РІШЕННЯ

м. Київ

21.03.2023Справа № 910/13772/22
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження

справу №910/13772/22

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПЕЙСЬКА ДОРОЖНЬО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ" (ідентифікаційний код: 35683453; 08600, Київська область, м. Васильків, вул. Декабристів буд. 4 оф.1; електронна пошта: ; поштова адреса: 02094, м. Київ, а/с 39 для отримання представниками ТОВ «ЄДБК»; електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1)

до товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробниче підприємство "СКАЙКОНТРОЛСЕРВІС" (ідентифікаційний код: 41805167; 02121, м. Київ, Харківське шосе 201-203)

про стягнення 83 069,80 грн,

без виклику представників учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПЕЙСЬКА ДОРОЖНЬО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ" (далі - позивач, Товариство) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробниче підприємство "СКАЙКОНТРОЛСЕРВІС" (далі - відповідач, Підприємець) збитків у розмірі 83 069,80 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконання обов`язку передбаченого договором поставки від 23.03.2020 №20/03/2020/401 (далі - Договір) в частині належної реєстрації податкових накладних від 21.10.2021 №15 на суму 250 000 грн, від 21.10.2021 №18 на суму 250 000 грн, від 24.11.2021 №09 на суму 250 000 грн, від 30.12.2021 №5 на суму 248 418,75 грн .

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у справі №910/13772/22; розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

У встановлений судом строк відповідачем не подано до суду відзиву на позовну заяву.

Ухвала суду від 22.12.2022 була надіслана відповідачу на адресу, зазначену у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (02121, м. Київ, Харківське шосе 201-203), що підтверджується відміткою канцелярії суду на звороті такої ухвали.

До матеріалів справи долучено конверт-повернення поштового відправлення (№645), що надсилався відповідачу з причиною повернення (досилання): «адресат відсутній за вказаною адресою».

Положення статті 242 Господарського процесуального кодексу України встановлюють, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня (частина п`ята).

В силу приписів частини 6 цієї статті днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (пункт 3); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 4); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (пункт 5).

За таких обставин, Господарський суд дійшов висновку про повідомлення належним чином відповідача про розгляд справи.

Відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №64/2022 (зі змінами, внесеними Указами №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, які затверджені відповідними Законами України), затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

З урахуванням режиму воєнного стану та можливості повітряної тривоги в місті Києві у Господарському суді міста Києва встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи.

Справу розглянуто у розумні строки, ураховуючи вищевказані обставини та факти.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

23.03.2020 Підприємством (постачальник) та Товариством (покупець) укладено Договір, відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов`язується, в порядку та на умовах, визначених Договором, поставляти покупцю (передавати у власність/повне господарське володіння) перильне огородження (далі - товар), а покупець зобов`язується, на умовах та в порядку визначених Договором, приймати та оплатити товар.

На виконання умов Договору покупець перерахував постачальнику 500 000 грн, у тому числі ПДВ, попередньої оплати, що підтверджується платіжним дорученням від 21.10.2021 №5667.

Відповідачем було зареєстровано податкову накладну від 21.10.2021 №15 на суму 250 000 грн з яких 208 333,33 грн обсяги постачання (база оподаткування) без врахування податку на додану вартість та сума податку на додану вартість - 41 666,66 грн.

Водночас Товариство вказує, що через особистий кабінет платників податків, дізнався, що податкова накладна від 21.10.2021 №18 на суму 250 000 грн, у тому числі ПДВ - 41 666,67 грн знаходиться в статусі «реєстрацію зупинено», що підтверджується відповідною роздруківкою долученою до матеріалів справи.

В подальшому позивач перерахував відповідачу 250 000 грн, у тому числі ПДВ - 41 666,67 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 09.11.2021 №6181.

Відповідно до видаткової накладної від 24.11.2021 №09 постачальник відвантажив покупцю товар на загальну суму 750 000 грн з врахуванням ПДВ.

30.12.2021 позивач перерахував постачальнику авансовий платіж у розмірі 248 418,75 грн з урахуванням ПДВ - 41 403,13 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 30.12.2021 №7422.

Водночас, через особистий кабінет платників податків позивач дізнався, що податкова накладна від 30.12.2021 №5 на суму 248 418,75 грн, з урахуванням ПДВ - 41 403,13 грн знаходиться в статусі «реєстрацію зупинено», що підтверджується відповідною роздруківкою долученою до матеріалів справи.

У свою чергу, відповідно до видаткової накладної від 30.12.2021 №13 постачальник відвантажив покупцю товар на загальну суму 248 418,75 грн, з урахуванням ПДВ.

Також, відповідно до витягу з Єдиного реєстру податкових накладних №770091 - податкова накладна від 30.12.2021 №5 та від 21.10.2021 № 18 не зареєстровані.

Позивач вказує, що через дії відповідача, а саме невиконання обов`язку щодо реєстрації податкових накладних втратив можливість включити нараховані суми ПДВ до податкового кредиту, не скористався правом на зменшення податкового зобов`язання на загальну суму 83 069,80 грн.

Позивач звертався з претензією від 27.06.2022 №1, в якій вимагав сплатити вказані кошти, однак вказана вимога залишена відповідачем без відповіді та належного реагування.

Отже, заявлені вимоги стосуються відшкодування позивачу збитків у вигляді втраченого права на формування податкового кредиту.

Відповідно до вимог пункту 14.1.181 статті 14 Посадкового кодексу України (далі - ПК України) податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України на продавця товарів/послуг покладено обов`язок в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим зумовлено обґрунтоване сподівання контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних суми податку можуть бути віднесені до складу податкового кредиту.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів / послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 ПК України не дає права покупцю на включення сум ПДВ до податкового кредиту не звільняє продавця від обов`язку включення суми ПДВ, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Відповідно до частин першої та другої статті 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно зі статтею 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Отже, відповідач не виконав належним чином обов`язку, встановленого ПК України.

Таким чином, ураховуючи встановлені вище обставини та наведені норми законодавства, вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкову накладну та неможливістю включення суми ПДВ до податкового кредиту позивача, а також, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками останнього.

Доказів відшкодування відповідачем на користь позивача заявлених до стягнення збитків суду не надано.

Враховуючи наведене, з відповідача на користь позивача відповідно до приписів статті 22 ЦК України підлягає стягненню 83 069,80 грн збитків.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем не подано доказів в підтвердження заперечень проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, враховуючи подані докази, які оцінені судом у порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України, позов підлягає задоволенню.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПЕЙСЬКА ДОРОЖНЬО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ" до товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробниче підприємство "СКАЙКОНТРОЛСЕРВІС" про стягнення 83 069,80 грн задовольнити повністю.

2. Стягнути товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробниче підприємство "СКАЙКОНТРОЛСЕРВІС" (ідентифікаційний код: 41805167; 02121, м. Київ, Харківське шосе 201-203) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПЕЙСЬКА ДОРОЖНЬО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ" (ідентифікаційний код: 35683453; 08600, Київська область, м. Васильків, вул. Декабристів буд. 4 оф.1; електронна пошта: ; поштова адреса: 02094, м. Київ, а/с 39 для отримання представниками ТОВ «ЄДБК»; електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1) 83 069 (вісімдесят три тисячі шістдесят дев`ять) грн 80 коп. збитків і 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21.03.2023.

Суддя Ігор Курдельчук