ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.03.2023 р. Справа № 914/3402/22

Господарський суд Львівської області у складі судді Петрашка М.М., розглянувши матеріали справи

за позовом Державної служби України з безпеки на транспорті

до відповідача Фізичної особи-підприємця Гриневича Михайла Васильовича

про стягнення 7394,59 грн.

за участю представників:

від позивача Фіалкович Т.-Д.І.

від відповідача Сокальський Д.А.

ВСТАНОВИВ

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Державної служби України з безпеки на транспорті до відповідача Фізичної особи-підприємця Гриневича Михайла Васильовича про стягнення 7394,59 грн.

Ухвалою суду від 04.01.2023р позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для виправлення допущених недоліків, які вказані в ухвалі суду у даній справі.

Позивачем на виконання вимог ухвали суду від 04.01.2023р подано заяву (вх.№1244/23 від 17.01.2023р) про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 23.01.2023 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання вказаною ухвалою суду призначено на 21.02.2023.

16.02.2023 представник відповідача подав відзив (вх.№4021/23) на позовну заяву, в якому він просить:

- закрити провадження у справі №914/3402/22 на підставі пункту 1 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, оскільки спір не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства;

- залишити позов без розгляду на підставі пункту 1 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позов подано особою, яка не має процесуальної дієздатності;

- в обов`язковому порядку застосувати наслідки спливу строків позовної давності до всіх позовних вимог;

- відмовити у задоволенні позову;

- на підставі частини 6 статті 91 Господарського процесуального кодексу України зобов`язати позивача надати суду оригінали всіх документів, долучених ним до позовної заяви, оскільки частина копій не читабельна взагалі, текст розмитий, а відповідач підставно заперечує наявність оригіналів документів у позивача та ставить під сумнів відповідність поданих копій - оригіналу.

21.02.2023 у судовому засіданні представником відповідача заявлено клопотання (вх.№4741/23) про витребування доказів, в якому він просить витребувати у Державної служби України з безпеки на транспорті, оригінали для огляду, та належним чином завірені копії для долучення до матеріалів справи:

- довідки №028986 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 25.05.2021 року;

- акту №288207 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт від 25.05.2021 року;

- акту №00551660 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 25.05.2021 року;

- рахунку №575 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 25.05.2021 року;

- товарно-транспортної накладної від 25.05.2021 року №250501;

- постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №215424 від 21.07.2021 року;

- товарно-транспортної накладної №250501 від 25 травня 2021 року;

- реєстру рекомендованих листів від 05 липня 2020року та реєстру згрупованих поштових відправлень без номера і без дати;

- направлення на рейдову перевірку №003990 від 21 травня 2021 року;

- щотижневого графіка проведення рейдових перевірок Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 21 травня 2021 року;

- графіка роботи пересувного габаритно-вагового контролю у Хмельницькій області за травень 2021 року;

- свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки;

- квитанції знятих показників габаритно-вагового контролю за 21 травня 2023року;

- посвідчення водія ОСОБА_1 ;

- свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу VOLVO FH 13.460. д.н.з. НОМЕР_1 ;

- свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу STAS. д.н.з. НОМЕР_2 ;

- оригінал рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі № 380/14532/21 від 25 листопада 2021 року та постанову Західного апеляційного господарського суду.

Ухвалою суду від 21.02.2023, задоволено клопотання позивача про відкладення розгляду справи, підготовче засідання відкладено на 14.03.2023 та відкладено розгляд клопотання відповідача про витребування доказів.

14.03.2023 Фізичною особою-підприємцем Гриневичем Михайлом Васильовичем подано заяву про відвід судді (вх.№6338/23), в якій відповідач просить:

- суддю Петрашка Мирослава Михайловича заявити самовідвід у справі №914/3402/22;

- у разі відмови у задоволенні заяви про самовідвід, - розглянути заяву Фізичної особи-підприємця Гриневича Михайла Васильовича про відвід судді Петрашка Мирослава Михайловича у справі №914/3402/22.

Розглянувши заяву (вх.№6338/23 від 14.03.2023) Фізичної особи-підприємця Гриневича Михайла Васильовича про відвід судді у справі №914/3402/22, суд зазначає таке.

Щодо заявлення суддею самовідводу необхідно зазначити, що частиною 1 статті 38 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Тобто, як вбачається з вищенаведеного, самовідвід суддя зобов`язаний заявити з власної ініціативи за наявності відповідних підстав, а не за заявою сторони, з огляду на що подану Фізичною особою-підприємцем Гриневичем Михайлом Васильовичем заяву (вх.№6338/23 від 14.03.2023) суд розглядає як заяву про відвід судді Петрашка Мирослава Михайловича у справі №914/3402/22.

Відповідно до частини 2 статті 38 Господарського процесуального кодексу України, з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

При цьому, згідно з частинами 1-3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Необхідно зазначити, що заява про відвід судді надійшла до суду 14.03.2023, тобто у день судового засідання. З огляду на вказане, заява про відвід судді не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Обґрунтовуючи заяву про відвід судді представник відповідача зазначив, що 21.02.2023 суддя оголосив заяву представника позивача про "перенесення розгляду справи" з підстав перебування представника позивача в іншому судовому засіданні, однак, як зазначає відповідач, діючий Господарський процесуальний кодекс України не містить такого поняття як "перенесення розгляду справи". При цьому, як вказано у заяві про відвід судді, повістка Восьмого апеляційного адміністративного суду, долучена до клопотання позивача про перенесення розгляду справи, не містить підпису судді, секретаря, помічника, не містить печатки (штампу) суду, не містить штрихкодового ідентифікатора, та не містить ПІБ представника позивача, з огляду на що, на переконання відповідача, є неналежним та не допустимим доказом виклику представника позивача в судове засідання до іншого суду.

Також відповідач у заяві про відвід судді звертає увагу на те, що клопотання позивача "про перенесення розгляду справи" подано не уповноваженою належним чином особою, на підставі нікчемної та недійсної довіреності з порушенням вимог статті 247 Цивільного кодексу України та всіх вимог передбачених Господарським процесуальним кодексом України, оскільки довіреність не містить ні дати її вчинення, ні підпису представника.

Як вказано у заяві про відвід судді, суддя мав би звертати увагу на такі порушення, однак цього зроблено не було, що викликає у відповідача сумнів у неупередженості та об`єктивності судді. При цьому вказано, що суддя порушує основні принципи судочинства України, з огляду на що можна прийти до висновку, що суддя прямо чи побічно заінтересований в результатах розгляду справи на користь позивача та його представника.

У заяві про відвід судді зазначено, що відповідачем подано клопотання (вх.№4741/23 від 21.02.2023) про витребування доказів яке мотивовано тим, що відповідач заперечує наявність оригіналів документів, які долучені до позову та ставить під сумнів відповідність поданих копій оригіналу, тому в силу вимог передбачених частиною 11 статті 80, частинами 2, 4-6 статті 91 Господарського процесуального кодексу України він звернувся до суду з клопотанням зобов`язати позивача надати суду оригінали всіх додатків та документів долучених ним до позовної заяви.

За твердженням представника відповідача, суддя дістав з шухляди робочого стола збільшувальне шкло, приклав його до ксерокопій документів, оригінали яких просив витребувати відповідач і заявив, що в принципі йому все нормально видно і при бажанні все можна прочитати і роздивитись.

На переконання представника відповідача, такі дії судді грубо суперечать основним принципам господарського судочинства, а саме верховенству права, рівності сторін перед законом і судом, принципам диспозитивності та пропорційності, що викликає у відповідача сумнів у неупередженості та об`єктивності судді.

Як зазначив представник відповідача, суддя порушує основні принципи судочинства України, з чого можна прийти до висновку, що суддя прямо чи побічно заінтересований в результатах розгляду справи на користь позивача та його представника.

Крім того, відповідач посилається на те, що згідно відкритої частини реєстру судових рішень з 2019 року по 2022 рік суддя Петрашко М.М. розглянув три справи за позовами органів прокуратури в інтересах держави в особі Укртрансбезпеки до відповідачів про стягнення коштів, а саме від 02.06.2022 у справі №914/14/22, від 11.03.2021 у справі №914/3143/20, від 10.12.2020 у справі №914/1356/19 та повністю задовольнив ці позови, посилаючись на перелік та опис документів, які позивач долучив до позовної заяви. При цьому, як вказано у заяві про відвід судді, в одній з цих справ, відповідач заявляв клопотання про витребування доказів, яке суддя відхилив та послався на наявність достатніх доказів, які знаходяться в матеріалах справи.

Отже заявник вважає, що суддя неодноразово приймав рішення по аналогічним справам на користь позивача, та надав юридичній особі, органу державної влади протиправну перевагу перед фізичними особами, громадянами України за ознаками їх статі, віку, соціального походження та майнового стану.

За твердженням представника відповідача, беручи до уваги дії судді в судовому засіданні 21.02.2023, є всі підстави вважати, що суддя неправомірно поза межами діючого Господарського процесуального кодексу України відхилить всі підставні, мотивовані, обґрунтовані клопотання відповідача та буде розглядати справу за наявними у ній документами, що на думку представника відповідача є беззаперечним доказом особистої заінтересованості судді в результатах розгляду даної справи та викликає підставний сумнів у неупередженості та об`єктивності судді.

Таким чином, підсумовуючи наведене, представник відповідача зазначає, що суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), оскільки він прямо заінтересований у результаті розгляду справи на користь позивача та наявні обставини, які викликають підставний сумнів у об`єктивності та неупередженості судді. За твердженням представника відповідача, суддя у даній справі, є несправедливим, залежним, особисто зацікавленим у розгляді справи, порушив такі основні принципи господарського судочинства, як принцип верховенства права, принцип справедливого розгляду справи, принцип прийняття рішення незалежним і безстороннім судом, принцип рівності сторін перед законом і судом, принцип змагальності сторін, принцип пропорційності розгляду справи та принцип диспозитивності цивільного судочинства.

Представник Державної служби України з безпеки на транспорті у судовому засіданні заявив, що не підтримує заяву про відвід судді.

Щодо нікчемності виданої йому довіреності представник позивача заперечив, зазначивши про відповідність довіреності вимогам законодавства. Поряд з цим, представник позивача зазначив, що може також надати Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який підтверджує право представника позивача представляти інтереси позивача в суді.

Положенням частини 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 3 статті 38 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Тобто із вимог процесуального законодавства випливає, що відвід повинен бути вмотивований та обґрунтований, це зокрема означає, що відвід повинен бути підтвердженим фактичними обставинами та ґрунтуватися на певних конкретних доказах. Наданий же до суду відвід ґрунтується виключно на суб`єктивній оцінці учасника справи, в даному випадку представника відповідача, діям головуючого судді у ході проведення судового засідання.

Так, у ході судового засідання 21.02.2023 представником відповідача було заявлено клопотання про витребування доказів, яке розглядалось судом, одночасно судом оглядались письмові докази долучені до позовної заяви на предмет якості копій документів, оскільки як в судовому засіданні 21.02.2023 так і у відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначав, що певні копії письмових доказів не є читабельними, текст розмитий тощо. Крім того, в судовому засіданні вирішувалось питання щодо відкладення розгляду справи за клопотанням представника позивача, повноваження якого представником відповідача заперечувались.

Втім, слід зазначити, що за приписами частини 3 статті 198 Господарського процесуального кодексу України, головуючий відповідно до завдання господарського судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Разом з тим, у відповідності до частини 4 статті 201 Господарського процесуального кодексу України, головуючий встановлює особи тих, хто бере участь у судовому засіданні, а також перевіряє повноваження представників.

Поряд з цим, вирішення питань про застосування чинного законодавства є виключним правом судді, в провадженні якого знаходиться справа. При цьому, результат вирішення вказаних питань не може свідчити про упереджене ставлення судді відповідно до сторін у справі, оскільки наявність чи відсутність підстав у відводі судді не може ставитися в залежність до результату застосування норм чинного законодавства.

При цьому, втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддю у будь-який спосіб забороняється законом. У разі ж незгоди з винесеним по справі рішенням чи ухвалою, сторона по справі чи інший учасник справи не позбавлена можливості оскаржити постановлене рішення чи ухвалу у порядку і строки визначені чинним процесуальним Законом.

Крім того, відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З викладених у заяві про відвід судді обставин також вбачається, що однією із підстав для відводу є прийняття суддею Петрашком М.М. рішення в аналогічних справах та незгода з процесуальними рішеннями в інших справах.

Однак, відповідачем не враховано, що відповідно до положень частини 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, рішення судді в інших справах не може бути підставою для відводу, як і незгода з процесуальними рішеннями судді, тим більше в інших справах.

Водночас, відповідачем не представлено належних та допустимих доказів, які б підтверджували пряму чи побічну заінтересованість судді Петрашка М.М. у результатах розгляду даної справи № 914/3402/22.

Відповідно до статті 237 Господарського процесуального кодексу України, при ухваленні рішення суд зокрема вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Наведене свідчить, що суд у кожній конкретній справі, встановлює обставини на які посилаються сторони, досліджує та оцінює надані сторонами докази та вирішує яку правову норму належить застосувати до спірних правовідносин.

Суд зазначає, що у відповідності до частини 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Доводи відповідача, наведені у заяві про відвід судді, зводяться фактично до незгоди з процесуальними рішеннями судді та суб`єктивної оцінки представника відповідача діям головуючого судді у ході проведення судового засідання, яке відбулось 21.02.2023, що не може бути підставою для відводу судді.

Частиною 11 статті 39 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Розглянувши доводи відповідача, враховуючи наведені вище норми законодавства, суд зазначає, що наведені заявником доводи не можуть бути підставою для відводу судді в розумінні статті 35 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на що суд дійшов висновку відмовити у задоволенні заяви про відвід судді Петрашка Мирослава Михайловича.

Керуючись статтями 35, 38, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

1. У задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Гриневича Михайла Васильовича про відвід судді Петрашка Мирослава Михайловича у справі №914/3402/22 відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали скаледно 20.03.2023.

Суддя Петрашко М.М.