ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2023 р. м. Київ Справа № 911/1340/22

Господарський суд Київської області у складі судді Бабкіної В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП (04116, м. Київ, вул. Старокиївська, 14)

до Публічного акціонерного товариства ЦЕНТРЕНЕРГО (08711, Київська обл., Обухівський р-н, смт. Козин, вул. Рудиківська, 49)

про стягнення 39369680,54 грн. за двостороннім договором № 20/21-361-РДД купівлі-продажу електричної енергії від 13.12.2021 р., у тому числі 36955380,00 грн. основного боргу, 239956,85 грн. 3% річних, 2174343,69 грн. інфляційних втрат,

секретар судового засідання: Ковальчук С.О.

Представники сторін:

від позивача: Бойко Ю.О. (ордер серія АО № 1064973 від 12.07.2022 р.) в режимі відеоконференції;

від відповідача: Гаврись Я.Б. (довіреність № 181/22 від 01.12.2022 р., свідоцтво № 001255 від 26.01.2018 р.).

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП (далі ТОВ ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП, ТОВ «ЕТГ», позивач) звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Публічного акціонерного товариства ЦЕНТРЕНЕРГО (далі ПАТ ЦЕНТРЕНЕРГО, відповідач) про стягнення 39369680,54 грн. за двостороннім договором № 20/21-361-РДД купівлі-продажу електричної енергії від 13.12.2021 р., у тому числі 36955380,00 грн. основного боргу, 239956,85 грн. 3% річних, 2174343,69 грн. інфляційних втрат.

В обгрунтування позовних вимог ТОВ ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП посилається на наявність у ПАТ ЦЕНТРЕНЕРГО невиконаного зобов`язання щодо повернення позивачу, як покупцеві, суми здійсненої ним попередньої оплати, у зв`язку з невідбором останнім узгоджених обсягів електричної енергії за двостороннім договором № 20/21-361-РДД купівлі-продажу електричної енергії від 13.12.2021 р., з огляду на що просить суд стягнути з відповідача 36955380,00 грн. основного боргу, 239956,85 грн. 3% річних, 2174343,69 грн. інфляційних втрат, судовий збір, а також витрати на правову допомогу, попередній орієнтовний розрахунок яких складає 200000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.08.2022 р. за вказаним позовом було відкрито провадження у даній справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 10.10.2022 р.

Підготовче засідання відкладалось.

27.09.2022 р. до Господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву № 08/2321 від 22.09.2022 р. (вх. № 13235/22 від 27.09.2022 р.), за змістом якого відповідач зазначав, що під час виконання умов договору, з боку ТОВ ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП мало місце грубе порушення умов договору, а саме - покупець (позивач) відмовився від відбору зазначеного у додатку № 1 обсягу електричної енергії. При цьому, позивачем нараховано інфляційні втрати у розмірі 2174343,69 грн. та 3% річних у розмірі 239956,85 грн. за період з 01.05.2022 по 18.07.2022 р. Однак, зважаючи на умови п. 2.1 договору, останнім 15-тим банківським днем для повернення грошових коштів, на переконання відповідача, є 28.07.2022 р. Зважаючи на дані обставини, позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат у розмірі 2174343,69 грн. та 3% річних у розмірі 239956,85 грн., на думку відповідача, не підлягають задоволенню.

07.11.2022 р. до Господарського суду Київської області від ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» через систему «Електронний суд» (після закінчення судового засідання) надійшло клопотання б/н від 07.11.2022 р. (вх. № 1559/22 від 07.11.2022 р.), за змістом якого позивач просить суд вирішити питання відшкодування витрат останнього на правничу допомогу у справі № 911/1340/22 після подання ним до суду доказів їх приймання-передачі та доказів оплати шляхом ухвалення додаткового рішення в порядку ст. 244 Господарського процесуального кодексу України.

05.12.2022 р. до Господарського суду Київської області від ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» через систему «Електронний суд» було подано відповідь на відзив б/н від 04.12.2022 р. (вх. № 1797/22 від 05.12.2022 р.), згідно з якою позивач зазначав, що ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» належним чином було виконано умови договору щодо оплати електричної енергії № 20/21-361-РДД від 13.12.2021 р., який було укладено у редакції, запропонованій відповідачем. Поряд з цим, позивач зазначав, що договором та Правилами ринку, затвердженими постановою НКРЕКП № 307 від 14.03.2018 р. «Про затвердження Правил ринку», допускається можливість позивача відмовитися від реєстрації договірного обсягу електричної енергії, наслідком якого фактично є зміна виконання договору, зокрема, у відповідача з`являється право раніше оплачений та законтрактований позивачем обсяг електричної енергії продати третім особам на інших сегментах ринку електричної енергії. ПАТ «ЦЕНТРЕНЕРГО» повідомило ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» про зменшення в односторонньому порядку обсягу/відпуску раніше оплаченої електричної енергії у березні 2022 року всього на 7430 МВт.год вартістю 18768180,00 грн. Крім того, військова агресія Російської Федерації та введений воєнний стан позбавили ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» можливості здійснювати у квітні 2022 року відбір раніше оплачених обсягів електричної енергії за договором, у зв`язку з чим у квітні 2022 року відпуск/відбір оплаченої електричної енергії в обсязі 7200 МВт.год вартістю 18187200,00 грн. не відбувся. Таким чином, у визначеному договором періоді з 01.03.2022 р. по 30.04.2022 р. відпуску/відбору оплаченого раніше покупцем обсягу електричної енергії 14630 МВт.год вартістю 36955380,00 грн. не відбулося, що не заперечується відповідачем.

Щодо періоду нарахування інфляційних втрат та 3% річних позивач зазначав, що оскільки 30.04.2022 р. закінчився період відпуску/відбору електричної енергії за договором, то у відповідача виникло зобов`язання повернути суму попередньої оплати, отриманої за договором, 01.05.2022 р., з огляду на зазначене позивач вважає обґрунтованим розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, який долучено до позову.

Також позивач відзначав, що відповідачем не надано доказів щодо підстав неповернення ПАТ «ЦЕНТРЕНЕРГО» попередньої оплати та, відповідно, правомірності утримання таких грошових коштів. При цьому, наслідки відмови позивача від відбору договірного обсягу електричної енергії не пов`язані з невиконанням обов`язку відповідача щодо повернення отриманої передоплати.

Крім того, позивач зазначав, що з метою мирного врегулювання спору, що є предметом розгляду даної господарської справи, позивачем було направлено відповідачу лист № 17/11-01 від 17.11.2022 р. із пропозиціями щодо позасудового врегулювання спірних відносин, який було отримано останнім 23.11.2022 р. Однак, станом на дату подання даної відповіді на відзив будь-якої відповіді на пропозицію позивача не надійшло.

У судовому засіданні 16.01.2023 р. представник відповідача зазначив про відсутність у відповідача наміру щодо подання заперечень на відповідь на відзив, за наслідками ознайомлення з останньою, та заявив про надання суду всіх наявних у відповідача доказів, що мають значення для вирішення спору; представник позивача у судове засідання не з`явився. Водночас, про дату, час і місце судового засідання всі учасники процесу були повідомлені належно.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.01.2023 р. було закрито підготовче провадження та призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 02.03.2023 р.

17.01.2023 р. до Господарського суду Київської області через систему "Електронний суд" від представника позивача Бойко Ю.О. надійшла заява б/н від 16.01.2023 р. (вх. № 135/23 від 17.01.2023 р.) про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, в якій представник просить надати їй можливість брати участь у судовому засіданні у справі № 911/1340/22 в режимі відеоконференції з використанням програмного забезпечення EasyCon (адреса веб-сайту для проведення судових засідань в режимі відеоконференції (https://vkz.court.gov.ua/)) із застосуванням підтвердження особи учасника справи (представника) за допомогою електронного цифрового підпису.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.01.2023 р. заяву представника ТОВ ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП б/н від 16.01.2023 р. (вх. № 135/23 від 17.01.2023 р.) про участь у судовому засіданні, призначеному на 02.03.2023 р. о 14:00, в режимі відеоконференції поза межами суду за допомогою власних технічних засобів в системі EasyCon (vkz.court.gov.ua) було задоволено.

У судовому засіданні 02.03.2023 р. представник позивача позовні вимоги підтримувала та просила суд задовольнити їх в повному обсязі, зазначаючи, зокрема, що 3% річних було нараховано позивачем у відповідності з приписами ст. 536 ЦК України як проценти за користування грошовими коштами; представник відповідача заперечував проти позову з підстав, викладених у відзиві.

У судовому засіданні 02.03.2023 р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників процесу, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» є учасником ринку та здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії споживачу на підставі ліцензії, виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, що підтверджується постановою НКРЕКП № 684 від 10.07.2018 р. «Про видачу ліцензії з постачання електричної енергії споживачу ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП».

Публічне акціонерне товариство «ЦЕНТРЕНЕРГО» є учасником ринку та здійснює господарську діяльність на ринку електричної енергії України, діючи на підставі ліцензії, виданої НКРЕКП, що підтверджується постановою НКРЕКП № 995 від 07.06.2019 р. «Про видачу ліцензії з виробництва електричної енергії ПАТ «ЦЕНТРЕНЕРГО».

Згідно з ч. 2 ст. 66 Закону України «Про ринок електричної енергії» виробники електричної енергії здійснюють продаж електричної енергії за двосторонніми договорами на електронних аукціонах, порядок проведення яких затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 13 Порядку проведення електронних аукціонів з продажу електричної енергії за двосторонніми договорами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 499 від 05.06.2019 р. «Про затвердження Порядку проведення електронних аукціонів з продажу електричної енергії за двосторонніми договорами та Порядку відбору організаторів електронних аукціонів з продажу електричної енергії за двосторонніми договорами», право ініціювати організацію та проведення аукціону має виключно продавець. Для ініціювання аукціону уповноважена особа продавця в порядку, передбаченому регламентом аукціону, подає організатору аукціону інформацію про дату і час проведення аукціону, а також заявку на організацію та проведення аукціону. Продавець пропонує електричну енергію для продажу на аукціоні у вигляді графіків продажу електричної енергії, що відповідають видам навантаження, для яких розраховується індекс цін за результатами торгів на ринку "на добу наперед", або інших графіків продажу, визначених регламентом аукціону.

Відповідно до пункту 15 вказаного Порядку, для забезпечення укладення за результатами аукціонів двосторонніх договорів та виконання зобов`язань за ними покупці, які мають намір взяти участь в аукціоні, в порядку та строк, що визначені регламентом аукціону, перераховують гарантійний внесок організатору аукціону. Розмір гарантійного внеску не може перевищувати 25 відсотків вартості обсягу цінової заявки за стартовою ціною.

Відповідно до пункту 16 Порядку за результатами проведення аукціону організатор аукціону складає аукціонні свідоцтва. На підставі аукціонного свідоцтва покупець - переможець аукціону і продавець в порядку, передбаченому регламентом аукціону, підписують двосторонній договір купівлі-продажу електричної енергії. Граничний строк для підписання двостороннього договору купівлі-продажу електричної енергії визначається регламентом аукціону.

За результатами електронного аукціону, 13.12.2021 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» (покупець) та Публічним акціонерним товариством «ЦЕНТРЕНЕРГО» (продавець) було укладено договір № 20/21-361-РДД купівлі-продажу електричної енергії, відповідно до п. 2.1 якого продавець зобов`язується відпустити електричну енергію в об`єднану енергосистему України, а покупець зобов`язується відібрати електричну енергію з об`єднаної енергосистеми України згідно графіку відпуску/відбору електричної енергії, визначеного у додатку № 1. У разі отримання продавцем коштів за електричну енергію, відпуск/відбір якої зменшив продавець, останній зобов`язується повернути кошти в межах вартості зменшеного обсягу відпуску/відбору електричної енергії протягом п`ятнадцяти банківських днів з дати отримання від покупця вимоги в письмовій формі про повернення коштів в сумі вартості електричної енергії зменшеної для відпуску/відбору.

Відповідно до п. 2.4 договору, продавець та покупець зобов`язуються своєчасно у відповідності до Правил ринку здійснити реєстрацію узгоджених з урахуванням п. 2.1 обсягів електричної енергії на електронній платформі Оператора системи передач, згідно графіків у додатку № 1.

Згідно з п. 2.6 договору не пізніше 3-х робочих днів місяця, наступного за місяцем купівлі-продажу електроенергії, продавець зобов`язується направити покупцю підписані та скріплені печаткою продавця 2 примірники акту купівлі-продажу електроенергії, у яких зазначаються обсяги відпуску/відбору електричної енергії відповідно до зареєстрованих обсягів електричної енергії на електронній платформі Оператора системи передачі. Покупець не пізніше 2-х робочих днів, наступних за днем отримання актів, зобов`язується направити продавцю один примірник оригіналу акту, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або направити в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту.

Згідно з п. 3.1 договору, ціна на електричну енергію, яка підлягає продажу, та загальна вартість договору визначаються у додатку № 1 за результатами аукціону з продажу електричної енергії за двосторонніми договорами на підставі відповідного аукціонного свідоцтва.

Відповідно до п. 3.2 договору, оплата за електричну енергію проводиться покупцем грошовими коштами у національній валюті України на розрахунковий рахунок продавця, зазначений у Розділі 10 цього договору, шляхом перерахування грошових коштів розмірі 100 % всього обсягу електричної енергії, передбаченої цим договором (за вирахуванням суми гарантійного внеску), протягом 2-х (двох) банківських днів з дати укладення цього договору.

У пункті 3.3 договору визначено, що період відпуску/відбору становить з 01.03.2022 р. до 30.04.2022 р. включно.

Відповідно до п. 4.4 договору, відмова покупця від договірного обсягу електричної енергії або його будь-якої частини та/або порушення покупцем строків оплати продавцю за договірний обсяг електричної енергії або будь-якої частини такого обсягу електричної енергії у відповідності до умов цього договору дає право продавцю розпоряджатися таким обсягом електричної енергії на власний розсуд, в тому числі продати будь-яким третім особам та/або дає право продавцю зменшити обсяг відпуску електричної енергії, що має постачатись в майбутньому, до обсягів визначених продавцем.

Додатками до цього договору є додаток № 1 «Графік відпуску/відбору електричної енергії»; додаток № 2 «Інформація про частку кожного джерела енергії, використаного для виробництва електричної енергії» (пункт 9.1 договору).

Згідно з додатком № 1 до договору сторонами був передбачений графік відпуску/відбору електричної енергії у період з 01.03.2022 р. по 30.04.2022 р. із базовим навантаженням 14630 МВт.год за ціною 2105,00 грн./1 МВт.год без ПДВ (2526,00 грн./1 МВт.год з ПДВ) загалом на суму 36955380,00 грн. (з ПДВ та акцизним податком).

ПАТ «ЦЕНТРЕНЕРГО» листом № 24/4231 від 14.12.2021 р. підтвердило отримання гарантійного внеску за договором від Української енергетичної біржі в сумі 11704000,00 грн., що відповідно до п. 3.4 договору зараховується продавцем як оплата (часткова оплата) електричної енергії за останній місяць відпуску/відбору згідно із договором.

На виконання п. 3.4 договору ТОВ «ЕТГ» було сплачено ПАТ «ЦЕНТРЕНЕРГО» платіжним дорученням № 4554 від 15.12.2021 р. суму ПДВ від вартості електричної енергії, що дорівнює 20% сплаченого гарантійного внеску, у розмірі 2340800,00 грн.

На виконання п. 3.2 договору ТОВ «ЕТГ» було перераховано ПАТ «ЦЕНТРЕНЕРГО» в оплату вартості електричної енергії 22910580,00 грн. згідно із платіжним дорученням № 21305 від 15.12.2021 р.

З огляду на зазначене, ТОВ «ЕТГ», на виконання умов договору, загалом було перераховано ПАТ «ЦЕНТРЕНЕРГО» 36955380,00 грн. в оплату вартості електричної енергії в обсязі 14630 МВт.г., що підлягала відпуску у період 01.03.2022 р. 30.04.2022 р.

ПАТ «ЦЕНТРЕНЕРГО» листами № 24/245 від 25.01.2022 р., № 24/411 від 07.02.2022 р., № 24/602 від 17.02.2022 р., посилаючись на п. 2.1 договору, повідомило ТОВ «ЕТГ» про зменшення відпуску електричної енергії з 01 по 10 березня 2022 року, з 11 по 20 березня 2022 року, з 21 по 31 березня 2022 року в обсязі по 2400 МВт.г за кожний вказаний період.

ТОВ «ЕТГ» у відповідь на лист ПАТ «ЦЕНТРЕНЕРГО» № 24/245 від 25.01.2022 р., направило вимогу № 31/01-01 від 31.01.2022 р. про припинення порушення умов договору, за змістом якої позивач вимагав негайного припинення порушення умов двостороннього договору № 20/21-361-РДД купівлі-продажу електричної енергії від 13.12.2021 р. в частині намагання зменшити обсяг відпуску/відбору електричної енергії за договором.

З матеріалів справи слідує, що в період відпуску/відбору електричної енергії, визначений п. 3.3 договору, а саме - з 01.03.2022 р. по 30.04.2022 р., відпуску/відбору електричної енергії не відбулося, право власності на електричну енергію від відповідача до позивача не перейшло.

Зазначена обставина учасниками справи не заперечувалася.

ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» було направлено ПАТ «ЦЕНТРЕНЕРГО» вимогу № 05/07-06 від 05.07.2022 р. про повернення грошових коштів, за змістом якої позивач вимагав від відповідача в термін до 3-х банківських днів, з дня отримання цієї вимоги, повернути ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» грошові кошти, сплачені останнім на користь ПАТ «ЦЕНТРЕНЕРГО» за договором № 20/21-361-РДД купівлі-продажу електричної енергії від 13.12.2021 р.

Суму передоплати за договором у розмірі 36955380,00 грн. повернуто не було, відповідь на вимогу не отримано, що і стало причиною звернення ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» з даним позовом до суду.

Згідно з приписами статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

Так, у відповідності до ч. 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2 статті 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ч. 7 статті 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Приписами статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності з ч. 1 статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник) зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 вищевказаної статті, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити а нього певну грошову суму.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ч. 2 ст. 692 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (ч. 2 ст. 693 ЦК України).

На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця (ч. 3 ст. 693 ЦК України).

За приписами ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Поряд з цим, приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 76-79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позовних вимог у даній справі з огляду на таке.

Як встановлено судом, позивачем належним чином було виконано умови договору № 20/21-361-РДД купівлі-продажу електричної енергії від 13.12.2021 р. та перераховано відповідачу попередню оплату в розмірі 36955380,00 грн., однак у період з 01 березня 2022 року по 30 квітня 2022 року не відбулося відбору оплаченої електричної енергії в обсязі 14630 МВт.год вартістю 36955380,00 грн.

Відповідно до зазначеного вище п. 2.1 договору, у разі отримання продавцем коштів за електричну енергію відпуск/відбір якої зменшив продавець, останній зобов`язується повернути кошти в межах вартості зменшеного обсягу відпуску/відбору електричної енергії протягом 15 банківських днів з дати отримання від покупця вимоги в письмовій формі про повернення коштів в сумі вартості електричної енергії зменшеної для відпуску/відбору.

Як встановлено судом, відповідно до рекомендованого повідомлення № 416 від 05.07.2022 р. (копія якого міститься в матеріалах справи), вимогу № 05/07-06 від 05.07.2022 р. про повернення грошових коштів у розмірі 36955380,00 грн. згідно договору купівлі-продажу електричної енергії № 20/21-361-РДД від 13.12.2021 р. було вручено представнику ПАТ «ЦЕНТРЕНЕРГО» 07.07.2022 р.

Таким чином, останнім 15-м банківським днем для повернення коштів є 29.07.2022 р.

Водночас, позивач зазначав про те, що зобов`язання відповідача щодо повернення попередньої оплати за невідпущену електричну енергію договором купівлі-продажу електричної енергії на ринку двосторонніх договорів, відповідно до положень ч. 2 ст. 693 ЦК України, ч. 1 ст. 530 ЦК України, на його думку, виникло у відповідача у зв`язку із закінченням обумовленого сторонами у пункті 3.3 договору строку поставки електричної енергії (30 квітня 2022 року).

Однак, суд зауважує, що припис частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України містить в собі альтернативу щодо реалізації покупцем своїх прав у випадку не поставки товару у встановлений договором строк, а саме: покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Тобто наведена норма наділяє покупця, як сторону правочину, саме правами, і яке з них сторона реалізує, є виключно її волевиявленням.

У свою чергу, суд зазначає, що волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, доведеної до продавця.

Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Як свідчать матеріали справи, позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення грошових коштів за договором № 20/21-361-РДД купівлі-продажу електричної енергії від 13.12.2021 р. у липні 2022 року, з огляду на що твердження позивача про настання строку повернення попередньої оплати 01.05.2022 р. (після закінчення строку поставки електроенергії) є необгрунтованим.

Поряд з цим, враховуючи встановлення судом факту неповернення відповідачем позивачеві зазначеної вище суми попередньої оплати, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог ТОВ "ЕТГ" в частині стягнення з ПАТ "ЦЕНТРЕНЕРГО" 36955380,00 грн. попередньої оплати.

Також позивачем було заявлено до стягнення 239956,85 грн. 3% річних та 2174343,69 грн. інфляційних втрат.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов`язання, згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З матеріалів справи слідує, що заявлені позивачем до стягнення з відповідача 3% річних нараховані на заборгованість останнього в сумі 239956,85 грн. за період з 01.05.2022 р. до 18.07.2022 р. на суму 36955380,00 грн., а також 2174343,69 грн. інфляційних втрат за період з травня 2022 року по липень 2022 року на суму 36955380,00 грн.

Як зазначалося вище, останнім банківським днем для повернення відповідачем попередньої оплати, згідно з умовами п. 2.1 договору є 29.07.2022 р., в той час як нарахування 3% річних та інфляційних втрат було здійснено позивачем за період з 01.05.2022 р. до 18.07.2022 р.

Таким чином, відсутні підстави стверджувати, що відповідач прострочив виконання зобов`язань з повернення позивачу попередньої оплати в заявлений останнім період, що є підставою для відмови у задоволенні позову в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Водночас, посилання представника позивача на приписи статті 536 ЦК України, наведених вище висновків суду не спростовує, оскільки, звертаючись з даним позовом до суду, ТОВ "ЕТГ" посилалось на нарахування 3% річних на підставі приписів ст. 625 ЦК України, а не зазначеної ст. 536 Кодексу, якою передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доказів і доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 р. у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Слід зазначити, що решта долучених до матеріалів справи доказів та доводів сторін була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків суду щодо наявності підстав для часткового задоволення позову не спростовує.

Також, відповідно до змісту позову та поданого ТОВ «ЕТГ» клопотання, позивач просив суд стягнути з відповідача 200000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу та вирішити дане питання після подання до суду відповідних доказів їх понесення.

За приписами ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Водночас, станом на час прийняття рішення у підтвердження понесення заявлених очікуваних судових витрат (витрат на правову допомогу), позивачем не надано доказів на підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, отже, підстави для вирішення судом питання щодо розподілу витрат позивача на професійну правничу допомогу на час прийняття рішення є відсутніми.

Витрати зі сплати судового збору за первісним позовом відповідно до п. 2 ч. 1, п. 1 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства ЦЕНТРЕНЕРГО (08711, Київська обл., Обухівський р-н, смт. Козин, вул. Рудиківська, 49, код 22927045) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП (04116, м. Київ, вул. Старокиївська, 14, код 421900 (тридцять шість мільйонів дев`ятсот п`ятдесят п`ять тисяч триста вісімдесят) грн. 00 коп. основного боргу, 554330 (п`ятсот п`ятдесят чотири тисячі триста тридцять) грн. 70 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно з приписами ч.ч. 1, 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до вимог статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 16.03.2023 р.

Суддя В.М. Бабкіна