УХВАЛА

23 березня 2023 року

м. Київ

cправа № 909/1066/22

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Рогач Л. І.,

перевіривши матеріали касаційних скарг Комунального підприємства "Муніципальні ринки" Івано-Франківської міської ради (далі - Підприємство) та Івано-Франківської міської ради (далі - Міськрада)

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 27.02.2023

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Сервіс" (далі - ТОВ "Торговий Сервіс")

про забезпечення позову до подання позовної заяви,

особи, які можуть отримати статус учасників справи: Міськрада та Підприємство,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Торговий Сервіс" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просило:

- заборонити Міськраді та Підприємству до вирішення по суті спору та набрання рішенням суду у справі про визнання недійсним та скасування рішення Міськради № 213-31 від 02.12.2022 законної сили, вживати заходів примусового виселення ТОВ "Торговий сервіс" з орендованих приміщень, а саме: нежитлових приміщень площею 14167,72 кв. м, розташованих в цоколі та на першому поверсі будівлі критого ринку за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Дністровська, 5;

- зупинити дію рішення Міськради № 213-31 від 02.12.2022 до вирішення спору по суті та набрання рішенням у справі про визнання недійсним та скасування рішення Міськради № 213-31 від 02.12.2022 законної сили.

Господарський суд Івано-Франківської області ухвалою від 02.01.2023 відмовив у задоволенні заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Відмову в забезпеченні позову суд мотивував тим, що у випадку неповернення ТОВ "Торговий Сервіс" з оренди нежитлових приміщень за актом приймання-передачі приміщень, як це передбачено п. 2.4 договору оренди, ні Міськрада (орендодавець), ні Підприємство (балансоутримувач), ні Департамент комунальних ресурсів та сільського господарства Міськради самостійно не вживатимуть заходи щодо примусового звільнення приміщення, а лише можуть готувати матеріали для звернення до суду з позовом про звільнення орендованих приміщень та стягнення неустойки за неправомірне використання майна. Разом з цим заявник не довів істотної необхідності у вжитті обраних ним заходів забезпечення позову та не довів суду, що при застосуванні обраних заходів буде забезпечуватися збалансованість інтересів сторін.

Крім того, ТОВ "Торговий Сервіс" просить заборонити вживати заходів примусового виселення ТОВ "Торговий Сервіс" з орендованих приміщень, натомість виходячи із системного аналізу норм чинного законодавства, зокрема, Цивільного кодексу України, Житлового кодексу України, поняття "виселення" пов`язане із об`єктами житлового фонду (жилими приміщеннями), а предметом договору оренди є нежитлові приміщення.

Західний апеляційний господарський суд постановою від 27.02.2023 скасував ухвалу суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом заборони Міськраді та Підприємству вживати заходів примусового виселення ТОВ "Торговий Сервіс" з орендованих приміщень та прийняв в цій частині нове рішення про задоволення заяви про забезпечення позову.

Суд апеляційної інстанції врахував, що ТОВ "Торговий Сервіс" звернулося з позовом про визнання недійсним та скасування рішення Міськради № 213-31 від 02.12.2022 "Про припинення договору оренди", та дійшов висновку про обґрунтованість тверджень заявника, що невжиття заходів забезпечення позову та, як наслідок, повернення об`єкта оренди може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Крім того, колегія суддів зазначила про надмірний формалізм суду першої інстанції стосовно пов`язаності терміна "виселення" із об`єктами житлового фонду (жилими приміщеннями) з огляду на численну практику судів, в тому числі й Верховного Суду в аналогічних правовідносинах оренди нежитлових приміщень, в яких предметом позову було виселення орендарів з нежитлових приміщень.

11.03.2023 Підприємство звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Західного апеляційного господарського суду від 27.02.2023 (повний текст складений 03.03.2023), в якій просить скасувати оскаржувану постанову та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду цієї справи визначено колегію суддів у складі: Рогач Л. І. - головуючої, Краснова Є. В., Мачульського Г. М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.03.2023.

Верховний Суд перевірив форму і зміст касаційної скарги Підприємства та дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.

Відповідно до частини третьої статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) касаційна скарга підписується особою, яка подає скаргу, або її представником. До касаційної скарги, поданої представником, додається довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження.

Суд зазначає, що касаційну скаргу підписав в. о. директора Підприємства - Храбатин С. В. без надання документів, що посвідчують повноваження.

Враховуючи відсутність матеріалів справи, Суд не має можливості перевірити наявність у справі документів, що підтверджують повноваження Храбатин С. В. на звернення з касаційною скаргою.

За таких обставин Підприємству необхідно надати документи, що посвідчують повноваження в. о. директора - Храбатин С. В. на звернення з касаційною скаргою.

Крім того, 17.03.2023 Міськрада також звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Західного апеляційного господарського суду від 27.02.2023, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Верховний Суд перевірив форму і зміст касаційної скарги Міськради та дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України передбачено, що до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із частиною другою статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За положеннями підпункту 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду касаційної скарги на ухвалу суду сплачується судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2023 установлено у розмірі 2 684,00 грн.

Враховуючи викладене, розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання касаційної скарги у цій справі, складає 2 684,00 грн.

До касаційної скарги Міськрада додала платіжну інструкцію № 99 від 01.03.2023 про сплату судового збору у сумі 5 368,00 грн.

Відповідно до частин першої та другої статті 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, у тому числі з використанням електронного платіжного засобу або за допомогою платіжних пристроїв, в тому числі з використанням платіжних систем через мережу "Інтернет" у режимі реального часу (частина перша статті 6 цього Закону).

Правління Національного банку України постановою від 29.07.2022 № 163 затвердило Інструкцію про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг (далі - Інструкція), яка визначає порядок ініціювання та виконання платіжних операцій за рахунками користувачів платіжних послуг, які відкриті в надавачів платіжних послуг з обслуговування рахунку; обов`язкові реквізити платіжної інструкції, вимоги щодо їх заповнення; порядок виконання надавачами платіжних послуг заходів щодо арешту коштів на рахунках користувачів. Вимоги цієї Інструкції поширюються на ініціаторів, надавачів платіжних послуг і обов`язкові для виконання ними.

Із пункту 37 Інструкції вбачається, що одним із обов`язкових реквізитів платіжної інструкції є "Призначення платежу".

Пункт 41 Інструкції визначає, що платник заповнює реквізит "Призначення платежу" платіжної інструкції так, щоб надавати отримувачу коштів повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється платіжна операція. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України.

Слід зауважити, що на офіційному вебсайті Верховного Суду (https://supreme.court.gov.ua/supreme/) в розділі "Судовий збір" зазначено приклад заповнення графи "Призначення платежу" в платіжному документі.

Повною інформацією для ідентифікації касаційної скарги є, зокрема, номер справи, у межах якої подається відповідна скарга, та судовий акт (з датою), що оскаржується.

Верховний Суд звертає увагу Міськради на те, що згідно з відомостями, які розміщені в графі "Призначення платежу" доданої платіжної інструкції № 99 від 01.03.2023, судовий збір сплачено: "*;101;04054346;0210180;2800, суд. збір за касаційну скаргу по справі 909/1066/22, Верховний Суд (Касаційний госп. суд), П 2.5;".

Отже, у графі "Призначення платежу" доданої платіжної інструкції № 99 від 01.03.2023 не зазначено судове рішення (з датою), яке оскаржується.

Водночас з метою уникнення надмірного формалізму, ураховуючи те, що ГПК України передбачає механізм стягнення судового збору за результатами розгляду касаційної скарги, Суд приймає зазначену платіжну інструкцію як доказ на підтвердження сплати судового збору з урахуванням того, що платіж зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України відповідно до виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Однак Міськраді потрібно надати Верховному Суду докази на підтвердження того, що судовий збір у сумі 5 368,00 грн, сплачений відповідно до платіжної інструкції № 99 від 01.03.2023, стосується касаційної скарги Міськради на постанову Західного апеляційного господарського суду від 27.02.2023 у справі № 909/1066/22, зокрема щодо уточнення призначення платежу з відповідною відміткою банку.

Згідно із частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційні скарги Комунального підприємства "Муніципальні ринки" Івано-Франківської міської ради та Івано-Франківської міської ради на постанову Західного апеляційного господарського суду від 27.02.2023 у справі №909/1066/22 залишити без руху.

2. Встановити Комунальному підприємству "Муніципальні ринки" Івано-Франківської міської ради та Івано-Франківській міській раді строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

3. Заяви про усунення недоліків касаційних скарг з доданими документами направити на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: 01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6 або через систему "Електронний суд" та всім іншим учасникам справи, додавши до заяв докази про таке направлення, а також докази щодо отримання цієї ухвали.

4. Невиконання вимог суду у встановлений судом строк є підставою для повернення касаційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Л. Рогач