ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2023 Справа № 917/433/22

За позовною заявою ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2

про визнання недійсним рішення загальних зборів ОСББ.

Суддя Погрібна С.В.

Секретар судового засідання Горішна Ю.В.

Представники сторін згідно протоколу судового засідання від 02.02.2023.

Суть справи. 03.05.2022 до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку №15 про визнання недійсним рішення загальних зборів ОСББ.

Ухвалою суду від 10.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 27.06.2022 розгляд справи призначено на 28.07.2022.

22.07.2022 від відповідача надійшло клопотання про проведення судового засідання 28.07.2022 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх. № 4916).

Ухвалою суду від 25.07.2022 судом відмовлено в задоволенні вищевказаного клопотання відповідно статті 197 ГПК України.

25.07.2022 від позивача також надійшло клопотання про проведення судового засідання 28.07.2022 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх. № 4932).

Ухвалою суду від 25.07.2022 позивачу відмовлено в задоволенні клопотання про проведення судового засідання 28.07.2022 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

26.07.2022 від відповідача на адресу господарського суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 4974).

28.07.2022 від відповідача на електронну адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням їх представника в іншому судовому засіданні (вх. № 5031).

Ухвалою суду від 28.07.2022 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання призначено на 23.08.2022

10.08.2022 від позивача надійшла заява про розгляд справи 23.08.2022 без їх участі, де зазначено, що останні підтримують позовні вимоги (вх. № 5435).

09.08.2022 від представника відповідача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх. № 5380), яке задоволено судом, про що постановлено відповідну ухвалу.

Ухвалою суду від 23.08.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті на 29.09.2022 на 11:00 год.

Судове засідання призначене на 29.09.2022 не відбулось, в зв`язку з проходженням суддею підготовки суддів місцевих господарських судів в Харківському РВ НШ України (Наказ голови ГСПО від 31.08.2022 № 22-од).

Наступне підготовче засідання призначено на 25.10.2022, про що постановлено відповідну ухвалу від 05.10.2022.

25.10.2022 від позивача надійшла заява про проведення судового засідання 25.10.2022 без участі його уповноваженого представника. Також, в поданій заяві позивач просить суд зобов`язати відповідача надіслати на його адресу відзив з додатками до нього.

25.10.2022 відкладено розгляд справи на 29.11.2022.

14.11.2022 від представника відповідача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх. № 8658), яке задоволено судом, про що постановлено відповідну ухвалу суду від 14.11.2022.

21.11.2022 від представника позивача надійшла заява про ознайомлення з відзивом на позовну заяву в електронному вигляді (вх. 38951).

Позивачу було направлено на електронну адресу сканкопію відзиву на позовну заяву, що підтверджується електронною випискою суду від 28.11.2022.

29.11.2022 позивачем подано відповідь на відзив, клопотання про поновлення строку на його подання та заяву про розгляд справи без участі його уповноваженого представника (вх. № 9265, 9287).

Ухвалою суду від 29.11.2022 поновлено позивачу строк для подання відповіді на відзив; відкладено засідання на 15.12.2022, 10:00.

Судове засідання призначене на 15.12.2022 не відбулось у зв`язку з відпусткою судді.

Наступне судове засідання призначено на 02.02.2023.

Представник позивача в судове засідання 02.02.2023 не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про проведення розгляду справи за його відсутності.

В судовому 02.02.2023 засіданні представник відповідача виклав зміст заперечень.

Розгляд справи відкладено на 16.02.2023, про що постановлено відповідну ухвалу від 02.02.2023.

Вказана ухвала суду надіслана представникам сторін на електронні адреси, на офіційному вебсайті судової влади України опубліковано відповідне оголошення.

Також, ухвала Господарського суду Полтавської області від 02.02.2023 була розміщена в Єдиному Державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Представник позивача 16.02.2023 в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача 16.02.2023 в судовому засіданні відсутній.

Судом були з`ясовані обставини справи та досліджено наявні в матеріалах справи докази.

Встановивши всі обставини справи та дослідивши надані документальні докази, суд встановив наступне.

18.09.2021 відбулися загальні збори Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ОСББ 15" з порядком денним:

1. Обрання голови та секретаря зборів;

2. Про звіт голови ОСББ за період з 01.10.2020-31.08.2021;

3. Про зміни у складі ревізійної комісії ОСББ;

4. Про затвердження кошторису ОСББ на 2021-2022;

5. Різне.

На зборах було прийнято рішення, оформлені протоколом № 10 (а.с. 13-15):

- обрати головою загальних зборів ОСОБА_2 , секретарем загальних зборів ОСОБА_3 , та уповноважити їх підписати протокол;

- прийняти звіт голови правління ОСББ № 15 про виконану роботу за період з 01.10.2020 по 31.08.2021 та визнати роботу правління за даний період часу задовільною;

- виключити зі складу ревізійної комісії ОСББ № 15 ОСОБА_1 кв. № 44 та ОСОБА_4 кв. 8. Залишити в якості ревізора ОСОБА_5 кв. № 13;

- затвердити кошторис ОСББ на 2021-2022;

- надати мешканцю кв. АДРЕСА_3 ОСОБА_6 дозвіл на проведення робіт по реконструкції та благоустрою території біля під`їзду № 1 з видаленням аварійного дерева (горіх), монтажу системи водовідведення та інші за власні кошти;

- преміювати мешканців будинку.

З протоколу № 10 вбачається, що у загальних зборах від 18.09.2021 взяли участь співвласники в кількості 14 осіб, яким належать квартири багатоквартирного будинку площею 592,9 кв.м. У письмовому опитуванні взяли участь співвласники в кількості 42 осіб, яким належать квартири площею 1686,24 кв.м.

Всього голосувало 56 осіб, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 2279,14 кв.м і складає 70 % голосів від загальної кількості співвласників.

Позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_4 , в якій постійно проживає та зареєстрована, що підтверджується відповідною відміткою в паспорті та інформаційною довідкою про право власності на квартиру АДРЕСА_5 .

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до суду з цим позовом і просить визнати недійсним рішення загальних зборів ОСББ, яке оформлене протоколом № 10 від 02.10.2021.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач, зокрема, зазначає, що рішення Правління ОСББ від 02.10.2021 (протокол №10) про скликання загальних зборів шляхом письмового опитування без попереднього проведення загальних зборів, утворення відповідної комісії для проведення письмового опитування суперечить статтям 6, 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», що є підставою для визнання недійсним прийнятого у подальшому рішення загальних зборів, пояснюючи тим, що правлінням ОСББ порушено вимоги розділу Статуту ОСББ та статті 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» щодо завчасного повідомлення співвласників ОСББ про проведення загальних зборів, порядок і спосіб повідомлення співвласників ОСББ має здійснюватися відповідно до положень Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та відповідати вимогам статті 6 цього Закону. Порушення порядку скликання зборів є підставою для визнання недійсним рішення загальних зборів ОСББ, оскільки не дає можливості встановити факт отримання повідомлення та дату такого отримання та позбавляє співвласника реалізувати своє право на участь в управлінні об`єднанням. Також позивач вказує на те, що недотримання встановленого законом порядку повідомлення співвласників будинку, зокрема позивача, про скликання загальних зборів порушує права позивача на добровільне волевиявлення та висловлення своєї думки з приводу управління Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку та самим будинком, які є суттєвими та могли потенційно вплинути на результати голосування, а позивач позбавляється можливості реалізувати свої права та здійснити вплив на результати голосування. Відповідач у передбачений Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та Статутом ОСББ строк та спосіб не повідомив позивача про скликання загальних зборів ОСББ та проведення письмового опитування, з чиєї ініціативи скликаються збори, місце і час проведення, проект порядку денного.

За таких обставин позивач, як учасник ОСББ, була позбавлена можливості володіти об`єктивною інформацією, що стосується управління будинком.

Так, позивач стверджує, що з огляду на викладені обставини, скликання та проведення загальних зборів шляхом письмового опитування без попереднього проведення загальних зборів, а також неповідомлення позивача про загальні збори суперечить статуту ОСББ та статтям 6, 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», що є підставою для визнання недійсним спірного рішення загальних зборів від 02.10.2021 з усіх питань порядку денного.

Відповідач в свою чергу зазначає, що позивач не вказує, які його права порушені оскаржуваним рішенням відповідача. Позовна заява обґрунтовується лише допущеними на думку позивача порушеннями процедури скликання загальних зборів (що відповідачем НЕ визнається), однак не зазначено яким чином оскаржуване рішення порушує права ОСОБА_1

ОСОБА_1 приймала участь у загальних зборах ОСББ № 15, які відбулись 18 вересня 2021 та були оформлені протоколом від 02 жовтня 2021 року.

Вказана обставина підтверджується Листом присутніх на загальних зборах від 18 вересня 2021 року, у якому ОСОБА_1 проставила свій підпис на підтвердження участі у загальних зборах.

Також, одразу після закінчення загальних зборів ОСОБА_1 вручила голові ОСББ № 15 заяву від 18 вересня 2021 року про надання їй копії протоколів загальних зборів.

ОСОБА_1 мала можливість і реалізувала своє право участі у загальних зборах ОСББ і її право на участь у загальних зборах не було порушено, а позов є безпідставним.

Рішенням правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку № 15 від 01 вересня 2021 року, оформленим протоколом № 12 від 01 вересня 2021 року, було одноголосно ухвалено з метою виконання вимог карантину провести оповіщення співмешканців за допомогою соціальних мереж та друкованою об`явою на Дошці об`яв. На виконання вказаного рішення 01 вересня 2021 року на Дошці об`яв було розміщено оголошення про проведення загальних зборів ОСББ № 15, а також відповідне оголошення було розміщено у мережі Viber. Вказане підтверджується відповідним протоколом № 12 від 01 вересня 2021 року та копією оголошення. Ні чинне законодавства, ні статут ОСББ № 15 не передбачають обов`язку створення комісії для проведення письмового опитування. Сам по собі факт наявності у правління повноважень створювати певні комісії не свідчить про обов`язковість їх створення.

Також, відповідач зазначає, що позивач має значну заборгованість перед відповідачем по внескам на утримання будинку та прибудинкової території та за рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 21 квітня 2021 року, залишеним без змін Постановою Полтавського апеляційного суду від 23 червня 2021 року, з ОСОБА_1 на користь ОСББ № 15 стягнуто заборгованість по внескам на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 5045,48 гривень.

Станом на 01 липня 2022 року заборгованість ОСОБА_1 по внескам на утримання будинку та прибудинкової території становить 9563,66 гривень.

Фактично ОСОБА_1 шляхом подання подібних позовів просто вчиняє дії по ускладненню роботи ОСББ.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

З огляду на природу та характер правовідносин, зміст заявлених вимог та доводів сторін, предметом доказування у даній справі є питання встановлення наявності чи відсутності факту порушеного права позивача, дотримання або недотримання порядку повідомлення позивача про проведення загальних зборів, наявності або відсутності кворуму при прийнятті оспорюваного у даній справі рішення, і, як наслідок цього - наявності або відсутності підстав для визнання недійсними рішень загальних зборів від 18.09.2021, оформлених протоколом № 10 від 02.10.2021.

Стаття 15 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Наведена норма визначає об`єктом захисту саме порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Оскільки, відповідно до статті 16 ЦК України порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту, тому суд при вирішенні спору має надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права способам, що встановлено чинним законодавством, чи відповідає правовій природі тих правовідносин, що виникли між сторонами, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.

Згідно з статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими незабороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Обов`язковою передумовою для реалізації права на судовий захист у порядку господарського судочинства є наявність у позивача суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, які порушуються, не визнаються або оспорюються іншими особами - відповідачами, та на захист якого спрямоване звернення до суду з позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд повинен установити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити, чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі, належним позивачем. Відсутність права на позов у матеріальному розумінні спричиняє прийняття рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших установлених судом обставин, оскільки лише наявність права обумовлює виникнення в інших осіб відповідного обов`язку перед особою, якій таке право належить і яка може вимагати виконання такого обов`язку (вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення) від зобов`язаних осіб. Тобто, лише встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, приймає рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог (аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 907/29/19).

Отже суд має встановити належність особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу, чи є така особа належним позивачем у справі (наявність права на позов у матеріальному розумінні), чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановлення факту порушення), а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, які передбачені законодавством, і чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права є підставою для відмови у задоволенні позову (такий висновок викладений у п. 7.13 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2020 у справі № 916/3146/17).

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Отже захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем.

За змістом наведених норм права та відповідно до усталеної практики КГС ВС право на позов у особи виникає лише тоді, коли її право, свобода чи інтерес або порушені, або невизнані, або оспорюються. Іншими словами, навіть у разі обґрунтованого позову, але якщо жодне право особи, яка звернулася із позовом, не порушене і не оспорюється, то правових підстав для задоволення такого позову немає.

Згідно із статтею 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено спеціальною нормою - Законом України від 29.11.2001 № 2866-ІІІ "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" (в редакції, чинній на момент проведення зборів; далі Закон України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку").

Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління визначає Закон України від 14.05.2015 № 417-VIII «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», предметом регулювання якого є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку.

Закон України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначає об`єднання співвласників багатоквартирного будинку як юридичну особу, створену власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. При цьому створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку є правом власників приміщень у багатоквартирному будинку, яке визначається законом.

Стаття 6 цього Закону встановлює, що об`єднання може бути створено лише власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (багатоквартирних будинках).

Органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання (ч. 1 ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

Статтею 10 Закону України визначено, що «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» вищим органом управління об`єднання є загальні збори.

Загальні збори скликаються і проводяться в порядку, передбаченому цим Законом для установчих зборів, правлінням об`єднання або ініціативною групою з не менш як трьох співвласників (частина 3 статті 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку").

Статтею 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" встановлено, що скликання установчих зборів здійснюється ініціативною групою, яка складається не менш як з трьох власників квартир або нежилих приміщень.

Повідомлення про проведення установчих зборів направляється ініціативною групою не менше ніж за 14 днів до дати проведення установчих зборів. Повідомлення направляється в письмовій формі і вручається кожному співвласнику під розписку або шляхом поштового відправлення (рекомендованим листом). У повідомленні про проведення установчих зборів зазначається з чиєї ініціативи скликаються збори, місце і час проведення, проект порядку денного. Час і місце проведення обираються зручними для більшості можливих учасників зборів (частині 4, 5 статті 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку").

Установчі збори веде голова зборів, який обирається більшістю голосів присутніх співвласників або їх представників (частина 6 статті 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку").

Відповідно до статті 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" до виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься: затвердження статуту об`єднання, внесення змін до нього; обрання членів правління об`єднання; питання про використання спільного майна; затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; попереднє (до їх укладення) погодження умов договорів, укладених на суму, що перевищує зазначену в статуті об`єднання, договорів, предметом яких є цінні папери, майнові права або спільне майно співвласників чи їх частина; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників; прийняття рішення про реконструкцію та ремонт багатоквартирного будинку або про зведення господарських споруд; визначення розміру матеріального та іншого заохочення голови та членів правління; визначення обмежень на користування спільним майном; обрання та відкликання управителя, затвердження та зміна умов договору з управителем, прийняття рішення про передачу функцій з управління спільним майном багатоквартирного будинку повністю або частково асоціації; прийняття рішень про заснування інших юридичних осіб або участь у товариствах.

Збори представників не можуть вирішувати питання, які стосуються майнових прав співвласників, погіршують умови використання майна або умови проживання.

Кожний співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів, пропорційну до частки загальної площі квартири або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Якщо одна особа є власником квартир (квартири) та/або нежитлових приміщень, загальна площа яких становить більш як 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, кожний співвласник має один голос незалежно від кількості та площі квартир або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

Статутом об`єднання може бути встановлено інший порядок визначення кількості голосів, що належать кожному співвласнику на загальних зборах.

Згідно зі статтею 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" рішення про визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, порядок управління та користування спільним майном, передачу у користування фізичним та юридичним особам спільного майна, а також про реконструкцію та капітальний ремонт багатоквартирного будинку або зведення господарських споруд вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як дві третини загальної кількості усіх співвласників, а в разі якщо статутом не передбачено прийняття таких рішень, - більшістю голосів. З інших питань рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості співвласників.

Якщо в результаті проведення загальних зборів для прийняття рішення не набрано кількості голосів "за" або "проти", встановленої частиною чотирнадцятою цієї статті, проводиться письмове опитування серед співвласників, які не голосували на загальних зборах. Письмове опитування співвласників проводиться протягом 15 календарних днів з дати проведення загальних зборів. Якщо протягом цього строку необхідну кількість голосів "за" не набрано, рішення вважаються неприйнятими.

Рішення приймається шляхом поіменного голосування. Під час підрахунку голосів враховуються і голоси, подані співвласниками під час проведення загальних зборів, і голоси, подані під час письмового опитування. Рішення оформляється особистим підписом кожного, хто проголосував, із зазначенням результату голосування ("за" чи "проти").

До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, зокрема: визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників; обрання та відкликання управителя, затвердження та зміна умов договору з управителем, прийняття рішення про передачу функцій з управління спільним майном багатоквартирного будинку повністю або частково асоціації.

Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.

Як зазначено в статті 14 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" співвласник має право: брати участь в управлінні об`єднанням у порядку, визначеному цим Законом і статутом об`єднання; обирати та бути обраним до складу статутних органів об`єднання; знайомитися з протоколами загальних зборів, робити з них виписки; одержувати в установленому порядку інформацію про діяльність об`єднання; вимагати від статутних органів захисту своїх прав та дотримання співвласниками правил добросусідства; одержувати в установленому статутом порядку інформацію про діяльність асоціації. Об`єднання на вимогу співвласника зобов`язане надати йому для ознайомлення всі свої фінансові звіти.

Порядок здійснення прав співвласників визначається законом.

Здійснення співвласником своїх прав не може порушувати права інших власників.

Спори щодо здійснення прав співвласників вирішуються за згодою сторін або в судовому порядку.

Проте передумовою захисту та відновлення порушеного права позивача є існування такого права та, відповідно, порушення, на час звернення з позовом до суду.

Для визнання недійсними рішень загальних зборів необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів співвласників об`єднання.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 23.02.2022 у справі № 914/807/20 (з посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 у справі №525/505/16-ц), яка є релевантною до спірних правовідносин.

Окрім того, пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України передбачено добросовісність як стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17 (провадження № 61-22315сво18) розтлумачено застосування доктрини venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), що ґрунтується ще на римській максимі non concedit venire contra factum proprium (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі цієї доктрини лежить принцип добросовісності користування цивільними правами. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка особи, що не відповідає її попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Застосовуючи принцип добросовісності щодо поведінки співвласників багатоквартирного будинку, Велика Палата Верховного Суду у п. 8.33 постанови від 01.02.2022 у справі № 910/5179/20 зазначає, що особа, яка голосувала «за» відповідні питання порядку денного зборів ОСББ (або, отримавши можливість проголосувати, не заперечувала щодо прийняття відповідного рішення), не може в подальшому заперечувати у суді дійсність цього рішення, прийнятого зборами ОСББ, оскільки така особа діятиме всупереч власному волевиявленню на зборах співвласників і буде таким чином вводити в оману інших співвласників, які покладалися на первісне волевиявлення цієї особи.

Необхідність дотримання балансу інтересів між інтересами більшості співвласників багатоквартирного будинку та інтересами одного із них, не дозволяє суду втручатися у питання створення та діяльності Об`єднання. Такі питання у корпоративних об`єднаннях вирішуються за принципом підпорядкування волі меншості рішенню, але прийняття волею більшості.

Позивачем не визначено, які саме його права чи охоронювані законом інтереси були порушені чи оспорені, у чому полягають та чи мають такі порушення певні наслідки для позивача.

Обізнаність про проведення загальних зборів ОСББ підтверджується заявою ОСОБА_1 від 18.09.2021 про надання копії протоколу зборів (а.с. 75).

Зазначена обставина позивачем не спростована.

Твердження позивача про порушення його права на участь в загальних зборах не знайшли документального підтвердження під час розгляду даної справи у суді.

З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 123, 129, 209, 210, 232, 233, 236, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позовів відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У зв`язку з перебуванням судді на лікарняному та у відпустці повний текст рішення складено та підписано 23.03.2023.

Суддя Погрібна С.В.