ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"20" березня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/1031/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Желєзної С.П., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю Бізнес позика (вх. №1073/23 від 15.03.2023р.) про видачу судового наказу про стягнення із фізичної особи-підприємця Радієвської (Рогачко) Олени Сергіївни заборгованості у розмірі 23 855,68 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Бізнес позика звернулось до господарського суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із фізичної особи-підприємця Радієвської Олени Сергіївни заборгованості у загальному розмірі 23 855,68 грн. Подану до суду заяву про видачу судового наказу заявник обґрунтовує фактом неналежного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором №390275-КС-004 від 14.11.2021р., укладеним в електронній формі, в частині повернення кредитних коштів, а також сплати процентів та комісії.

Розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю Бізнес позика та додані до неї матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з пунктом 16 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець.

Відповідно до частин 1, 2 статті 154 ГПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, зазначені у частині 1 статті 175 цього Кодексу.

Положеннями частини 2 статті 152 ГПК України передбачено, що про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено суб`єкта господарювання, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Із заяви про видачу судового наказу вбачається, що вимога про стягнення заборгованості заявлена до фізичної особи - підприємця Радієвської Олени Сергіївни (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за №7 від 17.03.2023р. ОСОБА_1 набула статус суб`єкта господарської діяльності 15.12.2016р. Проте, 28.02.2019р. до реєстру було внесено запис про припинення підприємницької діяльності боржника. При цьому, під час здійснення господарської діяльності ОСОБА_1 була зареєстрована у м. Київ.

Згідно із частиною 2 статті 50 Цивільного кодексу України фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом. Інформація про державну реєстрацію фізичних осіб - підприємців є відкритою.

Положеннями частини 9 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" № 755-IV від 15.05.2003р. визначено, що фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Відповідно до приписів статті 147 ГПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

За приписами частини 2 статті 12 ГПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог по суті, а процесуальний механізм наказного провадження не передбачає встановлення обставин щодо правонаступництва та обсягу відповідальності фізичної особи, що виникає у зв`язку із втратою нею статусу підприємця.

Звертаючись із заявою про видачу судового наказу в порядку наказного провадження до боржника фізичної особи, яка до дати звернення втратила статус підприємця, заявником не взято до уваги, що до складу сторін наказного провадження входять виключно юридична особа або фізична особа - підприємець, тому припинення фізичною особою статусу підприємця унеможливлює застосування до цих правовідносин процедури наказного провадження.

З викладених обставин суд доходить висновку про відсутність правових підстав для розгляду вимог товариства з обмеженою відповідальністю Бізнес позика до ОСОБА_1 в порядку наказного провадження, оскільки склад учасників не відповідає вимогам процесуального законодавства у зв`язку з втратою боржником статусу суб`єкта підприємницької діяльності (ще до дати укладення договору).

При цьому, суд зазначає, що на першій сторінці заяви у дужках заявником було вказано ще одне прізвище боржника - ОСОБА_2 . Крім того, до заяви додано витяг з аналітичної платформи щодо ОСОБА_3 .

З огляду на прохальну частину заяви про видачу судового наказу (про стягнення коштів із ОСОБА_1 ) суд доходить висновку, що саме ОСОБА_1 визначена боржником за заявленими товариством з обмеженою відповідальністю Бізнес позика вимогами. При цьому, суд зазначає, що по тексту заяви товариством з обмеженою відповідальністю Бізнес позика взагалі не наведено будь-яких пояснень з приводу зазначеного в преамбулі заяви прізвища ОСОБА_2 . При цьому, слід зазначити, що до заяви додані докази на підтвердження укладення договору саме з ОСОБА_1 .

Враховуючи припинення підприємницької діяльності ОСОБА_1 , заявлені вимоги не підлягають розгляду в порядку наказного провадження, що є підставою для відмови у видачі судового наказу на підставі пункту 4 частини 1 статті 152, пункту 6 частини 1 статті 175 ГПК України.

За приписами частини 2 статті 52 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

У разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (частина 2 статті 151 ГПК України).

Відповідно до частини 2 статті 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою.

Керуючись статтями 12, 147, 148, 150, 152, 153, пунктом 6 частини 1 статті 175, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю Бізнес позика у задоволенні заяви (вх. №1073/23 від 15.03.2023р.) про видачу судового наказу.

Ухвала набрала законної сили 20.03.2023р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня підписання.

Суддя С.П. Желєзна