ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"08" березня 2023 р. Cправа № 902/1136/22

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "Західтрейдер" (79026, м. Львів, вул. Ак. Лазаренка, 2, кв. 23)

до:Приватного акціонерного товариства "Гніванський завод спецзалізобетону" (23310, Вінницька обл., Тиврівський р-н, м. Гнівань, вул. Промислова, 15)

про стягнення 7 291 200,00 грн

Суддя Яремчук Ю.О.

Секретар судового засідання Манзюк Х.О.

за участю представників:

позивача: Мельник С.І.

відповідача: Потьомкін І.М., Московко О.О.

В С Т А Н О В И В :

07.11.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю "Західтрейдер" звернулась до Господарського суду Вінницької області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Гніванський завод спецзалізобетону" про стягнення 7 291 200,00 грн.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позовної заяви (з присвоєним єдиним унікальним номером судової справи № 902/1136/22) передано на розгляд судді Яремчуку Ю.О.

Ухвалою суду від 09.11.2022 відкрито провадження у справі № 902/1136/22. Визначено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 07.12.2022.

На визначену дату судом в судове засідання з`явився представник позивача. Представник відповідача не з`явивсь, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлений ухвалою суду від 09.11.2022.

06.12.2022р. на адресу суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, який судом долучений до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні заявив усне клопотання про відкладення судового засідання з метою ознайомлення із відзивом на позовну заяву та для формування процесуальної позиції з приводу даного відзиву.

Суд задовольнив дане клопотання представника позивача, про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

За результатами проведеного судового засідання суд дійшов висновку про відкладення підготовчого засідання, про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 07.12.2022 було повідомлено учасників справи про підготовче судове засідання на 20.12.2022.

13.12.22 на адресу суду надійшла відповідь на відзив на позовну (вх. № канц. 01-34/10745/22 від 13.12.2023), який долучений судом до матеріалів справи.

На визначену дату судом в судове засідання з`явився представник позивача. Представник відповідача не з`явивсь, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлений ухвалою суду від 07.12.2022.

При цьому, суд зауважує, що від представника відповідача 16.12.2022 надійшло клопотання (вх. № канц. 01-34/10869/22 від 16.12.2022) про відкладення розгляду справи на іншу дату, оскільки, уповноважений представник буде присутній в іншому судовому засіданні.

За результатами проведеного судового засідання суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження та призначення судового розгляду справи по суті, про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 20.12.2022 було повідомлено учасників справи про розгляд справи по суті 25.01.2023.

Разом з тим, судове засідання з розгляду справи по суті у справі № 902/1136/22 призначене на 25.01.2023 о 10:00 год. не відбулось у зв`язку з масштабною та тривалою повітряною тривогою, загрозою ракетних ударів по всій території України.

Ухвалою суду від 25.01.2023 повідомлено учасників справи про судовий розгляд справи по суті, що відбудеться 27.02.2023.

За результатами проведеного судового засідання 27.02.2023 було оголошено перерву в розгляді справи, оскільки сторонами було заявлено клопотання про відкладення розгляду на іншу дату з метою укладення мирової угоди.

На визначену дату 08.03.2023 в судове засідання з`явились представник позивача та представники відповідача.

Представник позивача позов підтримав повністю.

Представники відповідача проти позову заперечили, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, заслухавши пояснення представника позивача та представників відповідача, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем вказується, що між ТОВ «Західтрейдер» (Постачальник) та ПрАТ «Гніванський завод спецзалізобетону» (Покупець) було укладено договір поставки від 23.06.2022 №133-16/П-22 (надалі - договір). За доводами позивача останнім повністю виконано умови договору в частині поставки товару, натомість відповідачем не здійснено оплати за поставлений товар, що і стало підставою позову.

Із наявних доказів в матеріалах справи судом встановлено наступне: між ТОВ «Західтрейдер» (Постачальник) та ПрАТ «Гніванський завод СЗБ» (Покупець) було укладено договір поставки від 23.06.2022 №133-16/П-22 (надалі - Договір).

Між сторонами договору було погоджено, що у відповідності з цим Договором Постачальник зобов`язується передати у власність Замовнику Товар, в асортименті, кількості та за цінами, які вказуються в Специфікації № 1 даного Договору, згідно замовлень Замовника, а Замовник зобов`язується прийняти Товар належної якості та оплатити його вартість згідно умов даного Договору.

Найменування товару: скріплення проміжні пружні типу КПП-5-К, Виробник товару: Товариство з обмеженою відповідальністю НВГІ „Корпорація КРТ Львівська обл.. м. Городок (п.п.1.1.,1.2 договору).

Водночас між сторонами було укладено та обопільно підписано Специфікацію № 1 до договору, якого погоджено поставку наступного товару - скріплення проміжні пружні типу КПП-5-К, в кількості 9800 компл., на загальну суму 7 291 200,00 грн., в т.ч. ПДВ.

Згідно із п. 3.1. Договору кількість та асортимент Товару визначається у Специфікації №1, яка є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п. 5.1. договору Постачальник здійснює поставку товару автомобільним транспортом на склад Замовника (вул. Промислова, буд. 15, м. Гнівань, Вінницька обл., 23310).

Пунктом 5.4. договору місце поставки товару: вул. Промислова, буд. 15, м. Гнівань, Тиврівська р-н., Вінницька обл., 23310).

Замовник оплачує Товар за ціною, вказаною у Специфікації № 1 до цього Договору, що являється невід`ємною частиною даного Договору і приймається Сторонами в національній валюті України гривні (п. 6.1 Договору).

Розділом 7 між сторонами було погоджено розрахунки за поставлений товар - розрахунки за кожну поставлену партію Товару здійснюються у безготівковій формі.

Замовник здійснює оплату по факту отримання Товару, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, протягом 10 (десяти) календарних днів, з моменту поставки Товару. Сторони зобов`язані підписати акт звірки по взаєморозрахункам на вимогу іншої Сторони протягом 5 (п`яти) календарних днів. За згодою Сторін можливі інші форми і порядок розрахунків, які оформляються додатковою угодою за підписом уповноважених осіб

Як слідує з матеріалів справи, на виконання умов договору ТОВ «Західтрейдер» поставило даний товар, а та ПрАТ «Гніванський завод спец залізобетону» прийняло товар на загальну суму 7 291 200,00 грн, в т.ч. ПДВ, що підтверджується видатковими накладними, ТТН, довіреностями тощо.

Претензій щодо поставленого товару не було.

Натомість, в порушення зазначених умов договору та законодавства Покупець свої зобов`язання по оплаті не виконав і на дату претензії заборгованість становить 7 291 200,00 грн.

Позивачем 12.10.2022 на адресу відповідача було направлено претензію з вимогою сплатити заборгованість, та яка залишена без задоволення.

Непроведення відповідачем розрахунків з позивачем і стало підставою звернення позивача з позовом до суду.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву зі змісту якої слідує, що за доводами останнього позивачем не підтверджено документарно факт поставки та факт отримання відповідачем товару передбаченого договором. Зокрема вказується, що видаткові накладні № 200722/3 від 20.07.2022 та № 270722/3 від 27.07.2022 надані позивачем, як підтвердження отримання відповідачем товару не є належним доказом, оскільки підписані особою, яка не мала на те повноважень. Крім того зазначається, що жодних повноважень на підписання будь-яких бухгалтерських документів, зокрема і видаткових накладних довіреностями № 119 від 18.07.2022 та № 123 від 25.07.2022 не передбачено, а тому зазначені документи не можуть свідчити про одержання партії товару Замовника. Водночас зазначається, що між сторонами договору було погоджено адресу та місце поставки товару, а саме: вул. Промислова, буд. 15, м. Гнівань, Вінницька обл., 23310), при цьому товар було поставлено на іншу адресу, без погодження та відповідних змін до договору щодо місця поставки.

У відповіді на відзив позивачем заперечується позиція відповідача, зокрема повністю підтримано позицію викладену у позовній заяві.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

З моменту укладення сторонами договору між ними виникли зобов`язання, які мають правову природу договору поставки.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (ст. 632 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України)

Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Щодо підтвердження факту існування правовідносин між ТОВ «Західтрейдер» та ПАТ «Гніванський завод спецзалізобетону» за Договором поставки № 133-16/П-22 від 23.06.2022 та факту поставки товару наявністю видаткових накладних № 200722/3 від 20.07.2022 та № 270722/3 від 27.07.2022 слід зауважити.

Згідно ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

За приписами ст.9 зазначеного Закону ( в редакції станом на 12.04.2018р.) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

При цьому, відповідно до ч.8 зазначеної статті відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Відповідно до п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704, яке встановлює порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності, установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо..

Відповідно до ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно ч.2 ст.3 зазначеного Закону бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Частина 6 ст.8 Закону передбачає, що керівник підприємства зобов`язаний створити необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку, забезпечити неухильне виконання всіма підрозділами, службами та працівниками, причетними до бухгалтерського обліку, правомірних вимог бухгалтера щодо дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів.

Згідно Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 р. N 88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за N 168/704, яке встановлює порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської та іншої звітності, що ґрунтується на даних бухгалтерського обліку, підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету, господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення (п.1.2).

Відповідно до п. 2.13 Положення керівник підприємства, установи забезпечує фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій, що були проведені, у первинних документах та виконання всіма підрозділами, службами і працівниками правомірних вимог головного бухгалтера або особи, яка забезпечує ведення бухгалтерського обліку підприємства, щодо порядку оформлення та подання для обліку відомостей і документів.

Зокрема, як слідує з матеріалів справи ПАТ «Гніванський завод спецзалізобетону» уповноважив заступника начальника ВМТПіЗ Кравченка Юрія Вікторовича на отримання від ТОВ «Західтрейдер» цінностей за договором № 133-16/П-22 від 23.06.2022, що підтверджується довіреністю № 119 від 18.07.2022 та довіреністю № 123 від 25.07.2022 виданих на Кравченка Юрія Вікторовича.

Отже, в особі заступника начальника, як особи, яку у зазначених видаткових накладних визначено відповідальною за здійснення господарської операції та правильність її оформлення.

Суд зауважує, що при здійсненні поставки товару на видаткових накладних міститься підпис уповноваженої особи від ПАТ «Гніванський завод спецзалізобетону» засвідчений печаткою товариства, що свідчить про проведення господарської операції з поставки товару.

За таких обставин, безпідставним є посилання представника відповідача щодо відсутній уповноваженої особи на отримання товару за спірним договором.

Крім того, слід зауважити, що відповідно до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Мінтрансу України від 14.10.1997 р. N 363 (зі змінами та доповненнями) та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 р. за N 128/2568, товарно-транспортна накладна - це єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

При цьому, первинна транспортна документація відноситься до первинних документів, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік.

Отже, товарно-транспортна накладна відноситься до первинної транспортної документації, ведення форм якої для всіх суб`єктів господарської діяльності незалежно від форм власності є обов`язковим.

Як слідує, у відповідності до товарно транспортних накладних № 200722/3 від 20.07.2023 та № 270722/3 від 27.07.2022 товар визначений договором був доставлений відповідачу за адресою Закарпатська область, ст. Ужгород-2, с. Минай, вул. Транспортних будівельників, 30, при цьому адреса поставки товару була визначена самим відповідачем, що слідує із листа останнього № 495/16 від 13.07.2022, який мав місце в межах дії договору.

Так, на товарно-транспортних накладних № 200722/3 від 20.07.2023 та № 270722/3 від 27.07.2022 міститься підпис особи, який завірений печаткою підприємства, таким чином, суд вважає підтвердженим факт поставки позивачем відповідачу товару - скріплення проміжні пружні типу КПП-5-К, в кількості 9800 компл., на загальну суму 7 291 200,00 грн., в т.ч. ПДВ згідно видаткових накладних.

Крім того, ТОВ «Західтрейдер» по факту поставки було вписано та зареєстровано в ЄРПН на адресу ПрАТ «Гніванський завод спецзалізобетону» податкові накладні № 3 від 20.07.2022 та № 1 від 27.07.2022, за якими сформовано податковий кредит по додатку на додану вартість.

З урахуванням встановлених обставин суд приходить до переконливого висновку про наявність факту порушення відповідачем прав позивача за захистом яких останній звернувся, позаяк матеріалами справи підтверджено факт передачі позивачем товару відповідачу та відсутність повної та своєчасної оплати зі сторони останнього за отриманий товар.

Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Всупереч наведеним вище нормам відповідач не подав до суду жодних доказів в спростування позовних вимог позивача щодо стягнення заборгованості в розмірі 7 291 200,00 грн, в тому рахунку доказів проведення розрахунків (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, квитанції до прибуткових касових ордерів).

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 7 291 200,00 грн в повному обсязі.

Витрати на судовий збір підлягають віднесенню на відповідача відповідно до ст.129 ГПК України.

Щодо заявлених позивачем вимог в прохальній частині позову про стягнення судових витрат у справі, пов`язаних з розглядом справи, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Натомість, позивачем не надано суду доказів на підтвердження понесення інших витрат, пов`язаних з розглядом справи (рахунків, платіжних документів про їх оплату, тощо).

Крім того, позивачем не подано до закінчення судових дебатів заяви в порядку визначеному абз. 2 ч. 8 ст. 129 ГПК України про розподіл судових витрат в цій частині після прийняття рішення у справі.

З огляду на вказане, вимоги позивача в цій частині задоволенню судом не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42 45, 46, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 113, 118, 123, 129, п. 4 ч. 1 ст. 231, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Гніванський завод спецзалізобетону" (вул. Промислова, 15, м. Гнівань, Тиврівський р-н, Вінницька обл., 23310, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Західтрейдер" (79026, м. Львів, вул. Ак. Лазаренка, 2, кв. 23, ) 7 291 200,00 грн суму основного боргу та 109 368,00 грн витрат зі сплати судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 16 березня 2023 р.

Суддя Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (79026, м. Львів, вул. Ак. Лазаренка, 2, кв. 23)

3 - відповідачу (23310, Вінницька обл., Тиврівський р-н, м. Гнівань, вул. Промислова, 15)