номер провадження справи 15/195/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2023 Справа № 908/3725/21

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова Ігоря Сергійовича, розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія Енергодарські телевізійні системи, 71502, Запорізька область, м. Енергодар, пр. Будівельників, буд. 46, оф. 73

до відповідача Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, 01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3 в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, 71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133

про стягнення коштів

без повідомлення (виклику) учасників справи

установив

21.12.2021 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія Енергодарські телевізійні системи, Запорізька область, м. Енергодар до відповідача Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатоам, в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатоам про стягнення заборгованості за договором про надання послуг № 75/9-20/37-121-11-20-08994 від 16.01.2020 в сумі 355 467,54 грн, з яких: основна заборгованість в розмірі 310 635,80 грн, 3% річних в розмірі 11 151,85 грн, інфляційні втрати в розмірі 33 679,89 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2021, справу № 908/3725/21 передано на розгляд судді Горохову І.С.

28.12.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі № 908/3725/21, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи.

Запропоновано відповідачу надати у строк до 27.01.2022 відзив на позовну заяву разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача або визнання позовних вимог, якщо такі докази не надані позивачем. Копію зазначеного документа направити на адресу позивача, докази направлення надіслати суду.

Запропоновано прокурору та позивачу у строк до 10.02.2022 у разі отримання відзиву на позов надати суду відповідь на відзив, оформлену згідно вимог ст. 166 ГПК України разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтується відповідь позивача, якщо такі докази не надані відповідачем, а також надіслати на адресу суду докази, що підтверджують надіслання відповіді на відзив і доданих до нього доказів відповідачу.

Запропоновано відповідачу надати у строк до 28.02.2022, відповідно до ст. 167 ГПК України, надати заперечення разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтується заперечення відповідача, якщо такі докази не надані відповідачем.

20.01.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву.

26.01.2022 до суду надійшли доповнення до відзиву на позовну заяву.

11.02.2022 до суду надійшла відповідь на відзив.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 про продовження строку дії воєнного стану в Україні, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Згідно з Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, який затверджений Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 22.05.2022 року № 2263-IX.

Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022 про продовження строку дії воєнного стану в Україні, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022 про продовження строку дії воєнного стану в Україні, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб 21.11.2022.

Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022 про продовження строку дії воєнного стану в Україні, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

11 лютого 2023 року Президентом України підписано Закон України № 8419 (закон № 2915-IX) «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та продовження строку дії воєнного стану та загальної мобілізації в Україні з 19 лютого 2023 року строком на 90 діб (тобто до 20 травня).

16.03.2023 ухвалою суду відкладено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження після закінчення строку на який було введено воєнний стан.

Враховуючи, що Господарський суд Запорізької області не припинив свою роботу і продовжував здійснювати правосуддя, ухвалою суду 08.12.2022 продовжено розгляд справи № 908/3725/21 за правилами спрощеного позовного провадження розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження розпочато 28.12.2022.

Ухвалою суду від 09.01.2023 було відкладено розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження до 27.02.2023. Ухвалу було надіслано на відомі електронні адреси представників сторін та опубліковано на офіційному сайті суду.

Місцезнаходження сторін у справі є м. Енергодар Запорізька область Енергодарської міської територіальної громади, яке входить до Василівського району та до переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій № 309 від 22.12.2022.

Відповідно до п. 21 Розділу ІХ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, особливості судових викликів та повідомлень, направлення копій судових рішень учасникам справи, у разі якщо адреса їх місця проживання (перебування) чи місцезнаходження знаходиться на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції, визначаються законами України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції".

Відповідно до ст. 121 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII, Якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання.

Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії.

З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Учасники справи, остання відома адреса місця проживання (перебування) чи місцезнаходження яких знаходиться на тимчасово окупованій території і які не мають офіційної електронної адреси, повідомляються про ухвалення відповідного судового рішення шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень або шляхом розміщення тексту відповідного судового рішення на офіційному веб-порталі судової влади України, з урахуванням вимог, визначених Законом України "Про доступ до судових рішень", у разі обмеження доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень.

З моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала судове рішення.

Передбачений цією статтею порядок виклику в суд та повідомлення про судове рішення може застосовуватися стосовно інших учасників судового процесу, адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи яких знаходиться на тимчасово окупованій території, якщо від цього залежить реалізація ними своїх процесуальних прав і обов`язків.

Таким чином, суд повідомив сторін у справі про продовження розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Позов заявлено з тих підстав, що між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання комплексу інформаційних послуг по розміщенню на телевізійному каналі виконавця матеріалів про діяльність ВП ЗАЕС. Між позивачем та відповідачем були підписані акти приймання-передачі. Вартість наданих послуг була сплачена частково. Позивач просить стягнути з відповідача суму осевого боргу в розмірі 310 635,80 грн, 3% річних у розмірі 11 151,85 грн, інфляційні втрати у розмірі 33 679,89грн.

Відповідач щодо позову заперечив з підстав зазначених у відзиві від 17.01.2022 № 2823/955. Зазначив, що на час направлення відзиву у відповідача відсутня заборгованість за надає послуги на підтвердження чого додає платіжні доручення. З приводу нарахування інфляційних втрат та 3% річних зазначив, що оскільки відсутній основний борг за договором, нарахування 3% річних та інфляційних втрат на суму основного боргу є неправомірним. Крім того, Строк виконання зобов`язання щодо оплати частини вартості наданих послуг в розмірі суми ПДВ в договорі не встановлений. Вимога щодо сплати частини вартості наданих послуг в розмірі суми ПДВ не надходила. Позивачем неправильно визначено строк оплати частини вартості наданих послуг в розмірі суми ПДВ 60 300,00 грн, оскільки строк її оплати не настав та здійснення оплати ПДВ є правом, а не обов`язком відповідача. Просить у позові відмовити повністю.

Окремо заперечив щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, оскільки деякі послуги є однією і тією ж послугою за своєю суттю, а деякі взагалі не знайшли свого відображення у позові. Така послуга як відправлення позовної заяви та відтворення примірників копі документів, посвідчення їх копій адвокатом, складання квитанції зі сплати судового збору, не відноситься до видів правничої допомоги. Справа не є складною, та витрати на професійну правничу допомогу не є фактичним, а їх розмір обґрунтованим. Витрати не підтверджені належними та допустимими доказами.

26.01.2022 до суду надійшли доповнення до відзиву. У доповненнях відповідач зазначив, що заборгованість за договором відсутня та додав копії завірених платіжних доручень про перерахування коштів.

11.02.2022 до суду надійшла відповідь на відзив. Позивач зазначив, що станом на 09.02.2022 сума основного боргу становить 147 000,00 грн та погодився з міркуваннями відповідача про те, що на дату направлення доповнень на відзив заборгованість за договором є меншою. Щодо неправильного визначення строків оплати з урахуванням ПДВ зазначив, що позивач належним чином виконав свої зобов`язання щодо надання послуг за договором та щодо реєстрації податкових накладних у реєстрі податкових накладних та щодо сплати ПДВ. Також зазначив, що нарахування 3% річних та інфляційних втрат здійснено з урахуванням вимог чинного законодавства України. Додатково надав докази на підтвердження визначення розміру т понесення витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення - 27.02.2023.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд установив.

16.01.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Енергодарські телевізійні системи» (позивач, ТОВ «ТРК «ЕНТС», виконавець) та Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» (відповідач, ВП «ЗАЕС», замовник) укладено договір № 75/9-20/37-121-11-20-08994 про надання послуг (договір).

Відповідно до п. 1.1 договору, за даним договором виконавець приймає на себе зобов`язання надати замовнику наступні послуги: код ДК 021:20-9 «Телевізійні послуги» (послуга: «Надання комплексу інформаційних послуг для розміщення матеріалів про діяльність ВП ЗАЕС у 3-7 мікрорайонах м. Енергодар»).

Відповідно до п. 2.1 Договору, загальна вартість послуг, надання яких передбачено Договором, складає 361 800,00 грн. (з урахуванням ПДВ).

Згідно з п. 2.2 договору, оплата наданих послуг здійснюється за фактично наданий обсяг послуг протягом 45 (сорока п`яти) календарних днів з моменту підписання сторонами актів здачі-приймання послуг шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця.

На виконання умов договору ТОВ «ТРК «ЕНТС» надало на користь ВП ЗАЕС інформаційних послуг на загальну суму 361 800,00 грн, про що свідчать наступні документи: акт здачі-приймання наданих послуг № 1 від 29.02.2020 на суму 31 320,00 грн; акт здачі-приймання наданих послуг № 2 від 31.03.2020 на суму 33 480,00 грн; акт здачі-приймання наданих послуг № 3 від 30.04.2020 на суму 32 400,00 грн; акт здачі-приймання наданих послуг № 4 від 31.05.2020 на суму 33 480,00 грн; акт здачі-приймання наданих послуг № 5 від 30.06.2020 на суму 32 400,00 грн; акт здачі-приймання наданих послуг № 6 від 31.07.2020 на суму 33 480,00 грн; акт здачі-приймання наданих послуг № 7 від 31.08.2020 на суму 33 480,00 грн; акт здачі-приймання наданих послуг № 8 від 30.09.2020 на суму 32 400,00 грн; акт здачі-приймання наданих послуг № 9 від 31.10.2020 на суму 33 480,00 грн; акт здачі-приймання наданих послуг № 10 від 30.11.2020 на суму 32 400,00 грн; акт здачі-приймання наданих послуг № 11 від 31.12.2020 на суму 33 480,00 грн.

Вказані акти здачі-приймання наданих послуг підписані та скріплені печатками замовника та виконавця. Надані послуги прийняті замовником у повному обсязі, заперечень щодо якості та/або кількості наданих послуг на адресу виконавця не надходило.

Позивачем зазначено, що відповідач за надані та прийняті послуги сплатив частково на суму 51 164,20 грн, а саме: 31 320,00 грн сплачено за актом здачі-приймання наданих послуг № 1 від 29.02.2020 платіжним дорученням № 5966 від 23.04.2020; 19 844,20 грн сплачено частково за актом здачі-приймання наданих послуг № 2 від 31.03.2020 платіжним дорученням № 8654 від 17.05.2021.

08.12.2020 позивач направив на адресу відповідача лист-претензію № 48 про сплату суми заборгованості.

Відповідач надіслав відповідь № 28-23/925 від 15.01.2021 зазначивши, що сума заборгованості за чинною у Державному підприємстві «НАЕК «Енергоатом» процедурою заявлена до оплати та за фактом розподілу грошових коштів буде невідкладно оплачена.

З наданих відповідачем до відзиву та доповнень до відзиву документів вбачається перерахування коштів на виконання договору в наступному розмірі: 13.12.2021 платіжним дорученням № 21796 на суму 13 635,80 грн; 22.12.2021 платіжним дорученням № 22412 на суму 17 600,00 грн; 22.12.2021 платіжним дорученням на суму 32 400,00 грн; 06.01.2022 платіжним дорученням № 1039 на суму 15 800,00 грн; 06.01.2022 платіжним дорученням № 1052 на суму 1720,00 грн; 06.01.2023 платіжним дорученням № 1053 на суму 32 400,00 грн; 18.01.2022 платіжним дорученням № 1368 на суму 31 760,00 грн; 18.01.2022 платіжним дорученням № 1367 нас уму 18 240,00 грн, усього 163 635,80 грн.

Відповідачем не надано доказів сплати залишку боргу в сумі 147 000,00 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом 16.12.2021 про що свідчить штамп пошти на конверті в якому до суду надійшов позов з додатками.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Таким чином, суд вважає, що позов в частині стягнення заборгованості на суму 13 635,80 грн є безпідставним оскільки вказані кошти сплачено до подачі позову. Щодо стягнення коштів у розмірі 150 000,00 грн провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю предмет спору.

Щодо стягнення заборгованості в розмірі 147 000,00 грн суд зазначає наступну позицію.

Відповідно до приписів ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Позицію відповідача щодо того, що несплата заборгованості по договору, у зв`язку з тим, що строк сплати ПДВ за договором не настав, суд вважає безпідставною.

На виконання умов договору постачальник здійснив поставку товару. Претензій з боку відповідача не було, товар по кількості та якості був прийнятий у повному обсязі.

Так у п. 3.3 договору встановлено, що оплата покупцем частини вартості товару у розмірі суми ПДВ здійснюється після реєстрації Постачальником належним чином оформленої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН).

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.7 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що податкова накладна складається на кожне повне або частково постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Як визначено у п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, з метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем. Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Вказані вимоги податкового кодексу та умови договору, які регламентують реєстрацію податкової накладної, були виконані позивачем, що підтверджуються документами наявними в матеріалах справи та відсутністю будь-яких претензій відповідача.

Позивач оформив та зареєстрував в ЄРПН на користь відповідача наступні податкові накладні:

- за актом здачі-приймання наданих послуг № 1 від 29.02.2020 - податкова накладна № 58 від 29.02.2020, квитанція № 1 від 12.03.2020;

- за актом здачі-приймання наданих послуг № 2 від 31.03.2020 - податкова накладна № 52 від 31.03.2020, квитанція від 07.04.2020;

- за актом здачі-приймання наданих послуг № 3 від 30.04.2020 - податкова накладна № 48 від 30.04.2020, квитанція від 08.05.2020;

- за актом здачі-приймання наданих послуг № 4 від 31.05.2020 - податкова накладна № 30 від 31.05.2020, квитанція від 15.06.2020;

- за актом здачі-приймання наданих послуг № 5 від 30.06.2020 - податкова накладна № 27 від 30.06.2020, квитанція від 13.07.2020;

- за актом здачі-приймання наданих послуг № 6 від 31.07.2020 - податкова накладна № 29 від 31.07.2020, квитанція від 10.08.2020;

- за актом здачі-приймання наданих послуг № 7 від 31.08.2020 - податкова накладна № 32 від 31.08.2020, квитанція від 10.09.2020;

- за актом здачі-приймання наданих послуг № 8 від 30.09.2020 - податкова накладна № 33 від 30.09.2020, квитанція від 15.10.2020;

- за актом здачі-приймання наданих послуг № 9 від 31.10.2020 - податкова накладна № 43 від 31.10.2020, квитанцією від 15.11.2020;

- за актом здачі-приймання наданих послуг № 10 від 30.11.2020 - податкова накладна № 28 від 30.11.2020, квитанція від 16.12.2020;

- за актом здачі-приймання наданих послуг № 11 від 31.12.2020 - податкова накладна №

29 від 31.12.2020, квитанцією від 12.01.2021.

На виконання умов договору та у відповідності з вимогами чинного законодавства, позивачем було належним чином складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, що відповідно до договору є підставою для сплати покупцем суми ПДВ включеної до вартості наданих послуг. Відповідач товар прийняв без заперечень та зауважень, а тому повинен був здійснити оплату за умовами договору, а саме шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника протягом 60 календарних днів з моменту поставки товару.

Відповідач безпідставно розділяє в часі строк оплати вартості товару без ПДВ та строк оплати самого ПДВ без жодної аргументації. Оскільки діючим законодавством та договором не передбачено окремий строк оплати суми ПДВ. Вартість товару є єдиною і включає в себе ПДВ, що повинно бути сплачене одночасно зі сплатою самих послуг, а саме - протягом 45 календарних днів з моменту підписання сторонами актів здачі-приймання послуг.

Таким чином, позов в частині стягнення заборгованості в розмірі 147 000,00 грн підлягає задоволенню. Заперечення відповідача в цій частині, суд вважає безпідставними.

Також позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 11 151,85 грн та інфляційні втрати у розмірі 33 679,89 грн за період з 16.05.2020 по 30.11.2021, окремо за кожним актом здачі-приймання.

За приписами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З приводу періодів виникнення заборгованості наводяться наступні дані за актами здачі-приймання:

- № 2 від 31.03.2020 повинна була бути сплачена не пізніше 15.05.2020, відповідно, прострочення складає: щодо частини заборгованості у розмірі 19 844,20 грн. - 367 днів (період з 16.05.2020 по 17.05.2021), а щодо частини заборгованості у розмірі 11 475,80 грн. - 564 дня (період з 16.05.2020 по 30.11.2021);

- № 3 від 30.04.2020 повинна була бути сплачена не пізніше 15.06.2020 відповідно, прострочення складає 533 днів (період з 16.06.2020 по 30.11.2021);

- № 4 від 31.05.2020 повинна була бути сплачена не пізніше 15.07.2020 відповідно, прострочення складає 503 днів (період з 16.07.2020р. по 30.11.2021р.);

- № 5 від 30.06.2020 повинна була бути сплачена не пізніше 14.08.2020 відповідно, прострочення складає 473 днів (період з 15.08.2020 по 30.11.2021);

- № 6 від 31.07.2020 повинна була бути сплачена не пізніше 14.09.2020 відповідно, прострочення складає 442 днів (період з 15.09.2020 по 30.11.2021);

- № 7 від 31.08.2020 повинна була бути сплачена не пізніше 15.10.2020 відповідно, прострочення складає 411 днів (період з 16.10.2020 по 30.11.2021);

- № 8 від 30.09.2020 повинна була бути сплачена не пізніше 16.11.2020 відповідно, прострочення складає 379 днів (період з 17.11.2020 по 30.11.2021);

- № 9 від 31.10.2020 повинна була бути сплачена не пізніше 15.12.2020 відповідно, прострочення складає 350 днів (період з 16.12.2020 по 30.11.2021);

- № 10 від 30.11.2020 повинна була бути сплачена не пізніше 14.01.2021 відповідно, прострочення складає 320 днів (період з 15.01.2021 по 30.11.2021);

- № 11 від 31.12.2020 повинна була бути сплачена не пізніше 15.02.2020 відповідно, прострочення складає 288 дня (період з 16.02.2021 по 30.11.2021).

Враховуючи наявність прострочення відповідачем оплати наданих послуг, перевіривши розрахунки 3% річних та інфляційних втрат, суд вважає позовні вимоги в цій частині такими, що підлягають задоволенню в заявлених розмірах.

Також позивач просить зазначити в резолютивній частині рішення про нарахування 3 % річних з 01.12.2021 до моменту остаточного виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 10 ГПК України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Суд вважає за можливе в частині нарахування 3% річних зазначити в резолютивні частині рішення про нарахування на суму основного боргу, яка присуджена до стягнення нараховуються 3% річних з 01.12.2021 до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Нарахування 3% річних здійснюється за формулою: сума 3% річних = С х 3 х Д/365/100, де: С сума основного боргу; Д кількість днів прострочення.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79, 80 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідачем не спростовано правову оцінку обставин, наданих позивачем та правових підстав позову, а також не надано доказів в обґрунтування заперечень щодо позову.

Враховуючи вище наведені обставини, надані докази та вимоги чинного законодавства України, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Позивачем заявлено до стягнення витрати на професійну (правничу) допомогу в розмірі 12 000,00 грн.

Статтею 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Поняття особи, яка є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", відповідно до положень якої, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підтвердження понесення витрат надано такі документи: договір № 22-11/21 від 22.11.2021; додаткова угода № 1 від 06.12.2021; ордер серія ЗП № 041116 від 22.11.2021; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 317; акт надання послуг № 2 від 07.02.2022; платіжне доручення № 953 від 07.02.2022 та до позову додано попередній орієнтовний розрахунок судових витрат.

У додатковій угоді № 1 визначено наступні види професійної правничої допомоги: аналіз фактичних обставин справи та формування доказової бази по суті спору; надання усних та письмових юридичних консультацій, аналіз судової практики; складання, оформлення та надсилання позовної заяви; складання, оформлення та надсилання відповіді на відзив та інших процесуальних документів; представництво інтересів клієнта у місцевому господарському суді.

Відповідно до п. 3 додаткової угоди № 1, загальна ума гонорару (винагороди) за цією додатковою угодою № 1 складає 12 000,00 грн та сплачується протягом 5 робочих днів з моменту оформлення відповідного акта про надання послуг.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Велика Палата Верховного Суду вказує на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07 вересня 2020 року у справі № 910/4201/19 вказано, що: 1) договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 2) за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України; 3) як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару; 4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв; 5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 6) відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Аналогічну правову позицію наведено у постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 922/1163/18. При цьому, договір про надання правової допомоги та подані на підтвердження його виконання докази, повинні бути пов`язаними з розглядом конкретної судової справи.

При цьому, потрібно враховувати правові висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2020 року у справі № 760/11145/18, про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг, врахувавши складність справи, обсяг виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин справи.

При визначені у договорі про надання адвокатських послуг форми гонорару у твердій (фіксованій) сумі, то вона є незмінною в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу, а витрати на правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

З урахуванням наведеного сума гонорару (винагороди) у розмірі 12 000,00 грн є незмінною та повинна бути присуджена з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Заперечення відповідача з приводу не співмірності заявлених витрат на професійну правничу допомогу є безпідставними з урахуванням наведеного.

Судові витрати зі спати судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 126, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (вул. Назарівська 3, м. Київ, 01032, Україна, ідентифікаційний код юридичної особи 24584661) в особі відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» (вул. Промислова 133, м. Еергодар, Запорізька область, 71503, Україна, ідентифікаційний код юридичної особи 19355964) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Енергодарські телевізійні системи» (проспект Будівельників, буд. 46, офіс 73, м. Енергодар, Запорізька область, 71502, Україна, ідентифікаційний код юридичної особи 38131833) суму основного боргу в розмірі 147 000,00 грн (сто сорок сім тисяч гривень 00 коп.), 3 % річних у розмірі 11 151,85 грн (одинадцять тисяч сто п`ятдесят одна гривня 85 коп.), інфляційні втрати у розмірі 33 679,89 грн (тридцять три тисячі шістсот сімдесят дев`ять гривень 89 коп.). Видати наказ.

На суму основного боргу, яка присуджена до стягнення нараховуються 3% річних з 01.12.2021 до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Нарахування 3% річних здійснюється за формулою: сума 3% річних = С х 3 х Д/365/100, де: С сума основного боргу; Д кількість днів прострочення.

Провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 150 000,00 грн підлягає закриттю за відсутності предмета спору.

У позові в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 13 635,80 грн відмовити.

Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (вул. Назарівська 3, м. Київ, 01032, Україна, ідентифікаційний код юридичної особи 24584661) в особі відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» (вул. Промислова 133, м. Енергодар, Запорізька область, 71503, Україна, ідентифікаційний код юридичної особи 19355964) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Енергодарські телевізійні системи» (проспект Будівельників, буд. 46, офіс 73, м. Енергодар, Запорізька область, 71502, Україна, ідентифікаційний код юридичної особи 38131833) судовий збір у розмірі 5217,47 грн (п`ять тисяч двісті сімнадцять гривень 47 коп.), витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11 539,68 грн. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 16 березня 2023 року.

Суддя І. С. Горохов