РІШЕННЯ

м. Київ

21.03.2023Справа № 910/14119/22
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження

справу №910/14119/22

за позовом акціонерного товариства "Українська залізниця" (ідентифікаційний код: 40081352; 03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5) в особі філії «Центр охорони здоров`я АТ «Укрзалізниця» (ідентифікаційний код: 40081352; 03049, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 9)

до товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія "Нафтагазстрах" (ідентифікаційний код: 21004953; 02098, м Київ, вул. Ю. Шумського, 1-А, офіс 121)

про стягнення 65 266, 34 грн,

без виклику представників учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії «Центр охорони здоров`я АТ «Укрзалізниця» (далі - позивач, Товариство) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія "Нафтагазстрах" (далі - відповідач, Компанія) заборгованості за договором від 12.01.2022 №ЦОЗ/ПР-1012 про надання медичних послуг (далі - Договір) за березень - липень 2022 року в розмірі 53 878,75 грн і пені - 11 387,59 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором в частині своєчасного і повного розрахунку .

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у справі №910/14119/22; розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

12.01.2023 представник відповідача звернувся до суду із заявою про залишення позову без розгляд з підстав пункту 2 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України - позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.01.2023 відмовлено Компанії про залишення позову Товариства без розгляду.

13.01.2023 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позову. Також, Компанія подала клопотання про визнання неналежними та недопустимими докази, у зв`язку із тим, що вказані документи засвідчені неуповноваженою особою.

25.01.2023 позивач подав суду відповідь на відзив, в якій Товариство заперечило проти доводів відповідача.

01.02.2023 відповідач подав суду заперечення на відповідь на відзив.

01.02.2023 позивач подав суду заперечення на клопотання про визнання доказів неналежними.

13.02.2023 відповідач подав суду клопотання про розгляд клопотання про визнання доказів неналежними. Також, Компанія просила суд відмовити у приєднанні заперечень на клопотання, які подані позивачем.

Суд дійшов висновку про те, що клопотання відповідача про визнання доказів неналежними, а також стосовно відмови у приєднанні заперечень на клопотання, які подані позивачем, не підлягають задоволенню, оскільки Товариство обгартувало право особи, яка завіряла подані до позову копії на вчинення таких дій позивачем.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №64/2022 (зі змінами, внесеними Указами №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, які затверджені відповідними Законами України), затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

З урахуванням режиму воєнного стану та можливості повітряної тривоги в місті Києві у Господарському суді міста Києва встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи.

Справу розглянуто у розумні строки, ураховуючи вищевказані обставини та факти.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, заперечення на відповідь, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

12.01.2022 Компанією (замовник) і Товариством (виконавець) укладено Договір, відповідно до умов якого:

- медичні заклади виконавця зобов`язуються надавати медичні послуги особам, застрахованим згідно укладених із замовником договорів страхування, за видами та обсягами медичних послуг, визначених Програмами добровільного медичного страхування (ПДМС), а замовник зобов`язується здійснити виплату виконавцю за надані медичними закладами виконавця послуги на підставі виставленого виконавцем (медичними закладами виконавця) Акту про надані послуги по закінченим страховим випадкам, в порядку та на умовах, визначених Договором (пункт 2.1);

- у разі, якщо протягом 5 (п`яти) робочих днів замовником не будуть надіслані виконавцю зауваження щодо отриманих проєктів документів, останні вважаються узгодженими сторонами Договору (пункт 3.1.12);

- замовник зобов`язаний в повному обсязі та у визначені Договором строки здійснити виплату виконавцю за надані медичними закладами виконавця послуг на підставі виставлених виконавцем (медичними закладами виконавця) Актів про надані послуги по закінченим страховим випадкам згідно з ПДМС, які включають вартість наданих послуг. Компенсації витрат, пов`язаних з придбанням медичних препаратів, виробів медичного призначення, дезінфікуючих засобів, проведення діагностичних обстежень, лабораторних аналізів, фізіотерапевтичних процедур, консультацій лікарів з приводу основного захворювання, витрати на харчування, вартість ліжко дня, інші витрати відповідно до ПДМС (пункт 3.3.3);

- виплати за фактично надані медичними закладами виконавця послуги відповідно до Договору здійснюються на підставі виставлених виконавцем (медичними закладами виконавця) Актів про надані послуги по закінченим страховим випадкам та рахунку фактури (пункт 4.6);

- розрахунки здійснюються протягом 7 (семи) банківських днів з моменту отримання замовником від виконавця документів, визначених Договором (пункт 4.8);

- виконавець для здійснення замовником виплати за надані медичним закладом виконавця послуги надає наступні документи: Акт про надані послуги по закінченим страховим випадкам, Акт звірки взаєморозрахунків (пункт 4.10);

- Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2022, але до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором, або до моменту його припинення сторонами (пункт 13.1).

Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками; у встановленому порядку Договір не оспорено та не визнано недійсним.

Таким чином, Договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Отже, укладений сторонами Договір за своєю правовою природою є договором надання послуг.

Згідно із частиною першою статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Позивач вказує, що відповідач не сплатив за послуги, які були надані за березень - липень 2022 року в розмірі 53 878,75 грн.

У свою чергу, відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем не було попередньо узгоджено дії пов`язані із фінансовою стороною надання послуг

Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

Позивачем надано відповідачу за період березень-липень 2022 року надано застрахованим особам Компанії медичні послуги на суму 53 878,75 грн, що підтверджується таким:

- відповідно до Акту про надання послуг від 31.03.2022 №3/1 сума простроченої заборгованості становить 18 754,72 грн. Вказаний акт був направлений замовнику засобами електронного зв`язку 01.04.2022 та оригінал поштою 12.04.2022 (повторно 02.06.2022 цінним листом з описом-вкладенням); отримано відповідачем 07.06.2022;

- згідно з Актом про надання послуг від 30.04.2022 №4/1 сума простроченої заборгованості становить 28 436,03 грн. Вказаний акт був направлений замовнику засобами електронного зв`язку 04.05.2022 та оригінал поштою 04.05.2022 (повторно 02.06.2022 цінним листом з описом-вкладенням); отримано відповідачем 07.06.2022;

- відповідно до Акту про надання послуг від 30.04.2022 №4/2 сума простроченої заборгованості становить 246,80 грн. Вказаний акт був направлений замовнику засобами електронного зв`язку 04.05.2022 та оригінал поштою 04.05.2022 (повторно 02.06.2022 цінним листом з описом вкладенням); отримано відповідачем 07.06.2022;

- згідно з Актом про надання послуг від 30.06.2022 №6 сума простроченої заборгованості становить 2 269,27 грн. Вказаний акт був направлений замовнику засобами електронного зв`язку 25.07.2022 та оригінал поштою 02.08.2022 року цінним листом з описом- вкладенням; отримано відповідачем 29.08.2022;

- відповідно до Акту про надання послуг від 31.07.2022 №7 сума простроченої заборгованості становить 4 171,93 грн. Вказаний акт був направлений замовнику засобами електронного зв`язку 01.08.2022 та оригінал поштою 05.08.2022 (повторно 30.09.2022 цінним листом з описом-вкладенням); отримано відповідачем 04.10.2022.

Акт звірки взаєморозрахунків на суму 53 878,75 грн №8 направлений замовнику поштою 26.08.2022 та отримано відповідачем 29.08.2022.

Компанія жодних заперечень, зауважень щодо наданих послуг Товариству не заявила; доказів протилежного суду не подано.

Таким чином, у силу пункту 3.1.12 Договору вказані вище акти вважають узгодженими сторонами, а тому у відповідача виник обов`язок з оплати послуг у розмірі 53 878,75 грн.

Позивач звертався з претензіями стосовно оплати заборгованості, які були залишені без відповіді та належного реагування; доказів протилежного суду не подано.

Отже, поданими позивачем доказами підтверджуються обставини, що є предметом доказування у даній справі, у свою чергу, відповідачем не спростовано доводів позивача.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості в розмірі 53 878,75 грн є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Крім основного боргу позивач нарахував та просив суд стягнути з відповідача 11 387,59 грн пені.

Згідно із частиною першою статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

У відповідності до частини другої статті 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пунктом 7.4 Договору визначено, що у разі несвоєчасної оплати, або несплати замовником страхової виплати (відшкодування) за надані медичним закладом виконавця послуги, у строки, визначені Договором, виконавець має право стягнути із замовника неустойку (пеню) в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості страхової виплати (відшкодування) за кожен день прострочення.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що вони правильні.

Разом з тим, суд відзначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі № 909/636/16.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункті 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994, серія A, N303-A, п. 29).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі № 910/13407/17.

З огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд надав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

При цьому, суд зазначає, що іншим доводам сторін оцінка судом не надається, адже, вони не спростовують встановлених судом обставин, та не впливають на результат прийнятого рішення.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем не подано доказів в підтвердження заперечень проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, враховуючи подані докази, які оцінені судом у порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України, позов підлягає задоволенню.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії «Центр охорони здоров`я АТ «Укрзалізниця» до товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія "Нафтагазстрах" про стягнення 65 266, 34 грн задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія "Нафтагазстрах" (ідентифікаційний код: 21004953; 02098, м Київ, вул. Ю. Шумського, 1-А, офіс 121) на користь акціонерного товариства "Українська залізниця" (ідентифікаційний код: 40081352; 03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5) в особі філії «Центр охорони здоров`я АТ «Укрзалізниця» (ідентифікаційний код: 40081352; 03049, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 9): 53 878 (п`ятдесят три тисячі вісімсот сімдесят вісім) грн 75 коп. боргу; 11 387 (одинадцять тисяч триста вісімдесят сім) грн 59 коп. пені та 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн судового збору.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21.03.2023.

Суддя Ігор Курдельчук