ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/280/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування", м.Київ (адреса: 03056, м.Київ, вул.Борщагівська, 154)
до Акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-Гарант", м.Харків (адреса: 61057, м.Харків, вул.Донець-Захаржевського, 6/8)
про стягнення 42979,45 грн
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Приватне акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-Гарант" про стягнення 42979,45грн страхового відшкодування.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.01.2023 року відкрито провадження у справі №922/280/23 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ст.248 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше 60 днів з дня відкриття провадження у справі.

27.01.2023 судом направлено ухвалу про відкриття провадження у справі рекомендованим листом з повідомленням про вручення на юридичну адресу відповідача, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: вул.Донець-Захаржевського, буд.6/8, м.Харків, 61057.

Частиною 5 статті 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.89 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

03.03.2023 ухвала про відкриття провадження у справі була повернута до суду без вручення відповідачу, з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання".

На час винесення рішення у справі судом перевірено юридичну адресу відповідача згідно з даними ЄДРЮО, яка залишилася незмінною.

Відповідно до частини 7 статті 120 ГПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Інформації про іншу адресу відповідача у суду немає.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто, повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Сам лише факт неотримання кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд, у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу (постанова Верховного Суду від 25.06.2018 у справі №904/9904/17).

Таким чином суд дійшов висновку, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд даної справи.

Відзив на позов відповідачем до суду надано не було.

Згідно з ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка ратифікована Україною 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Згідно з ч.4 ст.13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч.2 ст.178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

При цьому, за висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

25.11.2022 року відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортного засобу Renault Dokker д.р.н. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та транспортного засобу Smart fortwo д.р.н. НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_2 .

Відповідно до Довідки Національної поліції України, схеми місця ДТП та постанови Дарницького районного суду м.Києва від 21.12.2022 року по справі №753/15409/22 вищевказана ДТП відбулася внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 Правил дорожнього руху.

30.06.2022 року між ПрАТ СК "Арсенал Страхування" (позивачем) та ТОВ "Ворвартс Фарма" (постраждалим від ДТП) був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту №0464/22-Т/Ц7 від 30.06.2022 року, предметом якого є страхування транспортного засобу Renault Dokker д.р.н. НОМЕР_1 .

27.11.2022 року Страхувальник звернувся до ПрАТ СК "Арсенал Страхування" із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надав усі необхідні документи (а.с.18).

20.08.2021 року ПрАТ СК "Арсенал Страхування" на підставі акту огляду транспортного засобу, рахунку-фактури вартості робіт та запчастин №ВР-0001887 від 29.11.2022 року було складено страховий акт №006.01758822-1 та розрахунок суми страхового відшкодування на суму 42979,45 грн (а.с.24-32).

На підставі вищевказаних документів ПрАТ СК "Арсенал Страхування" здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 42979,45 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 64057992 від 05.12.2022 року (а.с.33).

До позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування, виплаченого потерпілій особі, перейшло право зворотної вимоги до особи, винної у скоєнні ДТП.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Smart fortwo д.р.н. НОМЕР_2 станом на 25.11.2022 року була застрахована в АТ СК Мега-Гарант (відповідач) згідно з полісом №ЕР-210041782, що підтверджується витягом з централізованої бази даних МТСБУ.

Оскільки відповідач є страховиком за вказаним полісом, то позивач, у межах понесених ним фактичних витрат, набув право вимоги до АТ СК Мега-Гарант.

Згідно з полісом № ЕР-210041782 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, передбачено франшизу в розмірі 0,00 грн. та страхову суму (ліміт відповідальності) за шкоду, спричинену майну - 160000,00 грн.

Отже, згідно з розрахунком позивача, сума страхового відшкодування, належного з відповідача до сплати позивачу, складає 42979,45 грн, що стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відносини між позивачем та його страхувальником (потерпілим у ДТП) врегульовані ЗУ "Про страхування", а між позивачем та його страхувальником (винним у ДТП) - ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон).

Статтею 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах.

Згідно з ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Матеріалами справи підтверджується, що страхувальник відповідача за полісом, який діяв під час ДТП, є винним у ДТП та завдав майнової шкоди ТЗ, що застраховано позивачем за договором добровільного страхування, який діяв під час ДТП.

Відповідно до ст.3 Закону обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування (п.1 ст.9 Закону).

Згідно зі ст.22.1 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Отже страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18).

Сума відновлювального ремонту в розмірі 42979,45 грн підтверджується матеріалами справи, в т.ч. рахунками з вартістю запчастин та робіт. З урахуванням франшизи в розмірі 0,00 грн. за договором добровільного страхування, позивачем було сплачено потерпілій особі страхове відшкодування в сумі 42979,45 грн.

Рік випуску автомобіля Renault Dokker д.р.н. НОМЕР_1 - 2017.

Відповідно до п.7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, значення ЕЗ (коефіцієнт фізичного зносу) приймається такими, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ.

Отже, відповідно до п.7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів фізичний знос складників автомобіля Renault Dokker д.р.н. НОМЕР_1 станом на 30.06.2022 року становить - 0%.

Відповідно до Полісу відповідача ЕР-210041782 ліміт за шкоду, заподіяну майну, становить 160000,00 грн, франшиза - 0,00 грн.

Отже, за даним страховим випадком сума страхового відшкодування, що підлягає стягненню на користь ПрАТ СК "Арсенал Страхування" з відповідача становить 42979,45 грн.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення страхового відшкодування в розмірі 42979,45 грн є правомірними та обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч.1 ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно з ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем до суду не надано доказів на спростування позовних вимог чи доказів сплати страхового відшкодування.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та правомірними, відповідачем не спростовані, отже позов підлягає задоволенню повністю.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується положеннями ст.129 ГПК України, відповідно до яких судовий збір покладається на відповідача, з вини якого виник спір.

Також позивачем до позовної заяви надана заява про попередній (орієнтовний) розрахунок витрат, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи, а саме: 2684,00 грн судового збору, 7000,00 грн витрат на проведення експертизи, 7000,00грн витрат на правничу допомогу.

Однак в прохальній частині позову позивач просить стягнути з відповідача лише суму страхового відшкодування та суму судового збору.

Частиною 8 статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з ч.3 ст.126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На час прийняття рішення у справі докази понесених витрат на правничу допомогу позивачем до суду не надані.

Отже, у суду немає підстав для вирішення питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 13, 20, 73, 74, 76-80, 86, 126, 129, 236-238, 240, 247, 251, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-Гарант" (адреса: 61057, м.Харків, вул.Донець-Захаржевського, буд.6/8; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (адреса: 03056, м.Київ, вул.Борщагівська, 154; ; ІBAN: НОМЕР_3 в АТ "ОТП Банк", МФО 300528) 42979,45грн, як відшкодування витрат, заподіяних позивачеві, та 2684,00 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "24" березня 2023 р.

Суддя К.В. Аріт