УХВАЛА

м. Київ

15.03.2023Справа № 910/9096/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., за участю секретаря судового засідання Степанець Є.Ю., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Нові Олії Груп" від 20 лютого 2023 року про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу в справі № 910/9096/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нові Олії Груп" до Фізичної особи - підприємця Приказчикової Оксани Володимирівни про стягнення 269 745,76 грн,

за участю представників:

позивача: Кирієнко В.В.;

відповідача: Рибачка А.О.;

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Нові Олії Груп" (далі - Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи - підприємця Приказчикової Оксани Володимирівни (далі - Підприємець) про стягнення 278 841,41 грн, з яких: 228 600,00 грн - основний борг, 43 631,29 грн - інфляційні втрати, 6 610,12 грн - штраф.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19 вересня 2022 року позовну заяву Товариства прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/9096/22 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17 жовтня 2022 року задоволено клопотання відповідача про розгляд даної справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 10 листопада 2022 року.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16 лютого 2023 року позов Товариства задоволено частково, стягнуто з Підприємця на користь позивача 228 600,00 грн та 3 429,00 грн судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

22 лютого 2022 року на адресу суду надійшла заява позивача від 20 лютого 2023 року, в якій останній просив суд стягнути з відповідача понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 43 607,80 грн та 4 046,80 грн судового збору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24 лютого 2023 року розгляд вказаної заяви призначено до розгляду в судовому засіданні на 15 березня 2023 року.

15 березня 2023 року через загальний відділ канцелярії суду відповідач подав заперечення від 14 березня 2023 року проти заяви позивача про стягнення судових витрат у цій справі, в яких зазначив про неспівмірність та необґрунтованість загального розміру заявлених адвокатських послуг.

У судовому засіданні 15 березня 2023 року представник Товариства підтримав заяву від 20 лютого 2023 року, просив суд її задовольнити.

Представник Підприємця заперечив проти вказаної зави з підстав, зазначених у запереченнях від 14 березня 2023 року.

Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема до них належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною 2 статті 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За частиною 3 статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 8 статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно зі статтею 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Статтею 30 цього Закону встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судом встановлено, що 1 серпня 2022 року між Товариством та Адвокатським бюро Галини Козіної (далі - Бюро) укладено договір-доручення про надання правової допомоги № 358, за умовами якого останнє зобов`язалося надавати позивачу правову допомогу щодо стягнення коштів за послуги бухгалтера.

Відповідно до розділу 1 даного правочину Бюро надає Товариству правову допомогу, види якої визначені в даному розділі.

У пункті 3.2. договору сторони чітко визначили, що гонорар за цим правочином складається із суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами та зазначені в додатку до цієї угоди.

В обґрунтування розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 43 607,80 грн останнім у заяві від 20 лютого 2023 року зазначено детальний обсяг наданих послуг та їх вартість.

На виконання приписів договору Адвокатським бюро було виставлено рахунки на оплату на загальну суму 43 607,80 грн: від 4 серпня 2022 року № 1 на суму 3 150,00 грн, від 25 серпня 2022 року № 2 на суму 14 700,00 грн, від 11 листопада 2022 року № 3 на суму 10 500,00 грн, від 9 грудня 2022 року № 4 на суму 6 300,00 грн, від 9 січня 2023 року № 5 на суму 5 807,80 грн, від 17 січня 2023 року № 7 на суму 3 150,00 грн.

Між сторонами підписано та кріплено печатками акти приймання-передачі наданих послуг на загальну суму 43 607,80 грн: від 6 вересня 2022 року № 1 на суму 3 150,00 грн, від 6 вересня 2022 року № 2 на суму 14 700,00 грн, від 12 грудня 2022 року № 3 на суму 10 500,00 грн, від 30 грудня 2022 року № 4 на суму 6 300,00 грн, від 12 січня 2023 року № 5 на суму 5 807,80 грн, від 16 лютого 2023 року № 7 на суму 3 150,00 грн.

Однак зі змісту пункту 3.6. договору вбачається, що такі акти лише підтверджують факт надання послуг, а не їх вартість.

Зі змісту статті 30 Закону Україна "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" вбачається, що порядок обчислення гонорару визначаються в договорі про надання правової допомоги. Однак у порушення вказаних приписів судом встановлено, що в спірному договорі відсутній механізм розрахунку вартості адвокатських послуг (обчислення гонорару): у фіксованому розмірі чи погодинна оплата. У вказаному правочині також відсутні розміри (ціна) адвокатських послуг та загальний час, витрачений адвокатом.

У той же час, судом встановлено, що всупереч положень пункту 3.2. договору в матеріалах справи відсутній додаток до вказаної угоди, в якому сторони визначили тарифи адвокатських послуг та порядок їх нарахування.

Враховуючи викладене, поданий позивачем детальний опис наданих послуг разом з актами приймання-передачі таких послуг та рахунками на їх оплату є неналежними доказами, які підтверджують вартість виконаних адвокатських послуг, погоджену між сторонами.

Інші доводи, на які посилалися сторони під час розгляду заяви від 20 лютого 2023 року про ухвалення додаткового рішення, залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги, як такі, що не спростовують висновків суду щодо відмови в задоволенні вказаної заяви з вищенаведених підстав.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви Товариства про стягнення з відповідача понесених останнім судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 43 607,80 грн.

Також у своїй заяві позивач просив суд стягнути з відповідача 4 046,19 грн судового збору.

Разом із тим, суд звертає увагу заявника на те, що рішенням Господарського суду міста Києва від 16 лютого 2023 року вже було стягнуто з відповідача на користь Товариства 3 429,00 грн судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до статті 129 ГПК України.

За частиною 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви Товариства від 20 лютого 2023 року про ухвалення додаткового рішення в справі № 910/9096/22 у зв`язку з її необгрунтованістю.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 233, 234, 244 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Нові Олії Груп" від 20 лютого 2023 року про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу в справі № 910/9096/22 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Дата складання повного тексту ухвали: 20 березня 2023 року.

СуддяЄ.В. Павленко