ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" березня 2023 р. м. Ужгород Справа № 914/2059/22

Суддя Господарського суду Закарпатської області Лучко Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Піпар А.Ю.

розглянувши заяву Державної митної служби України в особі відокремленого підрозділу Закарпатської митниці від 14.03.2023 № 7.7-08-10/10/24/2078

про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню

у справі № 914/2059/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Львівський проектний інститут, м. Львів

до відповідача Державної митної служби України, м. Київ

в особі відокремленого підрозділу Закарпатської митниці, м. Ужгород

про стягнення 1 251 476,06 грн

За участю представників:

позивача: не з`явився;

відповідача: Євчинець Р.М., в порядку самопредставництва

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Львівський проектний інститут звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Державної митної служби України в особі відокремленого підрозділу Закарпатської митниці про стягнення 1 057 870,40 грн боргу, 16 781,01 грн 3% річних та 176 824,65 грн інфляційних втрат посилаючись на невиконання відповідачем договору № 122 від 18.03.2020, предметом якого є виконання робіт по коригуванню проектно кошторисної документації по проекту Будівництво складу для зберігання конфіскованого майна на території вантажної ділянки МАПП Ужгород.

Відповідно до ухвали Господарського суду Львівської області від 20.10.2022 судом постановлено передати справу № 914/2059/22 за територіальною підсудністю до Господарського суду Закарпатської області.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 01.12.2022 справу №914/2059/22 прийнято до провадження, призначено підготовче засідання.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 13.02.2023 позовні вимоги задоволено, стягнуто з відповідача 1 057 870,40 грн заборгованості, 16 781,01 грн 3% річних, 176 824,65 грн втрат від інфляції та 18 772,14 грн в повернення сплаченого судового збору.

На виконання вказаного рішення 13.03.2023 судом видано відповідний наказ.

14 березня 2023 року до відділу діловодства та забезпечення судового процесу надійшла заява представника Закарпатської митниці від 14.03.2023 № 7.7-08-10/10/24/2078 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою від 16.03.2023 суд призначив заяву про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню до розгляду в судовому засіданні 24.03.2023, встановлено учасникам справи строк до 23.03.2023 для подання письмових пояснень/заперечень щодо поданої Закарпатською митницею заяви.

Згідно з ухвалою від 17.03.2023 судом, за результатом розгляду клопотання позивача, постановлено провести судове засідання 24.03.2023 у даній справі за участю представника позивача в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав подану суду заяву в повному обсязі.

Представник позивача, участь якого в судовому засіданні 24.03.2023 відповідно до ухвали суду від 17.03.2023 була визначена в режимі відеоконференції, в судове засідання не з`явився, в підсистемі відеоконференцзв`язку ЄСІТС на час проведення судового засідання був відсутній, причини неявки суду не повідомив.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги, що за правилами ч. 3 ст. 328 ГПК України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, суд вважає за можливе здійснити розгляд такої заяви в даній справі за відсутності представника позивача.

Розглянувши заяву про визнання судового наказу від 13.03.2023 у даній справі таким, що не підлягає виконанню, заслухавши думку заявника, суд враховує наступне.

В обґрунтування заяви відповідач зазначає, що ним у встановлений господарським процесуальним законодавством строк, а саме 06.03.2023, подано апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Закарпатської області від 13.02.2023 у даній справі.

Таким чином, заявник стверджує, що рішення Господарського суду Закарпатської області від 13 лютого 2022 року у даній справі не набрало законної сили, а відповідно наказ виданий на його виконання таким, що виконанню не підлягає.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Строк апеляційного оскарження рішення суду встановлено в ч. 1 ст. 256 ГПК України та складає двадцять днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи №914/2059/22 судове рішення у даній справі прийнято та оголошено 13 лютого 2023 року, повний текст судового рішення складено 15 лютого 2023 року, у зв`язку з чим, відповідно до ст.ст. 241, 256 ГПК України датою набрання таким рішенням законної сили є 08 березня 2023 року.

Частиною 1 статті 327 ГПК України визначено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Строк видачі наказу згідно з приписами ч. 4 ст. 327 ГПК України становить п`ять днів після набрання рішенням законної сили.

Відповідно п.п. 19.1) п. 19) Перехідних положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів оформлення і видача виконавчих документів здійснюються в паперовій формі судом, який ухвалив відповідне рішення, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Враховуючи наведені норми, Господарським судом Закарпатської області 13 березня 2023 року видано наказ на примусове виконання рішення від 13.02.2023 у даній справі.

Разом з тим, судом встановлено, що відповідачем 06 березня 2023 року, тобто у встановлений ч. 1 ст. 256 ГПК України строк, подано апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Закарпатської області від 13.02.2023 у даній справі, у зв`язку з чим відповідно до приписів ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення суду в даній справі не може вважатися таким, що набрало законної сили.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 21.03.2023 відкрито апеляційне провадження за означеною вище апеляційною скаргою відповідача та призначено справу №914/2059/22 до розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з ч. 2 ст. 328 ГПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Таким чином ураховуючи норми процесуального закону (ч.ч. 1,2 ст. 328 ГПК України) законодавець чітко визначив підстави для визнання судом наказу таким, що не підлягає виконанню, а саме: помилкова видача наказу судом; відсутність у боржника обов`язку повністю або частково у зв`язку з добровільним виконанням обов`язку ним або іншою особою; інші причини.

Під помилковістю видання наказу розуміється видача виконавчого документу внаслідок помилки суду.

Під відсутністю обов`язку слід розуміти, що обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою.

Під іншими причинами слід розуміти відсутність правових підстав у стягувача на здійснення будь-яких дій відносно боржника (стягнення, зобов`язання вчинити ті чи інші дії або утриматися від вчинення тощо), наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково.

Загалом, підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом наказу, зокрема: видача наказу за рішенням, яке не набрало законної сили; помилкової видачі наказу, якщо вже після видачі наказу у справі рішення суду було скасоване; видачі наказу двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу наказу вже після видачі його дубліката; пред`явлення наказу до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього наказу до виконання.

З урахуванням наведеного, вбачається, що наказ від 13.03.2023 Господарським судом Закарпатської області видано передчасно на рішення, яке не набрало законної сили, що є підставою для визнання такого наказу таким, що не підлягає виконанню.

Водночас, помилковість видачі судом наказу в даній справі пов`язана з відсутністю інформації про апеляційне оскарження відповідачем судового рішення на п`ятий день з дати, коли за правилами ст.ст. 241, 256 ГПК України рішення суду в даній справі набирало законної сили та необхідності, у зв`язку з цим, відповідно до приписів ст. 327 ГПК України видачі виконавчого документу.

Таким чином, враховуючи зазначені обставини, суд погоджується з аргументами відповідача, що наказ Господарського суду Закарпатської області від 13.03.2023 у справі №914/2059/22 виданий на виконання рішення, яке не набрало законної сили, а відтак, відповідно до ч. 2 ст. 328 ГПК України його слід вважати його таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст. 234, 241, 242, 256, 262, 327, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Державної митної служби України в особі відокремленого підрозділу Закарпатської митниці від 14.03.2023 № 7.7-08-10/10/24/2078 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.

2. Визнати виконавчий документ наказ від 13.03.2023 у справі № 914/2059/22 таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.ст. 254-257 ГПК України до Західного апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 24 березня 2023 року.

Суддя Р.М. Лучко