ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"21" березня 2023 р. м. Київ Справа № 911/2739/22

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши матеріали позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_1 до Садівницького товариства «Вега» у справі

за позовом ОСОБА_2 , Київська обл., Броварський р-н., с. Пухівка

до Садівницького товариства Вега, Київська обл., Броварський р-н., с. Пухівка

про визнання недійсними рішень загальних зборів та скасування реєстраційної дії

встановив:

Господарським судом Київської області розглядається справа за позовом ОСОБА_2 до Садівницького товариства Вега, в якому він просить визнати недійсними рішення Загальних зборів членів Садівницького товариства Вега, оформлені протоколом № 1 від 22.05.2022 р. та скасувати реєстраційну дію №005005118 від 01.06.2022 р. Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу, а саме: зміна керівника, зміна установчих документів, зміна інформації для здійснення зв`язку та зміна особи, яка може вчиняти дії від імені юридичної особи або відомостей про таку особу, проведену приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Холод Оленою Вікторівною.

16.03.2023 р. до господарського суду Київської області від третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_1 надійшла позовна заява до Садівницького товариства Вега, в якій заявник просить суд визнати недійсними рішення Загальних зборів членів Садівницького товариства Вега, оформлені протоколом № 1 від 22.05.2022 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 16.03.2023 р. продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів; оголошено перерву у підготовчому засіданні до 06.04.2023 р. та встановлено строк для надання відповідачем заперечення на відповідь на відзив до 03.04.2023 р.

Розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , судом встановлено наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Проте, на відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємопов`язаним із первісним, позовна заява третьої особи відповідно до положень частини першої статті 49 Господарського процесуального кодексу України має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору у справі. При цьому, під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Отже третьою особою є особа, яка вважає, що саме їй належить право на предмет спору, під яким розуміється матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем. Третя особа може бути допущена до участі у справі лише у тому випадку, коли її самостійна вимога спрямована на предмет спору між позивачем і відповідачем.

Самостійність вимог третьої особи полягає в тому, що вона вважає, ніби в матеріальних правовідносинах із відповідачем перебуває саме вона, і саме її право порушено відповідачем. Тож третя особа із самостійними вимогами заперечує вимогу позивача і переслідує мету вирішити спір не на користь позивача, а на свою користь.

Позовні вимоги третьої особи, яка подала позов відповідно до приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, можуть бути допущені судом до розгляду у процесі, що вже розпочався, у тому випадку, коли така самостійна вимога заявлена саме щодо предмета спору, що вже виник між сторонами.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 01.08.2019 р. у справі № 916/1743/18, від 17.07.2019 р. у справі № 910/12449/18, від 20.05.2019 р. у справі № 916/1302/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 р. у справі № 916/3245/17.

У справі № 911/2739/22, в якій подано позов третьою особою, розглядається спір, що виник з корпоративних відносин.

При цьому, як позивач у справі - ОСОБА_2 , так і ОСОБА_1 , який вважає себе третьою особою із самостійними вимогами на предмет спору, посилаються на те, що вони є членами СТ «Вега», та просять визнати недійсним рішення Загальних зборів членів Садівницького товариства Вега, оформлені протоколом № 1 від 22.05.2022 р. Як позивач - ОСОБА_2 , так і ОСОБА_1 в обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що рішення позачергових Загальних зборів членів СТ «Вега» є незаконними через порушення порядку скликання таких зборів. Також, позачергові Загальні збори проведені без необхідного кворуму, а частина членів СТ «Вега» була виключена зі списку членів Товариства та не мала можливості голосувати, тому всі прийняті ними рішення є недійсними.

І ОСОБА_2 і ОСОБА_1 посилаються на порушення їхніх прав в результаті прийняття загальними зборами рішень, оформлених протоколом № 1 від 22.05.2022 р., які вони просять визнати недійсними.

З урахуванням положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, необхідною умовою для прийнятності позову третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет позову в межах цієї справи, є наявність у такої третьої особи власних конкуруючих із позивачем інтересів.

Проте інтереси позивача - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не є конкуруючими, ними заявлено однакову позовну вимогу, яку кожний з них обґрунтовує також порушенням свого права члена садового товариства.

Згідно з ст. 47 ГПК України позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо іншої сторони діє в судовому процесі самостійно.

Проте, приєднання співучасника (позивача) до справи після прийняття позову та порушення провадження у справі ГПК не передбачає.

Таким чином, ОСОБА_1 не є третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, в розумінні ч. 1 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, ОСОБА_1 не обмежений у праві звернутися до суду із самостійним позовом з метою захисту свого, як він вважає, порушеного корпоративного права.

Проте, подання такого позову в межах розглядуваної справи унеможливлено через імперативні приписи ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 6 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

З огляду на невідповідність поданої заяви вимогам ст. 49 Господарського процесуального кодексу України у сукупності із положеннями ст. 180 цього Кодексу позовна заява ОСОБА_1 підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 49, 180, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_1 разом з доданими до неї документами повернути заявнику.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.О. Рябцева