2023 Господарським судом Дніпропетровської області, стягувачу - визнати неправомірною;

7) зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжи О.В. повернути виконавчий документ стягувачу на підставі п.8 ч. 1 ст. 37 Закону "Про виконавче провадження".

Скарга обґрунтована тим, що 15.02.2023 до приватного виконавця представником боржника засобами електронної пошти на офіційну адресу приватного виконавця Ванжи О.В. з накладенням ЕЦП направлено заяву про повернення виконавчого документу стягувачу та зупинення виконавчого провадження №71028040. До цієї заяви було додано ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2023 у справі № 904/3455/22 про відстрочення виконання рішення суду до 11.04.2023, на виконання якого виконавцем відкрито виконавче провадження № 71028040. Приватний виконавець 15.02.2023 виніс постанову про зупинення виконавчих дій, у зв`язку з отриманням ухвали від 26.01.2023 про відстрочення виконання рішення. У цій постанові він зазначив, що на думку виконавця повноваження щодо зупинення вчинення виконавчих дій та повернення виконавчого документа стягувачу - є дискреційними повноваженнями виконавця, а тому ним прийнято рішення лише про зупинення виконавчих дій без повернення виконавчого документу стягувачу, як того вимагає ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Скаржник вважає рішення приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжи О.В. з відкриття 13.02.2023 виконавчого провадження ВП №71028040 з примусового виконання наказу, виданого 10.02.2023 Господарським судом Дніпропетровської області в справі №904/3455/22, застосування заходів примусового виконання у вигляді арешту, стягнення інших сум стягнення в межах виконавчого провадження (винагорода виконавця, витрати виконавчого провадження), а також неповернення цього наказу стягувачу, неправомірними.

Також скаржник зазначає, що оскільки Акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" знаходиться на території Нікопольської міської громади, то дії та постанови про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна, грошових коштів боржника у банках, прийняті виконавцями після 19.08.2022, з урахуванням Наказу Мінрінтеграції від 23.12.2022 №309 "Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією", затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, є протиправними та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства України.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.02.2023 призначено скаргу до розгляду у судовому засіданні на 06.03.2023 о 10:00 год.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.03.2023 заяву Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" про виправлення помилки в наказі господарського суду від 10.02.2023 задоволено частково, виправлено помилку в тексті наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2023 №904/3455/22 вказавши дійсний строк для пред`явлення наказу до виконання 12.04.2026, в решті вимог про виправлення помилки в наказі відмовлено.

До суду 06.03.2023 приватним виконавцем Ванжою О.В. подано відзив на скаргу яким просить суд відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі посилаючись на те, що підстави для повернення стягувачу виконавчого документу без прийняття до виконання відсутні. Також приватний виконавець зазначає, що за результатами розгляду заяви адвоката, представника АТ "Нікопольський завод феросплавів" (боржника) - Добровольського А.Т. від 15.02.2023 за вих.№5-4016 про повернення виконавчого до стягувачу та зупинення виконавчих дій, що аргументована винесенням Господарським судом Дніпропетровської області ухвали від 26.01.2023 справі № 904/3455/22 про відстрочення виконання судового наказу, 15.02.2023 зупинено вчинення виконавчих дій, про що винесена відповідна постанова. Вищенаведеною постановою зупинено вчинення виконавчих дій до закінчення строку дії зазначених обставин, а саме до закінчення визначеного в ухвалі Господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2022 по справі №904/3455/22 про відстрочення виконання судового наказу, тобто до 11.04.2023.

Таким чином, приватний виконавець стверджує, що всі дії у виконавчому провадженні №71028040 проведені останнім у відповідності до вимог чинного законодавства, тому відкриття виконавчого провадження та вчинення приватним виконавцем, який не перебуває на території проведення воєнних (бойових) дій, оточення (блокування), примусових заходів звернення стягнення на кошти боржника не мають жодних законних заборон для їх вчинення з метою виконання рішення суду.

Також стягувачем 06.03.2023 до суду подані заперечення на скаргу на рішення та бездіяльність приватного виконавця в яких зазначає, що жодних заходів примусового виконання рішення на території Нікопольської міської громади приватним виконавцем Ванжа О.В. не вчинялись, а відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем, який не перебуває на території проведення воєнних (бойових) дій, оточення (блокування), не має жодних законних заборон для їх вчинення з метою виконання рішення суду. На даний час, права АТ "Нікопольський завод феросплавів" жодним чином не порушені, оскільки виконавче провадження № 71028040 зупинене, виконавчі дії виконавцем не проводяться. На сьогоднішній день, залишаються порушеними лише права стягувача - ТОВ "Екомет плюс", оскільки ухвалене господарським судом рішення вже майже 2 місяці не виконується.

На електрону пошту суду 13.03.2023 надійшли пояснення скаржника в якій зазначає, що оскаржувані постанови про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна та коштів боржника, стягнення винагороди та сум витрат за виконавчим провадженням винесені необґрунтовано і передчасно, а тому підлягають визнанню господарським судом неправомірними. Доводи скаржника при цьому підтверджуються судовою практикою, зокрема, згідно постанови Верховного Суду віл 22.02.2023 по справі №908/2287/17.

Відповідно до частини 1 статті 12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відтак, органи судової влади здійснюють правосуддя, навіть в умовах воєнного стану.

Так, розпорядженням голови Господарського суду Дніпропетровської області № 34 від 28.03.2022 "Про роботу суду в умовах воєнного стану" відповідно до ст. 24 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", у зв`язку із запровадженням 24 лютого 2022 року на території України воєнного стану Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні"" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ та рішення Ради суддів України від 24 лютого 2022 року № 9, з метою недопущення випадків загрози житло, здоров`ю та безпеці відвідувачів і працівників суду, встановлено в Господарському суді Дніпропетровської області особливий режим роботи суду.

З метою дотримання правил безпеки в період воєнного стану з урахуванням положень чинного законодавства з 28.03.2022 розгляд справ Господарським судом Дніпропетровської області в судових засіданнях здійснюватиметься в таких випадках:

- за наявності заяв усіх учасників процесу про можливість забезпечення участі представників у судовому засіданні;

- письмової згоди від усіх учасників судового провадження про розгляд справи без їх участі;

- за наявності заяв від усіх учасників процесу про розгляд справ в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою будь яких технічних засобів, зокрема, власних.

Суд з метою належного виконання свого процесуального обов`язку щодо розгляду справи по суті, керується п.10 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, що кореспондується із ст. 129 Конституції України, за якою однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

У відповідності до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до частини першої ст. 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (частина друга ст. 342 Господарського процесуального кодексу України).

Господарський суд, заслухавши пояснення представників сторін та приватного виконавця, дослідивши надані боржником, стягувачем та приватним виконавцем докази на підтвердження вимог та заперечень, оцінивши такі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі документів, дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги, з огляду на таке.

Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжою Олександром Володимировичем 13.02.2023 в порядку ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження" винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 71028040 з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2023 по справі №904/3455/22.

Того ж дня, приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжою Олександром Володимировичем до вимог статей 3, 40, 45 Закону України "Про виконавче провадження" винесена постанова про стягнення з боржника основної винагороди: ВП № 71028040, про стягнення основної винагороди в сумі 812 922,89 грн.

Також 13.02.2023 відповідно до статті 42 Закону України "Про виконавче провадження" приватним виконавцем винесена постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження: ВП № 71028040 про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 500 грн.

13 лютого 2023 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, в межах суми стягнення з урахуванням основної винагороди та витрат виконавчого провадження в сумі 8 942 651,84 грн., яку для виконання направлено (та безпосередньо вручено під підпис) до банківських установ та для відома сторонам. Також з метою безакцептного списання коштів, приватним виконавцем підготовлені платіжні вимоги, які також направлені до банківських установ та деякі вручені під підпис 13-15 лютого 2023 року.

Приватний виконавець, за результатами розгляду заяви адвоката, представника АТ "Нікопольський завод феросплавів" (боржника) - Добровольського А.Т. від 15.02.2023 за вих.№5-4016 про повернення виконавчого до стягувачу та зупинення виконавчих дій, що аргументована винесенням Господарським судом Дніпропетровської області ухвали від 26.01.2023 справі № 904/3455/22 про відстрочення виконання судового наказу, 15.02.2023 зупинено вчинення виконавчих дій, про що винесена відповідна постанова. Вищенаведеною постановою зупинено вчинення виконавчих дій до закінчення строку дії зазначених обставин, а саме до закінчення визначеного в ухвалі Господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2022 по справі №904/3455/22 про відстрочення виконання судового наказу, тобто до 11.04.2023.

Закон України "Про виконавче провадження" є спеціальним законом, який регулює порядок вчинення виконавчих дій, при цьому детально дії виконавців під час вчинення виконавчих дій регламентуються Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 №512/5, яка визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню.

Пункти 4 та 5 розділу III цієї Інструкції регламентують дії виконавця, які передують відкриттю виконавчого провадження.

Так, виконавчий документ повертається без прийняття до виконання у випадках, передбачених частиною четвертою статті 4 Закону, про що орган державної виконавчої служби або приватний виконавець надсилає стягувачу повідомлення протягом трьох робочих днів з дня пред`явлення виконавчого документа. У разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Частиною 4 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено підстави для повернення стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання, а саме: рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; боржника визнання банкрутом; Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; юридичну особу - боржника припинено; виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю; Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку.

Згідно абзацу 15 пункту 10-2 Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження2 забороняється відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, а також прилеглих до неї територій.

Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 26.08.2022 № 193 Нікопольська міська громада знаходиться в Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блокуванні).

Відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" та з метою приведення нормативно-правових актів у відповідність до вимог чинного законодавства наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2022 №512/5 затверджена Інструкція з організації примусового виконання рішень.

Відкриття та виконання рішень щодо боржників, які розташовані (зареєстровані) на території, яка включена до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), може здійснюватися, якщо орган державної виконавчої служби змінив територію розташування.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України (частина 3, 6 статті 25 Закону "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів").

У приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжи Олександри Володимировича (посвідчення Міністерства юстиції України № 0326 від 29.03.2019) наявне право здійснювати виконання виконавчих документів, місце виконання яких знаходиться у межах Дніпропетровської області. При цьому, офіс приватного виконавця знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Самарського Якова, 6, що відноситься до територіальної громади міста Дніпра, яка не внесена до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окпації, оточенні (блокуванні).

Абзацом другим частини другої статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Згідно з частиною третьою цієї статті Закону України "Про виконавче провадження", виконання рішення, яке зобов`язує боржника вчинити певні дії, здійснюється виконавцем за місцем вчинення таких дій.

Частиною четвертою статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону України "Про виконавче провадження"здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подавання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності, тощо.

Згідно ч. 1 ст.5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною 1 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Отже, дії приватного виконавця Ванжи Олександра Володимировича в рамках виконавчого провадження № 71028040 є правомірними, вчиненими у повній відповідності з нормами чинного законодавства, а скарга є необґрунтованою та безпідставною.

У п.43 рішення Європейського суду від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Тобто, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судового рішення не призводить до відновлення порушеного права. Відсутність у сторони можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, є втручанням у право сторони на мирне володіння майном, що є порушенням першого пункту статті 1 Першого протоколу Конвенції.

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом, з чим погодився і Конституційний Суд України в абзаці одинадцятому підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 11.03.2011 року № 2-рп/2011.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги скарги Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів":

1) постанову про відкриття виконавчого провадження від 13.02.2023 ВП № 71028040, винесену приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжи О.В. з примусового виконання наказу № 904/3455/22, виданого 10.02.2023 Господарським судом Дніпропетровської області - визнати неправомірною;

2) постанову про арешт коштів боржника від 13.02.2023 у ВП № 71028040, винесену приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжи О.В. з примусового виконання наказу № 904/3455/22, виданого 10.02.2023 Господарським судом Дніпропетровської області - визнати неправомірною;

3) постанову про арешт майна боржника від 13.02.2023 у ВП № 71028040, винесену приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжи О.В. з примусового виконання наказу № 904/3455/22, виданого 10.02.2023 Господарським судом Дніпропетровської області - визнати неправомірною;

4) постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 13.02.2023 у ВП №71028040, винесену приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжи О.В. з примусового виконання наказу №904/3455/22, виданого 10.02.2023 Господарським судом Дніпропетровської області - визнати неправомірною;

5) постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 13.02.2023 у ВП № 71028040, винесену приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжи О.В. з примусового виконання наказу №904/3455/22, виданого 10.02.2023 Господарським судом Дніпропетровської області - визнати неправомірною;

6) бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжи О.В. з неповернення наказу №904/3455/22, виданого 10.02.2023 Господарським судом Дніпропетровської області, стягувачу - визнати неправомірною;

7) зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжи О.В. повернути виконавчий документ стягувачу на підставі п.8 ч. 1 ст. 37 Закону "Про виконавче провадження",

такими, що не підлягають задоволенню.

За приписами ст.343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 78 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Керуючись ст. ст. 232 - 236, 342 - 345 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" на рішення та бездіяльність приватного виконавця Ванжи Олександра Володимировича.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення - 13.03.2023, але може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 254 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Дата складення повного тексту ухвали - 17.03.2023.

Суддя Е.М. Бондарєв