ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року Справа № 915/531/22

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу

за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", вул. Назарівська, буд. 3, м. Київ, 01032 ()

електронна пошта:

в особі Відокремленого підрозділу "Південноукраїнська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", промзона, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55001 ()

електрона адреса:

до відповідача Комунального підприємства "ГОСПОДАР" Арбузинської селищної ради, вул. ім. Нікітченка, буд. 18, с. Агрономія, Арбузинський район, Миколаївська область, 55353 ()

про стягнення грошових коштів в розмірі 86 038, 56 грн.

без повідомлення (виклику) учасників

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Миколаївської області звернулось Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Південноукраїнська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача Комунального підприємства "ГОСПОДАР" Арбузинської селищної ради 70 090, 02 грн. - основного боргу; 639, 45 грн. - 3 % річних; 4 906, 30 грн. - 7 % штрафу; 7 779, 99 грн. - пені 0, 1 % та 2 622,80 грн. - інфляційних втрат.

Судовий збір в розмірі 2 481, 00 грн. стягнути з відповідача на користь позивача.

І. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 21.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами. Встановлено сторонам строки для подання заяв по суті спору.

Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами від сторін до суду не надходило.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до Указів Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України продовжувався строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України.

Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.

Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ УЧАСНИКІВ ПРОЦЕСУ.

2.1. Правова позиція позивача.

Підставою позову позивачем зазначено, що між ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі ВП "Южно-Українська АЕС" (Постачальник) та КП "ГОСПОДАР" Арбузинської селищної ради (Абонент) був укладений договір № 06-05/ПУ-41030 від 16.03.2018, за умовами якого постачальник взяв на себе зобов`язання відпускати абоненту питну воду на господарські потреби, а абонент зобов`язався сплатити за використану питну воду згідно умов договору.

На виконання умов договору позивач в травні 2022 року надав відповідачу послуги на загальну суму 70 090, 02 грн., проте, заборгованість відповідача станом на 18.10.2022 не сплачено.

Невиконання відповідачем грошового зобов`язання стало підставою для нарахування пені та штрафу відповідно до умов договору, а також інфляційних втрат та 3 % річних відповідно до ст. 625 ЦК України.

Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст. 193, 232, 343 ГК України, ст. 526, 530, 546, 610, 611, 612, 625, 626 ЦК України та умовами договору.

2.2. Правова позиція (заперечення) відповідача.

Відповідач не скористався наданим йому ч. 1, 2, 4 ст. 161 ГПК України правом на подання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином. Ухвала Господарського суду Миколаївської області від 21.11.2022 про відкриття провадження у справі отримана відповідачем 06.12.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН З ПОСИЛАННЯМ НА ДОКАЗИ, НА ПІДСТАВІ ЯКИХ ВСТАНОВЛЕНІ ВІДПОВІДНІ ОБСТАВИНИ.

Розглянувши матеріали справи, керуючись принципом верховенства права, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступне.

Відповідно до наказу ДП НАЕК «Енергоатом» № 01-228-н від 21.04.2022 року «Про зміну найменування ВП «Южно-Українська АЕС»» з метою приведення найменування ВП «Южно-Українська АЕС» у відповідність із вимогами стандартів державної мови та правил українського правопису, з урахуванням службової записки виконавчої дирекції з правового забезпечення від 14.04.2022 № 01-142/10сл наказано перейменувати «Відокремлений підрозділ «Южно-Українська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі - ВП ЮУАЕС) на «Відокремлений підрозділ «Південноукраїнська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі - ВП ПАЕС) без зміни функцій, організаційної структури, штатного розпису та чисельності працівників відокремленого підрозділу.

Пунктом 2 вищевказаного наказу покладено на ВП ПАЕС відповідальність за ведення та супроводження усіх виробничих, організаційно-розпорядчих, договірних, дозвільних тощо документів ВП ЮУАЕС.

Наказ оприлюднено на офіційному сайті ДП НАЕК «Енергоатом» https://www.energoatom.com.ua/.

Інформація щодо зміни найменування відокремленого підрозділу внесена до ЄДРЮОФОП (виписка від 26.04.2022).

16.03.2018 між ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южно-Українська АЕС» (постачальник) та КП «ГОСПОДАР» Агрономійської сільської ради (абонент) було укладено договір на водопостачання № 06-05/ ПУ-41030

До договору між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 від 23.03.2021.

Додатками до договору є:

- додаток № 1 "Акт розмежування експлуатаційної відповідальності сторін";

- додаток № 2 "Розрахунок-заявка на водопостачання".

Договір з додатками та додаткова угода підписано та скріплено печатками сторін.

Доказів визнання недійсним або розірвання договору суду не подано.

Умовами договору сторони передбачили наступне.

Відповідно до п. 1.1 договору (в редакції додаткової угоди № 1) за цим договором постачальник бере на себе зобов`язання відпускати абоненту (територія Арбузинської селищної ради) питну воду (далі - централізоване водопостачання) згідно з Державними санітарними нормами та правилами «Гігієнічні вимоги до води питної, призначені для споживання людиною» (ДСанНін 2.24-171-10), а абонент зобов`язується оплачувати за використану питну воду в кількості та розмірах передбачених цим договором.

Відповідно до п. 1.2 договору при виконанні умов договору сторони зобов`язуються керуватися "Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах Україні", затвердженими наказом Міністерства з питань ЖКГ України № 190 від 27.06.08.

Відповідно до п. 2.1.1 договору (в редакції додаткової угоди № 1) постачальник зобов`язаний забезпечити абонента питною водою згідно (ДСанПін 2.24-171-10) у кількості 110 622, 70 м3/рік, що є лімітом споживання води та підтверджується розрахунком-заявкою (Додаток № 2 до Договору).

Відповідно до п. 2.1.6 договору постачальник зобов`язаний щомісячно в передостанній робочий день звітного місяця разом з абонентом складати акт про обсяг питної води, відпущеної абоненту за показниками приладів обліку встановлених на межі експлуатаційної відповідальності сторін.

Відповідно до п. 2.2.5 договору абонент зобов`язаний щомісячно в передостанній робочий день звітного місяця разом з постачальником складати акт про обсяг використаної питної води за показниками приладів обліку, встановлених на межі експлуатаційної відповідальності сторін.

Відповідно до п. 2.2.6 договору абонент зобов`язаний брати участь в контрольних обстеженнях та складати відповідні акти. У випадку відмови чи ухилення від участі в обстеженні, складанні чи підписанні актів, в акті проводиться запис про відмову.

Оформлений таким чином акт являється обов`язковим для виконання в зазначений у ньому термін, а також являється основою для розрахунків за спожиту питну воду.

Відповідно до п. 2.2.8 договору абонент зобов`язаний проводити оплату за відпущену постачальником питну воду в строки і порядку, передбачені цим договором.

Відповідно до п. 3.2 договору (в редакції додаткової угоди № 1) розрахунки за водопостачання здійснюються по встановленим тарифам, діючим на період дії договору.

Порядок встановлення і застосування тарифів регулюються уповноваженими органами відповідно з вимогами чинного законодавства. При зміні тарифів розрахунки проводяться за новими тарифами з дня їх введення. Постачальник письмово повідомляє абонента про зміну тарифів. Повідомлення являється невід`ємною частиною договору.

Тариф, на момент укладання договору, на послугу водопостачання складає 8, 14 грн. за 1 м3 (без урахування ПДВ).

Орієнтовно вістіть послуг по договору складає 619 929, 61 грн. з урахуванням ПДВ 20 % - 103 321, 60 грн.

Відповідно до п. 3.3 договору оплату за фактично отримані послуги абонент проводить щомісячно на підставі пред`явлених постачальником рахунків на оплату протягом 14 календарних днів від дати одержання рахунку.

Розрахунковим періодом є календарний місяць.

Постачальник направляє абоненту рахунки цінним листом з повідомленням про вручення.

Грошові кошти перераховуються абонентом по платіжним реквізитам, вказаним у рахунку, пред`явленому постачальником до оплати.

При ненадходженні на поточний рахунок постачальника грошових коштів до 20 числа місяця, слідуючого за місяцем, в якому надавалися послуги, постачальник має право попередити абонента при припинення йому постачання води, до повного погашення заборгованості, після чого постачання води буду відновлено тільки за письмовою згодою сторін.

Відповідно до п. 4.2.1 договору абонент зобов`язаний дотримуватись умов договору, викладених в п. 2.2.1-2.2.8 договору. Абонент несе відповідальність за оплату фактично спожитої води в повному обсязі і в терміни, передбачені умовами договору.

Відповідно до п. 6.1 договору (в редакції додаткової угоди № 1) договір вступає в силу з дати підписання його обома сторонами, скріплення підписів печаткою та діє до 28.02.2022 року включно в частині постачання питної води, а в частині розрахунків до повного розрахунку.

Постачальник відпускає абоненту питну воду з 01 квітня 2020 року.

Відповідно до пункту 3 статті 631 ЦК України, умови цього договору застосовуються до відносин між сторонами, що виникли до його укладання.

Відповідно до п. 6.2 договору у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов цього договору протягом одного місяця до закінчення терміну його дії, він вважається пролонгований на наступний рік і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

Рішенням виконавчого комітету Арбузинської селищної ради Миколаївської області № 107 від 22.03.2021 затверджено тарифи на послуги централізованого водопостачання, які надає відокремлений підрозділ Южно-Українська АЕС державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в місті Южноукраїнськ.

Судом встановлено, що на виконання умов договору позивач у травні 2022 року надав відповідачу послуги з водопостачання на суму 70 090, 02 грн. (з ПДВ 20 %), що підтверджується актом витрат питної води КП «ГОСПОДАР» за травень 2022 року, який підписано та скріплено печаткою відповідача.

Для проведення оплати позивачем виставлено відповідачу рахунок № РС,22-883 від 31.05.2022 на суму 70 090, 02 грн., який було направлено супровідним листом № 05/7766 від 10.06.2022 відповідачу на поштову адресу: вул. Шевченка, 207, смт. Арбузинка, Миколаївська область, 55300, яка вказана відповідачем в додатковій угоді № 1 від 23.03.2021. Рахунок отримано відповідачем 15.06.2022, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

З метою досудового врегулювання спору позивач направив відповідачу претензію № 32/625 від 02.08.2022 з вимогою про оплату заборгованості в сумі 70 090, 02 грн.

Доказів направлення відповідачем відповіді на вказану претензію суду не подано.

Доказів оплати заборгованості суду не подано.

Невиконання відповідачем обов`язку за договором в частині здійснення своєчасної оплати за договором і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

ІV. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД.

4.1. Щодо вимоги про стягнення основного боргу.

На підставі ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі договору виникло господарське зобов`язання, яке в силу ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмету; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці (постанова об`єднаної палати КЦС ВС від 01.03.2021 у справі № 180/1735/16-ц (провадження № 61-18013сво18)).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги про стягнення основного боргу в сумі 70 090, 02 грн., оскільки відповідачем порушено взяті на себе за договором зобов`язання в частині своєчасної оплати за надані послуги відповідно до умов п. 2.2.8, п. 3.2, п. 3.3 договору. Граничним строком виконання зобов`язання з оплати за відпущену воду в травні 2022 було 29.06.2022. З 30.06.2022 боржник є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання.

Відповідачем не подано суду доказів оплати заборгованості, як не спростовано факту наявності заборгованості жодними доказами.

Отже, вимога про стягнення основного боргу в сумі 70 090, 02 грн. підлягає задоволенню.

4.2. Щодо вимоги про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, відтак визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань, незалежно від підстав їх виникнення (наведену правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц).

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанова КГС ВС від 14.01.2020 року № 924/532/19).

Позивачем нараховано відповідачу 639, 45 грн. - 3 % річних від суми заборгованості за період з 30.06.2022 по 18.10.2022, виходячи з суми боргу 70 090, 02 грн. (детальний розрахунок міститься в позовній заяві).

Перевіривши розрахунок 3 % річних, судом встановлено, що розрахунок є арифметично правильним, таким, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Отже, вимога про стягнення 3 % річних в сумі 639, 45 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Позивачем нараховано відповідачу 2 622, 80 грн. - індексу інфляції за прострочення виконання грошового зобов`язання. Нарахування інфляційних втрат здійснено за період з липня 2022 року по жовтень 2022 року.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, судом встановлено, що інфляційні втрати за період з липня 2022 року по жовтень 2022 року становлять 4 440, 62 грн.

Проте, суд, не виходячи за межі позовних вимог, дійшов висновку, що вимога про стягнення інфляційних втрат в сумі 2 622, 80 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

4.3. Щодо вимоги про стягнення пені та штрафу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 ЦК України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Стаття 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань врегульовано Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань".

Відповідно до п. 3.5 договору у випадку несвоєчасної оплати платіжних документів в зазначений термін абонент сплачує пеню у розмірі 0,1 % від суми платежу за кожен день прострочення, враховуючи день фактичної оплати, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла за період, за який сплачується пеня, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7 %.

Позивачем нараховано відповідачу 7 779, 99 грн. - пені за період з 30.06.2022 по 18.10.2022 на суму заборгованості 70 090, 02 грн.

Перевіривши розрахунок пені, судом встановлено, що розрахунок є арифметично правильним, таким, що відповідає вимогам чинного законодавства та умовам договору.

При цьому судом перевірено та встановлено, що пеня, нарахована за період з 30.06.2022 по 18.10.2022 на суму заборгованості 70 090, 02 грн., виходячи з подвійної облікової ставки НБУ, що діяла за період, за який сплачується пеня, становить 10 657, 52 грн.

Тобто нарахована позивачем відповідачу сума пені, виходячи з розміру 0,1 % від суми платежу за кожен день прострочення не перевищує подвійну облікову ставку НБУ, що діяла за період, за який сплачується пеня.

Отже, вимога про стягнення пені в сумі 7 779, 99 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Позивачем відповідно до п. 3.5 договору нараховано відповідачу 4 906, 30 грн. - 7 % штрафу за прострочення виконання зобов`язання на термін понад 30 днів.

Перевіривши розрахунок нарахування 7 % штрафу в сумі 4 906, 30 грн. (70 090, 02 грн. х 7 %), судом встановлено, що нарахування штрафу здійснено арифметично правильно та відповідно до умов договору. Отже, позовна вимога про стягнення штрафу підлягає задоволенню.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір в розмірі 2 481, 00 грн. згідно ст. 129 ГПК України слід відшкодувати позивачу з відповідача.

Керуючись ст. 129, 233, 236-238, 240, 241, 254-259 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з відповідача Комунального підприємства "ГОСПОДАР" Арбузинської селищної ради, вул. ім. Нікітченка, буд. 18, с. Агрономія, Арбузинський район, Миколаївська область, 55353 () на користь позивача Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", вул. Назарівська, буд. 3, м. Київ, 01032 () в особі Відокремленого підрозділу "Південноукраїнська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", промзона, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55001 ():

- 70 090, 02 грн. (сімдесят тисяч дев`яносто грн. 02 коп.) основного боргу;

- 639, 45 грн. (шістсот тридцять дев`ять грн. 45 коп.) 3 % річних;

- 2 622, 80 грн. (дві тисячі шістсот двадцять дві грн. 80 коп.) - інфляційних втрат;

- 7 779, 99 грн. (сім тисяч сімсот сімдесят дев`ять грн. 99 коп.) пені 0,1 %;

- 4 906, 30 грн. (чотири тисячі дев`ятсот шість грн. 30 коп.) 7 % штрафу;

- 2 481, 00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна грн. 00 коп.) - витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Повний текст рішення складено 15.03.2023.

Суддя Е.М. Олейняш