ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2023 Справа № 914/2931/22

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», м.Київ,

до відповідача: Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський фаховий коледж спорту», м.Львів,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдінг», м.Київ,

про стягнення 220'210,60 грн заборгованості,

Суддя Б. Яворський,

при секретарі О. Муравець.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: В. Сас,

від третьої особи: не з`явився.

Відводів складу суду сторонами не заявлялося.

Відповідно до ст.222 ГПК України фіксування судового процесу здійснюється з допомогою звукозаписувального технічного засобу - програмно-апаратного комплексу Акорд.

Суть спору. На розгляд господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський фаховий коледж спорту» про стягнення 220'210,60 грн заборгованості за типовим договором постачання природного газу постачальником «останньої надії», з яких: 156'319,98 грн основний борг, 28'302,01 грн пеня, 3'947,88 грн 3% річних та 31'640,73 грн інфляційних втрат.

Спір у справі виник внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань з оплати отриманого упродовж листопада 2021 та грудня 2021 (4 дні) природного газу, покладених на нього зобов`язань умовами типового договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2501.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 18.11.2022 року справу № 914/2931/22 передано на розгляд судді Яворському Б.І.

Ухвалою суду від 23.11.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без виклику представників сторін, суд встановив строк для реалізації учасниками справи процесуальних прав. Повідомлено сторін, що клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. Ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана за адресою відповідача, що міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

22.12.2022 відповідач скерував до суду відзив на позовну заяву (вх.№26630/22 від 26.12.2022). У відзиві зазначив, що безпідставною є вимога позивача про стягнення заборгованості за актом приймання-передачі природного газу №31403 від 31.12.2021 у розмірі 156'319,98 грн та відповідних нарахувань, оскільки відповідно до умов переговорної процедури UA-2021-12-22-015281-c з позивачем (типовий договір №20799 від 05.01.2022), строк поставки природного газу постачальником «останньої надії» становив до 02.12.2021, а не до 04.12.2021. 02.12.2021 за результатами проведення переговорної процедури (ідентифікатор закупівлі UA-2021-11-26-009277-а) коледж спорту та ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» уклали договір постачання природнього газу №12-1515/21-БО-Т, строк поставки газу до 31.12.2022. Відтак, договір №20799 від 05.01.2022 достроково припинився 01.12.2021. На виконання умов договору №12-1515/21-БО-Т від 02.12.2021 за спожитий природний газ у грудні 2021 відповідач здійснив ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» оплату у розмірі 379'389,83 грн. Також зазначив, що акт №20799 приймання-передачі природного газу від 30.11.2021 отримав 21.12.2021, а рахунок на оплату, всупереч умовам типового договору, був надісланий на електронну скриньку споживача лише 22.12.2021.

Ухвалою від 27.12.2022 суд за клопотанням відповідача призначив судове засідання на 24.01.2023.

30.12.2022 позивач на електронну адресу суду подав відповідь на відзив (вх.№27180/22), у якій зазначив, зокрема, що оператором ГТС було підтверджено споживання відповідачем природного газу із ресурсу постачальника «останньої надії» у наступні періоди: 01-30.11.2021 на суму 340'105,25 грн (оплата відповідачем проведена з простроченням платежу) та 01-04.12.2021 на суму 156'319,98 грн (оплата не проведена). Відповідач не ініціював зміни постачальника на інформаційній платформі та не розірвав відповідний договір із постачальником «останньої надії». Відповідач не надав суду доказів споживання газу іншого постачальника та не спростував факту споживання газу із ресурсу постачальника «останньої надії». З огляду на постанову КМУ від 09.12.2020 № 1236 та №1102 від 25.10.2021 в діях позивача відсутні порушення нормативно-правових актів, що регулюють діяльність на ринку природного газу.

06.02.2023 позивач подав письмові пояснення (вх.№2884/23), де надав інформацію щодо направлення на адресу відповідача документів про обсяги споживання газу та їх вартість. Зазначив, що неотримання рахунку не впливає на обов`язок оплати, оскільки акт з об`ємами споживання та вартості газу за листопад 2021 був отриманий відповідачем 21.12.2021, а обов`язок з оплати згідно з умовами договору визначений до 31.12.2021.

07.02.2023 відповідач подав суду письмові пояснення (вх.№3089/23). Зазначив, що згідно п.9 Розділу VI Правил, укладення договору з іншим постачальником достроково припиняє договір з постачальником «останньої надії» по завершенню газової доби, що передує газовій добі початку постачання новим постачальником. Надіслані позивачем рахунки на оплату скеровані після закінчення бюджетного періоду, що не надало можливості відповідачу зафіксувати в органі Державної казначейської служби України свої зобов`язання в 2021 році.

Ухвалою від 07.02.2023 суд з метою з`ясування постачальника газу у період 01-04.12.2021 залучив до участі у справі ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдінг» у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача та відклав судове засідання на 02.03.2023.

22.02.2023 третя особа подала суду пояснення по суті справи (вх.№4656/23) та повідомила суд, що відповідно до умов договору №12-1515/21-БО-Т від 02.12.2021 компанією було подано запит оператору ГТС щодо зміни постачальника, який був підтверджений 02.12.2021 та зареєстровано споживача в реєстрі споживачів постачальника з датою початку постачання з 05.12.2021. Загальний обсяг газу, використаний споживачем у грудні 2021 року (05.12.2021-31.12.2021) складає 25'182,40 куб.м., про що було складено та направлено споживачу відповідний акт). Просила врахувати подані пояснення при вирішенні спору та розглядати справу без участі представника.

Протокольною ухвалою від 02.03.2023 судове засідання відкладено на 16.03.2023, про що у порядку ст.121 ГПК України було повідомлено відповідача та третю особу.

У судове засідання 16.03.2023 представник позивача та третьої особи не з`явилися.

Представник відповідача у судове засідання 16.03.2023 з`явився, вимоги заперечив.

Згідно пункту 1 ч.3 ст.202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Частиною 1 ст.202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Стаття 114 ГПК України визначає, що суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Суд розглядає справи у порядку спрощеного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ч.1 ст.248 ГПК України).

Згідно з ч.2 та ч.8 ст.252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх пояснення. Судові дебати не проводяться.

Таким чином, оскільки позивач був повідомлений про судове засідання, а третя особа просила здійснювати розгляд справи за відсутності представника, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами, адже відсутні підстави для відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 16.03.2023 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (далі - постачальник, постачальник «останньої надії») відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 04.07.2017 № 880 здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України.

Відповідно до пункту 26 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» постачальник «останньої надії» - визначений Кабінетом Міністрів України постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу.

За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №917-р ТОВ «ГК «Нафтогаз України» визначено постачальником «останньої надії» на ринку природного газу.

26.10.2021 набула чинності Постанова Кабінету Міністрів України від 25.10.2021 № 1102 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 № 809 і від 09.12.2020 № 1236». Пунктом 2 даної постанови визначено зобов`язання акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України», товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України», операторів газорозподільних систем забезпечити автоматичне включення оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем до портфеля постачальника «останньої надії» обсягів природного газу, спожитих з 01.10.2021 бюджетними установами (в значенні Бюджетного кодексу України), закладами охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та закладами охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), постачання природного газу яким не здійснювалося жодним постачальником.

Комунальний заклад Львівської обласної ради «Львівський фаховий коледж спорту» є бюджетною установою (в розумінні Бюджетного кодексу України).

Відповідно до пункту 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС оператори газорозподільних систем, оператор газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) протягом трьох діб зобов`язані надати постачальнику «останньої надії» через інформаційну платформу інформацію щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії", за формою оператора газотранспортної системи, погодженою Регулятором. Інформація скріплюється електронним підписом уповноваженої особи оператора газорозподільної системи/оператора газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) та повинна містити: ЕІС-код споживача або ЕІС-код точки комерційного обліку споживача; назву та ЄДРПОУ (для споживачів, що не є побутовими); поштову адресу об`єкта споживача. Зазначена інформація надається через інформаційну платформу, за допомогою відправки повідомлення на поштову скриньку постачальника останньої надії в інформаційній платформі дані скриньки G_MAIL_PLR.

У зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем об`єми природного газу, спожитого відповідачем з 01.11.2021 по 30.11.2021 та з 01.12.2021 по 04.12.2021 автоматично включено до портфеля постачальника «останньої надії» ТОВ «ГК «Нафтогаз України», і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем.

02.12.2021 за результатами проведення переговорної процедури (ідентифікатор закупівлі UA-2021-11-26-009277-а) коледж спорту та ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» уклали договір постачання природнього газу №12-1515/21-БО-Т.

Факт включення відповідача, зокрема у спірний період з 01.12.2021 по 04.12.2021, до реєстру споживачів постачальника «останньої надії» та віднесення газу, спожитого відповідачем, до портфеля постачальника «останньої надії» з наведених вище підстав підтверджується:

- типовим договором постачання природного газу постачальником «останньої надії» із споживачем з ЕІС-кодом 56ХS000023SQQ008;

- листом оператора ГТС від 30.06.2022 №ТОВВИХ-22-6922 та інформацією щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом 56ХS000023SQQ008;

- довідкою про об`єми поставленого природного газу;

- відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача з ЕІС-кодом 56ХS000023SQQ008 (надано позивачем у вигляді принтскрину з особистого кабінету позивача на інформаційній платформі Оператора ГТС).

Відповідно до пункту 1 розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) № 2496 від 30.09.2015, договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» укладається у випадках, передбачених пунктом 3 цього розділу, з урахуванням вимог статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом публічної оферти постачальника «останньої надії» та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника.

Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» не потребує двостороннього підписання. На письмове звернення споживача постачальник «останньої надії» зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дня отримання такого письмового звернення надати споживачу підписаний уповноваженою особою постачальника примірник договору постачання природного газу.

Договір постачання між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

Типовий договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» (далі - договір) затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2501.

Так, за умовами Типового договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором (п. 2.1 договору).

Відносини сторін, що є предметом цього договору, але не врегульовані ним, регулюються згідно із Цивільним кодексом України, Законом України «Про ринок природного газу», Правилами постачання, Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2493 (далі - Кодекс газотранспортної системи), Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2494 (п. 2.3 договору).

Пунктом 4.1 договору визначено, що постачання природного газу здійснюється за ціною, оприлюдненою постачальником на своєму сайті. Така ціна визначається постачальником відповідно до розділу VI Правил постачання. Нова ціна є обов`язковою для сторін з дня, наступного за днем її оприлюднення постачальником на власному сайті.

Згідно п.4.2 договору об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу за розрахунковий період визначається за даними оператора ГРМ/оператора ГТС (для прямих споживачів) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в інформаційній платформі оператора газотранспортної системи та надані споживачу оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Відповідно до п.4.3 договору постачальник зобов`язаний надати споживачу рахунок на оплату природного газу за цим договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між постачальником і споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо сторонами це окремо обумовлено).

Споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий постачальником відповідно до пункту 4.3 цього договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу (пункт 4.4 договору).

Пунктом 5.2 договору на споживача покладено обов`язок, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату поставленого природного газу згідно з умовами цього договору.

Відповідно до пункту 2 глави 7 розділу XIІ Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП № 2493 від 30.09.2015 у точках виходу до газорозподільної системи з метою проведення остаточної алокації щодобових відборів/споживання, що не вимірюються щодобово, оператор газорозподільної системи до 08 числа газового місяця (М+1) надає оператору газотранспортної системи інформацію про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово. У випадку якщо комерційний вузол обліку обладнаний обчислювачем (коректором) з можливістю встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживання природного газу, така інформація додатково надається в розрізі газових днів газового місяця (М).

Таким чином, об`єм (обсяг) спожитого споживачем природного газу передається Оператором ГРМ в інформаційну платформу Оператора ГТС та використовується постачальником для розрахунку вартості спожитого природного газу.

Отже, позивач проводить нарахування вартості спожитого споживачем природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого споживачем природного газу, які отримує в процесі доступу до інформаційної платформи оператора ГТС.

Вартість природного газу визначається шляхом множення об`ємів природного газу, на ціну природного газу, визначену відповідно до встановленого тарифу.

З 01.10.2021 ціна природного газу, що постачається постачальником «останньої надії», щоденно розраховується за формулою, наведеною в пункті 24 Порядку проведення конкурсу з визначення постачальника «останньої надії», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 № 809 в редакції Постанови КМУ № 1102.

Цією ж Постановою КМУ № 1102 на період постачання з 1 жовтня по 30 листопада 2021 року встановлено граничний розмір ціни природного газу для бюджетних організацій, яка не може перевищувати 16,8 гривні за 1 куб. метр з урахуванням податку на додану вартість.

Упродовж жовтня-листопада 2021 року розрахована за формулою ціна природного газу перевищувала 16,8 грн. за 1 куб. метр, отже у цей період застосовується гранична ціна в 16,8 грн за 1 куб. метр.

З 01.12.2021 ціна природного газу (з урахуванням ПДВ) відповідно до умов договору опублікована/оприлюднена на сайті позивача за посиланням https://gas.ua/uk/business/news/pon-archive-price, відповідна роздруківка наявна в матеріалах справи. Ціна природного газу також підтверджується довідкою позивача.

Як стверджує позивач, ним було виконано в повному обсязі взяті на себе зобов`язання, відповідно до договору, у строк та порядок, передбачений договором, належним чином та в повному обсязі, а саме у період з 01.11.2021 по 30.11.2021 позивач передав, а відповідач прийняв природний газ в об`ємі 20,24436 тис.куб.м. на загальну суму 340'105,25 грн, що підтверджується копією акту №20799 приймання-передачі природного газу від 30.11.2021), а у період 01.12.2021 по 04.12.2021 - 3,47121 тис.куб.м. на загальну суму 156'319,98 грн (акт №31403 приймання-передачі природного газу від 31.12.2021 року з зазначеним обсягом поставленого газу в об`ємі 3,47121 тис.м.куб на суму 156'319,98 грн. Акт приймання-передачі природного газу від 31.12.2021 відповідачем не підписаний).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання пункту 4.3 договору позивачем виставлено відповідачу рахунки на оплату поставленого природного газу № 33635 на суму 340'105,25 грн (надіслано засобами електронного зв`язку 22.12.2021) та №2038 на суму 156'319,98 грн (надіслано поштою 15.01.2022). Долученими до матеріалів справи доказами підтверджується, що акт №20799 приймання-передачі природного газу від 30.11.2021 відповідач отримав 21.12.2021. Це визнає і сам відповідач.

Позивач стверджує, що відповідач в порушення умов п. 4.4 договору за отриманий природний газ у період 01.11-31.11.2021 розрахувався з порушенням строку, а за отриманий природний газ у період 01.12 - 04.12.2021 - не розрахувався взагалі.

23.06.2022 відповідачу скеровувалась вимога про оплату заборгованості, однак така залишена без задоволення.

Таким чином, на переконання позивача, станом на день звернення до суду із розглядуваним позовом заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений та неоплачений природний газ становить 156'319,98 грн.

Заперечуючи проти пред`явлених позовних вимог відповідач вказував, що у грудні 2021 року газ поставлявся йому на підставі укладеного з ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдінг» договору №12-1515/21-БО-Т від 02.12.2021. Таким чином, у грудні 2021 року оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період здійснена споживачем в повному обсязі та відповідно до чинного договору.

Судом встановлено, що відповідач у період з 01.11.2021 по 04.12.2021 був включений до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії». Враховуючи дані з Інформаційної платформи оператора ГТС (принтскрин) та пояснень третьої особи у період з 01.12.2021 по 04.12.2021, саме позивач здійснював постачання природного газу відповідачу як постачальник «останньої надії». Третя особа здійснювала постачання природного газу тільки з 05.12.2021.

Як уже відзначалося, ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдінг» 02.12.2021 подало запити на інформаційній платформі Оператора ГТС, щодо зміни постачальника. Запит було підтверджено 02.12.2021 та зареєстровано коледж спорту в реєстрі споживачів ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдінг» з датою початку постачання з 05.12.2021. З огляду на викладене, доводи відповідача про отримання природного газу в період з 01.12-04.12.2021 від третьої особи у справі не знайшли свого підтвердження.

За неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати за поставлений газ у листопаді та грудні 2021 року позивачем нараховано 28'302,01 грн пені, 3'947,88 грн 3% річних та 31640,73 грн інфляційних втрат , які просить стягнути з відповідача.

ОЦІНКА СУДУ.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини (ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст.626 ЦК України).

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Між сторонами виникли взаємні права та обов`язки на підставі укладеного договору на постачання природного газу №020420 від 02.04.2020.

Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Постачання природного газу постачальником "останньої надії" здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором. Типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" може містити окремі умови для різних категорій споживачів. При цьому в межах кожної категорії споживачів договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" є публічним. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Отже, всі відносини між споживачем та постачальником після укладання договору регулюються Цивільним кодексом та іншими нормативними актами, а саме, Законом України «Про ринок природного газу», Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496, Типовим договором постачання природного газу постачальником «останньої надії», затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2501.

Укладений договір за своїм змістом є договором поставки та є належною правовою підставою для виникнення у сторін взаємних прав та обов`язків, обумовлених цим договором.

Частинами 1 та 2 статті 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Матеріалами справи підтверджується заборгованість відповідача за поставлений природній газ згідно акту приймання-передачі природного газу за 1-4 грудня 2021 у розмірі 156'319,98 грн.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Так, умови щодо порядку здійснення оплати визначені в п.4.4 договору, яким передбачено, що споживач зобов`язаний оплатити вартість спожитого ним природного газу до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу.

Судом встановлено, що відповідач в порушення умов договору розрахунків за отриманий природний газ у грудні 2021 року не провів, у зв`язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений природний газ становить 156'319,98 грн. щодо оплати за спожитий у листопаді 2021 року газ, то така проведена із порушенням, адже за умовами договору відповідач повинен був оплатити до 01.01.2023, однак цього не зробив. Відсутність фінансування у кінці бюджетного року не може бути підставою для звільнення від відповідальності.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Положеннями ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч.5 ст.254 ЦК України).

Позивач просить стягнути з відповідача 31'640,73 грн інфляційних втрат та 3'109,26 грн 3% річних нарахованих за період з 01.02-30.09.2022 нарахованої на суму 156'319,98 грн. Оскільки наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних є арифметично вірним, то суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 31'640,73 грн інфляційних втрат та 3'109,26 грн 3% річних. Також, позивач здійснив аналогічні нарахування за порушення відповідачем строків оплати за поставлений природній газ у листопаді 2021 року на суму 340'105,25 грн (період нарахування 01-30.01.2022). Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат суд встановив, що до стягнення з відповідача підлягають 726,80 грн 3% річних та 4547,16 грн інфляційних втрат, оскільки датою порушення зобов`язань є 05.01.2022.

Також позивачем заявлено до стягнення 28'302,01 грн пені.

Відповідно до частин 1-3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

В силу ст.216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених кодексом, іншими законами та договором.

Так, згідно ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Пунктом 4.5. договору передбачено, що у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Позивач просить стягнути 5'218,05 грн пені, нарахованої на суму 340'105,25 грн за несвоєчасно проведену оплату поставленого газу у листопаді 2021 та 23'083,96 грн на заборгованість відповідача у сумі 156'319,98 грн за зобов`язаннями грудня 2021 року (4 дні).

Здійснивши перевірку розрахунку пені, з урахуванням положень ст.232 ГК України та ст.254 ЦК України, суд дійшов висновку, що правомірним до стягнення є 27'631,12 грн пені. У задоволенні решти вимог необхідно відмовити.

Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» підлягають частковому задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Сплата позивачем судового збору за подання до суду позовної заяви підтверджується платіжними дорученнями №5955 від 17.03.202103.11.2022 на суму 3'306,16 грн.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, тому при розподілі судових витрат судовий збір у розмірі 3'291,42 грн покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 3, 12, 13, 42, 73-80, 123, 129, 185, 191, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський фаховий коледж спорту» (79044, м.Львів, вул.Княгині Ольги, 1; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1; ) 156'319,98 грн заборгованості, 27'631,12 грн пені, 3'836,06 грн 3% річних, 27631,12 грн інфляційних втрат та 3'291,42 грн судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 21.03.2023.

Суддя Б.Яворський.