УХВАЛА

м. Київ

16.03.2023Справа № 910/3679/23

Суддя Сівакова В.В., розглянувши

позовну заяву Благодійної організації "Благодійний Фонд "Добробут ХХІ Століття"

до 1) Київської міської ради

2) Головного управління Держгеокадастру у м.Києві

про визнання протиправною та скасування державної реєстрації

ВСТАНОВИВ:

09.03.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Благодійної організації "Благодійний Фонд "Добробут ХХІ Століття" до Київської міської ради та Головного управління Держгеокадастру у м. Києві про

визнання протиправною та скасування державної реєстрації земельних ділянок з кадастрвими номерами :75:213:0100 та :75:213:0101 та записи в Державному земельному кадастрі та поземельній книзі про державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами :75:213:0100 та :75:213:0101;

зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у м. Києві поновити запис у Державному земельному кадастрі про державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :75:213:0007, скасований кадастровий номер :75:213:0007 та поновити запис у поземельній книзі щодо земельної ділянки під кадастровим номером :75:213:0007, загальною площею 1,6199 га, що розташована за адресою: м. Київ, вул. І.Крамського, 10.

Позовна заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Згідно з приписами п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Виходячи з аналізу вимог ст. 172 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обов`язок позивача направити відповідачу копії доданих до позовної заяви документів не залежить від того чи є у наявності у відповідача дані документи. При цьому законодавець визначив необхідність здійснення позивачем відправлення документів з описом вкладення, оскільки останній підтверджує зміст відправлення.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст. 7 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

З наданих позивачем описів вкладень у цінний лист від 09.03.2023 вбачається, що відповідачу-1 та відповідачу-2 надіслано "1. Позовна заява БО «БФ» Добробут ХХІ століття» про визнання протиправною та скасування державної реєстрації земельних ділянок та зобов`язання поновити запис про земельну ділянку з додатками" без зазначення вичерпного переліку документів, які були направлені відповідачу, що позбавляє суд можливості перевірити факт дотримання заявником вимог ст. 172 ГПК України та достовірно встановити направлення відповідачам саме доданих до неї документів, а не іншої кореспонденції.

Таким чином, позивачем не надано належних доказів надсилання копії позовної заяви і доданих до неї документів відповідачам у відповідності із ст.ст. 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п.п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі - 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом 01.01.2022 встановлено у розмірі 2.684,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Фактично позивачем пред`явлено три вимоги немайнового характеру, які мають бути оплачені судовим збором в загальному розмірі 8.052,00 грн (2.684,00 грн х 3 вимоги).

Проте, позивачем в якості доказів судового збору подано платіжні інструкції № 15 та № 16 від 06.03.2023 про сплату судового збору лише в розмірі 5.368,00 грн.

Таким чином, позивачем судовий збір не доплачено в розмірі 2.684,00 грн.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява має містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Згідно з ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивач в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог посилається на ряд обставин та наводить перелік документів у додатку до позовної заяви.

Частиною другою статті 91 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (ч. 4 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 5.26 Вимог до оформлення документів ДСТУ 4163:2020, прийнятих та наданих чинності наказом Державного підприємства "Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації; сертифікації та якості" від 01.07.2020 № 144 (далі - ДСТУ 4163:2020), відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів "Згідно з оригіналом" (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки "Для копій". Відмітку про засвідчення копії документа проставляють нижче реквізиту "Підпис" на лицьовому боці останнього аркуша копії документа.

Позивачем подано до суду згруповані додатки документів, які прошиті, пронумеровані та містять на зворотній сторінці останнього аркушу напис: «Згідно з оригіналом», 09.03.2023р. Прошито, пронумеровано та скріплено печаткою на 226 аркушах.

Проте, в порушення наведених вимог, позивачем не зазначено найменування посади та відсутній особистий підпис особи, яка засвідчує подані копії.

Таким чином, додані до позовної заяви документи не засвідчені належним чином.

Крім того, до позовної заяви подано копію договору № 1 про спільну діяльність від 28.12.2000 неналежної якості, зміст якої неможливо прочитати.

Згідно зі ст. 80 Господарського процесуального кодексу України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. При цьому слід звернути увагу, що у відповідності до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України суд з власної ініціативи не може збирати докази, що стосуються предмета спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам господарського процесуального законодавства, суд вважає необхідним залишити позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 162, 164, 172, 174 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання

- доказів надіслання відповідачам копії позовної заяви і доданих до неї документів із зазначенням назви документа, його номеру та дати;

- доказів сплати судового збору у розмірі 2.684,00 грн;

- надати якісні належним чином засвідчені копії документів, доданих до позовної заяви.

Попередити позивача, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набрала чинності 16.03.2023 та оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Сівакова