ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" березня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/3261/22
Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.

при секретарі судового засідання Редько А.Г.

розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження

справу № 916/3261/22

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕФТЬТРАНС"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВЕРЛАСТ"

про стягнення 288 175, 51 грн.

за участю представників:

від позивача: Шередека С.М. ордер серія ВЕ №1075807 від 25.11.2022;

від відповідача: Наумова І.Ф. ордер серія ВН №1216715 від 02.01.2023.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "НЕФТЬТРАНС" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВЕРЛАСТ" боргу у сумі 288 175, 51 грн., який складається: 138 995, 38 грн. - збитки завдані внаслідок невиконання договірних зобов`язань; 12 685, 49 грн. - 3 % річних; 136 494, 64 грн. - сума інфляційних втрат, а також витрат по сплаті судового збору у розмірі 4 322, 63 грн.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

06.12.2022 господарським судом Одеської області постановлено ухвалу, якою прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 11.01.2023 об 11:00, із повідомленням учасників справи про підготовче засідання.

Під час підготовчого провадження сторонами надано до суду:

відзив на позовну заяву за вх.№651/23 від 09.01.2023;

відповідь на відзив за вх.№305/23 від 05.01.2023;

заперечення на відповідь на відзив за вх.№3723/23 від 07.02.2023;

клопотання позивача про долучення доказів за вх.№4431/23 від 13.02.2023;

У підготовчому засіданні 11.01.2023, за відсутності представників сторін, судом постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, та якою продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та підготовче засідання відкладено на 15.02.2023р. о 10:20, із повідомленням учасників справи про підготовче засідання.

15.02.2023 у підготовчому засіданні 15.02.2023, за участю представника відповідача, судом постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, та якою закрито підготовче провадження та призначено судове засідання щодо розгляду справи по суті на 02.03.2023р. о 10:20, із викликом учасників справи.

У судовому засіданні щодо розгляду справи по суті 02.03.2023, за участю представника відповідача, судом постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, та якою у судовому засіданні щодо розгляду справи по суті оголошено перерву до 15.03.2023р. о 14:00, із викликом учасників справи у судове засідання.

Під час розгляду справи по суті до суду надано:

заяву позивача про розгляд справи без участі представника позивача за вх.№6504/23 від 01.03.2023

заяву позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції за вх.№7398/23 від 08.03.2023

заяву відповідача про долучення доказів за вх.№7839/23 від 13.03.2023

заперечення позивача на клопотання (заяву) за вх.№7760/23 від 13.03.2023

У судовому засіданні 15.03.2023, за участю представників сторін, судом на підставі ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Стислий виклад позиції позивача:

- 09.12.2021 ТОВ «НЕФТЬТРАНС» уклало з ТОВ «ЕВЕРЛАСТ» Договір купівлі-продажу № КП-110-21, згідно якого Продавець зобов`язався виготовити та передати у власність Покупця Товар, передбачений п. 1.2. даного Договору, а Покупець прийняти та здійснити повну оплату відповідно до умов даного Договору (п.1.1. Договору). Пунктом 1.2. Договору визначено Товар: транспортний засіб (ТЗ) - напівпричіп-цистерна для перевезення світлих нафтопродуктів 30 м3 6 секцій код УКТЗЕД 8716, код ДОПОГ LGBF 2022 року випуску. Особливістю вказаного Договору було те, що згідно із п. 1.3. Договору Продавець зобов`язався виготовити Товар на підставі узгодженого Сторонами Технічного Завдання за усним чи письмовим Замовленням Покупця. Причому, згідно п. 1.4. цього Договору Продавець гарантував, що Товар має бути новим, вільним від будь-яких зобов`язань, не знаходиться в заставі під арештом, не бути об`єктом спорів або вимог з боку третіх осіб. Розділом 2 цього Договору Сторонами було узгоджено суму договору і порядок розрахунків;

- відповідно до п. 2.1. Договору оплата в рамках цього Договору здійснюється в національній валюті України - Гривні в безготівковому порядку шляхом перерахунку суми платежу по кожному із етапів оплати (пп. 2.5.1. - 2.6.4.), встановленої в Євро по курсу НБУ на день виставлення рахунку. Згідно п. 2.2. цього Договору рахунки на оплату надсилаються Покупцю за допомогою електронної пошти вказаної в п. 3.6. Договору, при цьому моментом їх виставлення/ отримання є дата вказана в рахунку. В пункті 2.3. цього Договору Сторонами була погоджена сума Договору, яка дорівнювала 1 603 106,58 грн., у т.ч. ПДВ - 267 184,43 грн., що на дату укладання цього Договору по курсу продажу (1,00 Євро = 30,7698 грн.) складала еквівалент 52 100 Євро. Згідно із п. 2.4. сума Договору є ціною за одиницю Товару.

- 09.12.2021 позивач засобами телекомунікаційного зв`язку на електронну пошту від відповідача отримав рахунок на оплату № 498 від 09.12.2021 на суму 801 553,30 грн. 10.12.2021 позивач, на підставі платіжного доручення № 417 від 10.12.2021 перерахував на банківський рахунок Відповідача грошові кошти в сумі 801 553,30 грн., що склало еквівалент 26 050,00 Євро.;

- у зв`язку з неможливістю відповідачем поставити в адрес в позивача напівпричіп- цистерну для перевезення світлих нафтопродуктів 30 м3 6 секцій код УКТЗЕД 8716, код ДОПОГ LGBF 2022 року випуску VIN - номер НОМЕР_1 , відповідач листом за № 93 від 21.06.2022 гарантував позивачу повернення грошових коштів в розмірі 801 553,30 грн., сплачених в якості авансу за згаданим Договором, протягом липня-серпня 2022 року, зокрема: в липні 2022 року в сумі 400 776,65 грн., в серпні 2022 р. в сумі 400 776, 65 грн. Відповідач здійснив повернення позивачу грошових коштів поетапно в сумі 801 553,30 грн. протягом серпня, вересня, жовтня 2022 р. на підставі наступних платіжних доручень: № 1730 від 05.08.2022 р. на суму 100 000,00 грн.; № 13990 від 19.08.2022 р. на суму 200 000,00 грн.; № 14305 від 27.09.2022 р. на суму 250 000,00 грн.; № 14486 від 10.10.2022 р. на суму 251 553,30 грн. Таким чином, відповідачем було повернуто грошові кошти позивачу в сумі 801 553,30 грн. поетапно в різні періоди часу. Повернення коштів відбулося внаслідок невиконання відповідачем зобов`язання згідно п.п. 2.7, 3.6, 4.1. Договору № КП-110-21 від 09.12.2021 р. та допущення порушення зобов`язань в розумінні ст. 610 ЦК України;

- Велика палата Верховного Суду у Постанові від 22.09.2020 № 918/631/19 висловила правову позицію, що за змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18) та від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18). Тобто правовідношення, в якому у зв`язку із фактичним закінченням кінцевого строку продажу Товару, визначеного п.3.3. Договору (08.03.2022 р.) у відповідача виникло зобов`язання повернути Позивачу суму авансу (попередньої оплати) (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до вимог законодавства, та є грошовим зобов`язанням, а тому відповідно на нього можуть нараховуватися інфляційні втрати та 3 % річних на підставі ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Таким чином у відповідача виникло зобов`язання повернути Позивачу суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до вимог законодавства та умов Договору, ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, з наступного дня після спливу строку поставки Товару, а саме з 09.03.2022;

- відповідач повертав на банківський рахунок позивача грошові кошти в сумі 801 553,30 грн. поетапно в різні періоди часу згідно платіжних доручень № 1730 від 05.08.2022 р. на суму 100 000,00 грн., № 13990 від 19.08.2022 р. на суму 200 000,00 грн., № 14305 від 27.09.2022 р. на суму 250 000,00 грн., № 14486 від 10.10.2022 р. на суму 251 553,30 грн., без врахування факту зростання курсової різниці Євро по відношенню до Гривні при розрахунку неповернутих сум попередньої оплати (авансу), а також без врахування інфляційних витрат та без нарахування 3 % річних. Враховуючи викладене, позивач вважає, що відповідач повинен відшкодувати збитки, сплатити інфляційні втрати за весь час прострочення, 3 (три) проценти річних від простроченої суми боргу, що виникли внаслідок порушення виконання зобов`язання за Договором № КП-110-21 від 09.12.2021 та несвоєчасного повернення основної суми боргу у вигляді попередньої оплати за непоставлений в обумовлені Договором строки товар;

- позивач вважає, що оплата проводиться з настанням трьох подій, які мають настати: надання повідомлення про готовність Товару, відвантаження Товару та виставлення рахунку на оплату Товару;

- позивач не заперечує, що 16.02.2022 р. отримав повідомлення від 16.02.2022 р. № 07¬08 та рахунок № 81 від 16.02.2022 р. Позивач звертає увагу, що листом від 16.02.2022 р. № 07-08 відповідач зобов`язався поставити в адрес позивача напівпричіп-цистерну для перевезення світлих нафтопродуктів 30 м3 6 секцій код УКТЗЕД 8716, код ДОПОГ LGBF 2022 року випуску з VIN - номер НОМЕР_1 . Проте саме цій Товар напівпричіп-цистерну для перевезення світлих нафтопродуктів 30 м3 6 секцій код УКТЗЕД 8716, код ДОПОГ LGBF 2022 року випуску з VIN - номер НОМЕР_1 відповідач не поставив позивачу та своєчасно не повідомив позивача про неможливість виконати свої зобов`язання за Договором № КП-110-21 від 09.12.2021 р. Позивач в свою чергу не відмовлявся від оплати Товару в порядку та строки, встановлені п. 2.5.2. та не відмовлявся від отримання Товару;

- запропонована для підписання відповідачем додаткова угода стосувалась не тільки перенесення строків виготовлення та встановлення додаткової комплектації ТЗ, а і зміни ціни, що передбачало заміну Товару та було ні що іншим, ніж спробою відповідача уникнути від фінансової відповідальності за невиконання Договору № КП-110-21 від 09.12.2021. Тому з боку позивача була залишена без уваги та відповідачу було виставлено вимогу про повернення попередньої оплати листом № 2 від 14.06.2022 р. Більш того, наданими копіями електронного листування відповідач тільки підтвердив, що позивач намагався врегулювати спірне питання повернення коштів, сплачених як попередня оплата, мирним шляхом. Інші відомості електронного листування взагалі не стосуються предмету спору.

Стислий виклад заперечень відповідача:

- відповідач за умовами договору купівлі-продажу № КП-110-21 від 09.12.2021 виготовило позивачу товар, термін готовності до відвантаження якого 08.03.2022. Відповідно до п. 3.6. договору продавець повідомляє покупця за допомогою електронної пошти за п`ять календарних днів до готовності ТЗ до поставки на визначену дату та виставляє рахунок на остаточний розрахунок. Належним доказом, щодо підтвердження відправлення повідомлення є звіти поштової програми сторони відправника (продавця) та п. 3.9. договору купівлі-продажу № КП-110-21 від 09.12.2021, який передбачає дострокову поставку ТЗ попередивши про це Покупця у порядку передбаченому п.3.6. Договору. Відповідач інформує позивача листом повідомлення від 16.02.2022 за вих.№07-08 щодо готовності Товару до відвантаження 21.02.2022 р. шляхом направлення на електронну адресу Покупця ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з рахунком на оплачу на остаточний розрахунок. Відповідач не отримавши оплату в строк передбачений п.2.5.2 Договору, запитав у позивача коли той планує здійснити оплату, позивач повідомив, що оплата затримується і дата оплати невідома;

- ТОВ «ЕВЕРЛАСТ» не зважаючи на ту обставину, що ТОВ «Нефтьтранс» порушило покладені на нього зобов`язання з розрахунку за ТЗ та вимоги щодо отримання ТЗ, врахувало тривалі партнерські відносини погодився повернути аванс у повному обсязі без вимог п. 9.1.3 договору. Однак, ТОВ «Нефтьтранс» отримавши передоплату у повному обсязі, вирішило виставити ТОВ «ЕВЕРЛАСТ» необґрунтовану вимогу про відшкодування збитків від 19.10.2022 за вих.№1910.2022. ТОВ «ЕВЕРЛАСТ» не визнало вказану вимогу та не погодилося з обставинами викладеними в цій вимозі та на підставі цього направило відповідь на вказану вимогу;

- зміст підписаного сторонами Договору купівлі-продажу № КП-110-21 від 09.12.2021 не містить вимогу щодо повернення суми передоплати з урахування курсової різниці. Отже, посилання на зростання курсу різниці є неправомірним;

- у відповіді на відзив позивач посилається на те, що мають настати три події: надання повідомлення про готовність Товару, відвантаження Товару та виставлення рахунку на оплату Товару. Однак, вказане не відповідає дійсності, оскільки за умовами договору оплата проводиться з настанням двох подій повідомлення про готовність Товару до відвантаження та виставлення рахунку. Позивач відповідно до умов поставки (п. 3.1. Договору №КГІ-1 10-21 від 09.12.2021 р. - поставка здійснюється на базисних умовах: «ЕХW» - франко-завод (65013, м. Одеса, вул. Локомотивна, 24-В)) забирає транспортний засіб з території відповідача. При цьому, відповідач має право за умовами п. 3.8. Договору №КП-1 10-21 від 09.12.2021 р. зупинити поставку Товару, у разі не виконання та/або не належного виконання Покупцем передбачених договором зобов`язань (п. 2.5.1-2.5.4.).

Обставини справи встановлені судом.

09.12.2021 між ТОВ «Еверлат» (Продавець) і ТОВ «Нефтьтранс» (Покупець) укладений договір купівлі-продажу №КП-110-21, згідно з яким Продавець зобов`язується виготовити та передати у власність Покупця Товар передбачений п. 1.2. даного Договору, а Покупець прийняти та здійснити повну оплату відповідно до умов даного Договору.

У п.1.2. договору встановлено, що товар - надалі - транспортний засіб (ТЗ): Напівпричіп-цистерна для перевезення світлих нафтопродуктів 30 м3 6 секцій код УКТЗЕД 8716, код ДОПОГ LGBF 2022р.в.

Відповідно до умов п.2.1 договору оплата в рамках цього договору здійснюється в національній валюті Україні - гривні в безготівковому порядку шляхом перерахунку суми платежу по кожному із етапів оплати (пп.2.5.1. - 2.6.4), встановленої в Євро по кусу НБУ на день виставлення рахунку.

У п. 2.3. договору сторони погодили, що сума договору дорівнює 1 603 106,58 грн. з ПДВ, що на дату укладення цього договору по курсу продажу (1 Євро =30,7698 грн.) складає еквівалент 52100 Євро.

Згідно з умовами п.2.5. договору розрахунок здійснюється Покупцем у два етапи:

Перши етап: - передоплата в розмірі 50% від суми договору (п.2.3.), що складає еквівалент 26050 Євро в строк до 10.12.2021 включно з дати виставлення рахунку, по курсу НБУ на дату 09.12.2021 (пп.2.5.1. п.2.5.);

Другий етап: - остаточний розрахунок в розмірі 50% (п.2.5.1.), що складає еквівалент 26050 Євро протягом 3 (трьох) робочих днів від дати повідомлення про готовність Товару до відвантаження та виставлення рахунку, по курсу НБУ на дату виставлення рахунку (пп.2.5.2. п.2.5.).

Відповідно до п.2.6. договору зобов`язання Покупця вважаються виконаними належним чином з моменту оплати 100 % суми Договору.

Відповідно до п.2.7. договору зобов`язання Продавця вважаються виконаними належним чином з моменту підписання Акту приймання-передачі ТЗ.

Умовами п.3.1. договору передбачено, що поставка здійснюється на базисних умовах: «EXW» - франко-завод (65013, м. Одеса, вул. Локомотивна, 24-В) відповідно до правил ИНКОТЕРМС - 2010 р.

Поставка товару здійснюється за графіком (п.3.2. договору) за умови належного виконання Покупцем умов п.2.5.1.-2.5.3. даного договору.

Графік поставки ТЗ 08.03.2022 (п.3.3. договору).

Відповідно до п.3.4. договору у випадку 3 порушення з боку Покупця обов`язків регламентованих підпунктів (та/або) п. 2.5.1- 2.5.3. даного Договору, Продавець вправі в односторонньому порядку змінити термін початку робіт та/або термін поставки транспортного засобу, виходячи з виробничого графіка підприємства.

Про факт зміни строків початку робіт та/або строків поставки, Продавець повідомляє Покупця шляхом направлення останньому відповідного повідомлення за допомогою електронної пошти на умовах визначених п. 3.6. Договору, за винятком терміну для його пред`явлення, що не повинен перевищувати 2 (два) календарних дні з дати фактичного виконання Покупцем простроченого зобов`язання, при цьому день такого фактичного виконання, є початком перебігу зазначеного терміну.

У п.3.6. договору встановлено, що Продавець повідомляє Покупця за допомогою електронної пошти (sales ) за (5 (п`ять)) календарних днів щодо готовності ТЗ до поставки на зазначену дату та виставляє рахунок на остаточний розрахунок. Належним доказом, щодо підтвердження відправлення повідомлення, є звіти поштової програми сторони відправника (Продавця).

Покупець зобов`язується на дату одержання зазначеного повідомлення направити Продавцю за допомогою електронної пошти (ІНФОРМАЦІЯ_1) повідомлення, що свідчить про його одержання, у випадку якщо Покупець у визначений дійсним пунктом термін не повідомив Продавця про факт його одержання, то в даному випадку датою одержання зазначеного повідомлення буде вважатися дата його відправлення Продавцем, підтверджена згідно пп. 3.6. Договору (п.3.7. договору).

Відповідно до умов п.3.8. договору Продавець відповідно до вимог ст. 594 ЦК України має право зупинити поставку Товару, у разі не виконання та/або не належного виконання Покупцем передбачених договором зобов`язань (п.2.5.1- 2.5.4.).

Згідно з п.3.9. договору Продавець має право здійснити дострокову поставку ТЗ, попередивши про це Покупця у порядку передбаченому п. 3.6. Договору.

У п.9.1.3. договору встановлено, якщо Покупець в односторонньому порядку відмовиться від виконання зобов`язань покладених на нього цим договором, Продавець має право від суми здійсненої передоплати за п.2.5.2. та п.2.5.3 договору утримати грошові кошти на відшкодування вартості закуплених комплектуючих матеріалів, а також вартості виконаних робіт Продавця в даному випадку сторони оформлюють та підписують Акт виконаних робіт. Залишок суми від передплати повертається Покупцю протягом 7 (семи) календарних днів. Грошові кошти від суми здійсненої передплати за п.2.5.1. не повертаються.

У п. 9.4. договору сторони домовилися, що даний Договір та всі додатки/доповнення до нього, підписані та передані один одному за допомогою факсу/електронної пошти мають юридичну чинність до заміни їхній на оригінали, оскільки лише самі Сторони і уповноважені ними особи мають доступ до відповідних адрес електронної пошти, вказаних в Договорі. Доступ до електронної пошти кожна Сторона здійснює по паролю і зобов`язується зберігати його конфіденційність.

Даний Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до повного виконання Сторонами зобов`язань за даним Договором (п. 9.5. договору).

Додаткам до цього договору є Технічне завдання (Додаток 1) та Гарантійна угода (Додаток 2).

Також судом встановлено, що 09.12.2021 Продавець виставив Покупцю рахунок на оплату №498 на суму 801553,30 грн., який Покупець оплатив 10.12.2021р., що підтверджується платіжним дорученням №417.

Листом повідомленням за вих.№07-08 від 16.02.2022 Продавець повідомив Покупця про те, що напівпричіп-цистерна буде готова до передачі зі складу Продавця 21.02.2022 та виставив Покупцю рахунок на оплату №81 від 16.02.2022 на суму 834337,22 грн.

27.05.2022 Продавець з електронної пошти (mailto:) направив Покупцю на електронну пошту (ІНФОРМАЦІЯ_1) лист, в якому повідомив про підготовлену додаткову угоду, згідно з якою на новому ТЗ встановлюється система нижнього наливу (її вартість 7 000 евро). Загальна сума ТЗ збільшується з 52100 до 59100 евро і відповідно сума кінцевого розрахунку збільшується з 26 050 до 33 050 (+7000) Строк готовності ТЗ до 30.09.2022. У датку до листа додано додаткову угоду №1 до договору купівлі-продажу №КП-110-21

Покупець у листі за вих.№2 від 14.06.2022 повідомив Продавця про порушення ним обов`язків щодо передачі виготовленої цистерни, а також про те, що запропоновані Продавцем строки повернення авансу не мають жодного правового підґрунтя та просив повернути повну суму авансу протягом 7 днів з дати заяви від 14.06.2022 із нарахованою сумою пені.

Продавець у листі за вих.3493 від 21.06.2022 повідомив Покупця про те, що ним виконано зобов`язання у повному обсязі, що підтверджується листом повідомленням від 16.02.2022 за вих.№07-08 щодо готовності товару до відвантаження 21.02.2022 та звітом поштової програми. Покупцем після отримання листа-повідомлення не виконано зобов`язання у повному обсязі в строк передбачений договором. Між сторонами узгоджувалися строки нової поставки, а також Продавцем запропоновані терміни повернення грошових коштів Покупцю: липень 2022 - 400776,65 грн., серпень 2022 - 400776,65 грн.

05.08.2022 Продавець повернув Покупцю грошові кошти в розмірі 100 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1730

19.08.2022 Продавець повернув Покупцю грошові кошти в розмірі 200 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №13990.

У листі за вих.№3 від 21.09.2022 Покупець завив вимогу про повернення залишку грошових коштів в розмірі 501553,30 грн.

27.09.2022 Продавець повернув Покупцю грошові кошти в розмірі 250 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №14305

У листі за вих.№04/10 від 04.10.2022 Покупець завив вимогу про повернення залишку грошових коштів в розмірі 251555,30 грн.

10.10.2022 Продавець повернув Покупцю грошові кошти в розмірі 251553,30 грн., що підтверджується платіжним дорученням №14486.

28.10.2022 Покупець надіслав Продавцю вимогу про відшкодування збитків, сплату інфляційних втрат за весь час прострочення, 3 процентів річних від простроченої суми боргу за вих.№19/10.

Листом за вих.№204 від 22.11.2022 Продавець повідомив Покупця про те, що Продавець не папушував зобов`язання договору, тому сплачувати безпідставно штрафні санкції не буде.

Окрім того, до суду надано листування сторін у Вайбері у паперових копіях та USB - флеш-накопичувач, який містить скрін-шоти листування сторін у Вайбері.

Висновки суду.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вище встановлено господарським судом між сторонами у справі укладений договір, на підставі якого у відповідача виникло зобов`язання поставити позивачу товар, та у позивача виникло зобов`язання здійснити оплату цього товару.

При цьому, відповідно до умов цього договору товар, який поставляється відповідачем позивачу підлягав як попередній оплаті позивачем - до поставки товару відповідачем, так і остаточній оплаті - протягом 3 робочих днів від дати повідомлення відповідачем про готовність товару до відвантаження та виставлення рахунку. Водночас відповідачу умовами договору був встановлений строк поставки попередньо оплаченого позивачем товару 08.03.2022, а також умовами договору надане право здійснювати дострокову поставку товару.

Як встановлено судом, на виконання цього договору позивачем здійснено попередню оплату товару в сумі 801 553, 30 грн., а відповідач в свою чергу листом від 16.02.2022 повідомив позивача про поставку товару на 21.02.2022 та виставив останньому рахунок на оплату.

Умовами п.3.1. договору купівлі-продажу передбачено, що поставка товару здійснюються на базисних умовах EXW - франко -завод (65013, м. Одеса, вул. Локомотивна, 24-В) відповідно до Правил ІНКОТЕРМС-2010, згідно яких термін "франко-завод" означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання щодо поставки, в момент, коли він надав товар у розпорядження покупця на площах свого підприємства чи в іншому названому місці (наприклад, на заводі, фабриці, складі і т. ін.), без здійснення митного очищення товару для експорту та завантаження його на будь-який приймаючий транспортний засіб.

Таким чином, цей термін покладає мінімальні обов`язки на продавця, а покупець несе всі витрати і ризики у зв`язку з перевезенням товару з площ продавця до місця призначення.

Між тим, позивач виставлений відповідачем рахунок не сплатив та готовий до відвантаження товар 21.02.2022 не забрав. Жодних доказів, які б свідчили про прибуття позивача за товаром та відмову відповідача надати позивачу товар у розпорядження, останнім до суду також не надано.

24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в Україні продовжувався Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133, від 18 квітня 2022 року № 259, від 18 травня 2022 року № 341.

27.05.2022 відповідач надіслав відповідачу лист, яким повідомив позивача про підготовлену додаткову угоду відповідно до досягнутих домовленостей та просив узгодити додаткову угоду до договору до її підписання.

Позивач додаткову угоду не підписав та у листі від 14.06.2022 за вх.№2 заявив вимогу повернути повну суму сплаченого позивачем авансу протягом 7 календарних днів з дати заяви.

В силу вимог ч.2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Вимогами ч.3 ст.693 ГПК України передбачено, що на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові № 918/631/19 від 22.09.2020, правовідношення, в якому у зв`язку із фактичним закінченням строку поставки у відповідача (постачальника, продавця) виникло зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до частини другої статті 693 ЦК України, є грошовим зобов`язанням, а тому відповідно на нього можуть нараховуватися інфляційні втрати та 3 % річних на підставі частини другої статті 625 цього Кодексу. Зобов`язання повернути суму попередньої оплати виникає з наступного дня після спливу строку поставки.

Водночас виходячи із вставлених судом обставин справи, які свідчать, що 21.02.2022 товар не був переданий відповідачем позивачу у зв`язку із несплатою самим позивачем остаточного рахунку та неприбуттям самого позивача за товаром у погоджене умовами договору місце поставки - 65013, м. Одеса, вул. Локомативна, 24-В, а також з того, що вимогу про повернення попередньо оплаченого позивачем товару заявлено останнім відповідачу лише 14.06.2022, тобто, після того, як між сторонами не було досягнуто згоди щодо укладення додаткової угоди №1 до договору купівлі-продажу, господарський суд вважає, що зобов`язання відповідача повернути позивачу суму попередньо оплаченого товару, фактично виникло у відповідача 21.06.2022, тобто по закінченню семиденного терміну від дня пред`явлення позивачем 14.06.2022 вимоги про повернення попередньої оплаченого товару.

При цьому, відповідний строк повернення відповідачем попередньо оплаченого товару встановлений самим позивачем у листі від 14.06.2022, що кореспондується з вимогами ч.2 ст.530 ГПК України згідно з якою якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Посилання позивача на те, що позивач не забрав готовий до відвантаження товар у зв`язку із тим, що із змісту відповідного повідомлення відповідача позивачу було не зрозумілим чи готовий товар до відвантаження, господарський суд до уваги не приймає, оскільки зміст листа відповідача від 16.02.2022 за вих.№07-08 містить достатньої інформації щодо самого товару та дати його готовності до передачі зі складу продавця - 21.02.2022. Також судом враховуються обставини, які свідчать, що позивачем не здійснено оплату остаточного рахунку відповідача, та умови п.3.2. укладеного між сторонами договору купівлі-продажу, якими встановлено, що поставка товару здійснюється за умови належного виконання позивачем умов щодо оплати товару, як попередньої, так і остаточної.

Окрім того, господарським судом враховується, що позивач був не позбавлений можливості після отримання листа відповідача з незрозумілим йому змістом звернутися до відповідача з листом про роз`яснення. Тим більш, що для обміну інформацією сторонами у договорі встановлений певний порядок за допомогою електронної пошти, доступ до електронних адрес якої мають лише самі сторони і уповноважені ними особи та відповідний доступ здійснюється по паролю, конфіденційність якого сторони зобов`язуються зберігати.

Поряд з цим, вищевказані обставини щодо встановленого договором купівлі-продажу певного порядку обміну інформацією між сторонами враховані судом під час вирішення питання щодо належності і допустимості листування сторін у Вайбері, скрін-шоти (електронні копії) якого надані до суду відповідачем. Також судом враховано, що оригінал електронного листування сторін у Вайбері відповідачем до суду не надано, оскільки листування у Вайбері, яке міститься на наданому відповідачем USB - флеш-накопичувачі, та досліджено судом під час розгляду справи по суті, містить такі ж самі скрін-шоти листування, які надані до суду відповідачем у паперовому вигляді.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що обґрунтованим, правомірним та таким, що відповідає вище встановленим обставинам справи є нарахування відповідачу 3% річних та інфляційних за період:

з 22.06.2022 по 05.08.2022 на суму грошового зобов`язання в розмірі 801553,30 грн.,

з 05.08.2022 по 19.08.2022 на суму грошового зобов`язання в розмірі 701553,30 грн., із врахуванням платіжного доручення №1730 від 05.08.2022;

з 19.08.2022 по 27.09.2022 на суму грошового зобов`язання в розмірі 501553,30 грн., із врахуванням платіжного доручення №13990 від 19.08.2022;

з 27.09.2022 по 10.10.2022 на суму грошового зобов`язання в розмірі 251553,30 грн., із врахуванням платіжних доручень №14305 від 27.09.2022, №14486 від 10.10.2022;

За розрахунком суду розмір 3% річних за вищевказаний період становить 5 767, 98 грн., та розмір інфляційних нарахувань за вищевказаний період становить 22 857, 47 грн..

За таких обставин позов в частині стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних нарахувань частково задоволено господарським судом.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача збитків в розмірі 138 995, 38 грн., господарський суд виходить з наступного.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

У пункті 8 частини другої статті 16 ЦК України зазначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до частини другої статті 22 ЦК України, збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Відповідно до статті 22 ЦК України у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання.

Позивач, як кредитор, який вимагає відшкодування збитків, має довести: неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. З іншого боку, боржник має право доводити відсутність своєї вини (стаття 614 ЦК України).

Між тим, вище встановлені судом обставини справи свідчать, що позивачем не доведено суду неправомірної поведінки відповідача у спричиненні збитків позивачу, оскільки відповідачем не було порушено строків поставки товару позивачу, а навпаки, саме позивач у встановлений строк 21.02.2022 не прибув за товаром у погоджене умовами договору місце поставки - 65013, м. Одеса, вул. Локомативна, 24-В та не сплатив остаточний рахунок відповідача.

Водночас, заявлені позивачем до стягнення з відповідача збитки є зростанням курсової різниці сплаченої позивачем попередньої оплати товару.

З цього приводу господарським судом на підставі ч.4 ст.236 ГПК України враховується правовий висновок, викладений у постанові Верховну Суду від 09.12.2020 у справі №127/27222/15-ц, згідно з якою «курсова різниця» жодним чином не може бути ні збитками, ні упущеною вигодою, оскільки кредитор міг і не отримати такі доходи. Коливання курсу валют, що призвело до курсової різниці, не можна розцінювати як неправомірні дії боржника, що призвели до позбавлення кредитора можливості отримати прибуток. Такий правовий висновок повністю узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 30 травня 2018 року у справі № 750/8676/15, провадження № 14-79 цс 18.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача збитків.

На підставі п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕФТЬТРАНС" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВЕРЛАСТ" про стягнення 288 175, 51 грн. задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВЕРЛАСТ" (65013, м. Одеса, вул. Локомотивна, 24В, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕФТЬТРАНС" (89300, Закарпатська область, Мукачівський район, м. Свалява, вул. Шевченка, буд. 11, ) 3 % річних у розмірі 5 767 (п`ять тисяч сімсот шістдесят сім) грн. 98 коп., інфляційні втрати у розмірі 22 857 (двадцять дві тисячі вісімсот п`ятдесят сім) грн. 47 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн.

3.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 20 березня 2023 р.

Суддя Г.Є. Смелянець