ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

20.03.2023м. ХарківСправа № 922/967/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

розглянувши заяву про видачу судового наказу про стягнення заборгованості у сумі 75 000,00 грн.

заявник Товариство з обмеженою відповідальністю "Ексімторг Лтд" (61176, місто Харків, вулиця Єнакіївська, буд. 19; )
боржник Товариство з обмеженою відповідальністю "Ольхівський м`ясокомбінат" (62431, Харківська область, Харківський р-н, смт Вільхівка, вулиця Комплексна, буд. 1; )

ВСТАНОВИВ:

15.03.2023 до Господарського суду Харківської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Ексімторг Лтд" з заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ольхівський м`ясокомбінат" заборгованості у сумі 75 000,00 грн., яка виникла на підставі договору поставки №01-04/02 від 04.02.2021, право вимоги за яким перейшло до заявника на підставі договору №0410-22 від 04.10.2022 про передачу прав.

В обґрунтування заяви заявник зазначає, що на теперішній час заборгованість ТОВ «Ольхівський м`ясокомбінат» за договором поставки №01-04/02 від 04.02.2021 за поставку товару згідно видаткової накладної №1617 від 31.05.2021 становить 40 000,00 грн. Враховуючи положення пункту 5.1. договору поставки №01-04/02 розрахунок розміру нарахованого штрафу боржнику є досить суттєвим, ТОВ «Ексімторг Лтд» у якості нового кредитора, нараховує штраф у розмірі 75 000,00 грн.

Розглянувши матеріали заяви, суд відмовляє у видачі судового наказу, виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 147 ГПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Частиною 2 статті 154 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Статтею 148 ГПК України визначено виключні вимоги, за якими може бути видано судовий наказ.

Відповідно до ч.1 ст.148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів заяви, 04.02.2021 між ТОВ «Гелиум Трейд» (постачальник) та ТОВ «Ольхівський м`ясокомбінат» (покупець) було укладено договір поставки №01-04/02.

На умовах вказаного договору поставки ТОВ «Гелиум Трейд» здійснило поставку філе курчати-бройлера заморожене у кількості 1000 кг, загальної вартістю 82 800,00 грн. (в т.ч. ПДВ), що підтверджується видатковою накладною №1617 від 31.05.2021.

Згідно з п.4.2. договору поставки від 04.02.2021 ТОВ «Ольхівський м`ясокомбінат» мав здійснити оплату отриманого товару не пізніше ніж на протязі 7 календарних днів з моменту фактичної поставки товару, що підтверджується підписаною видатковою накладною.

Відповідно до п.5.1. договору поставки №01-04/02 від 04.02.2021 у випадку несвоєчасної оплати отриманого товару покупець сплачує на користь постачальника штраф у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. за кожен день такої затримки.

19.07.2022 Господарським судом Харківської області було видано наказ №922/1075/22 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ольхівський м`ясокомбінат" () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гелиум Трейд" () суму заборгованості у розмірі 40 000,00 грн.

04.10.2022 між ТОВ «Гелиум Трейд» та ТОВ «Ексімторг Лтд» було укладено договір №0410-22 про передачу прав (надалі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору, первісний кредитор передає своє право вимоги на користь нового кредитора, що виникло за договором поставки №01-04/02 від 04,02.2021. Договір поставки №01-04/02 від 04.02.2021 був укладений між ТОВ «Гелиум Трейд» () та ТОВ «Ольхівський м`ясокомбінат» (, надалі - боржник).

Первісний кредитор підтверджує, що право вимоги за даним договором передається у зв`язку із існуючою заборгованістю ТОВ «Гелиум Трейд» перед ТОВ «Ексімторг Лтд» за договором поставки №22/13-21, за яким ТОВ «Ексімторг Лтд» поставило на користь ТОВ «Гелиум Трейд», зокрема, філе курчат бройлера (п.1.3.Договору).

В межах даного договору первісний кредитор передає новому кредитору загальний обсяг прав та обов`язків, що належать йому на підставі договору поставки №01-04/02 від 04.02.2021 (п.1.4.Договор).

Згідно з п.2.1. Договору первісний кредитор зобов`язаний передати на користь нового кредитора документи, що підтверджують право вимоги.

Даний Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором (п.4.Договору).

За положеннями п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За загальним правилом, кредитор (первісний або новий в залежності від досягнутої домовленості) повинен повідомити боржника про таку заміну, інакше новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків, а саме:

- виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові буде вважатися належним виконанням (ч.2 ст.516 ЦК України);

- боржник матиме право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання (ч.2 ст.518 ЦК України).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 29 травня 2018 року у справі №910/14716/17, законодавець відокремлює надання боржником згоди на заміну кредитора у зобов`язанні та письмове повідомлення боржника про таку заміну, а відповідно і визначає різні правові наслідки недотримання вказаних вимог. Відсутність згоди боржника на заміну кредитора у зобов`язанні, якщо обов`язковість такої згоди передбачено договором, є підставою для визнання недійсним на підставі ч. 1 ст. 203 ЦКУ договору про відступлення права вимоги, оскільки у такому випадку договір про відступлення права вимоги суперечить приписам ч. 1 ст. 516 ЦКУ. Неповідомлення боржника про заміну кредитора у зобов`язанні за викладених обставин не має наслідком недійсність правочину про заміну кредитора, однак тягне за собою ризик настання для нового кредитора несприятливих наслідків, зокрема визначених ч.2 ст.516 ЦКУ та ч.2 ст.518 ЦК України.

Проте, доказів повідомлення боржника про перехід до нового кредитора прав первісного кредитора на підставі договору №0410-22 від 04.10.2022 про передачу прав заявник не надав.

Водночас, для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника, у даному випадку кредитора. При цьому, суд враховує, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Процесуальним правонаступництвом є перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи зі складу спірного матеріального правовідношення. За загальним правилом можливість процесуального правонаступництва визначається можливістю правонаступництва в матеріальному праві.

Таким чином, виходячи із наведеного, підставою для виникнення процесуального правонаступництва є матеріальне правонаступництво або інша заміна осіб у матеріальних правовідносинах.

Правовий аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання цілком і повністю зберігається, а відбувається зміна лише суб`єктивного складу кредиторів.

Відповідно до положень ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Натомість, в матеріалах справи не міститься достатніх доказів фактичного переходу права вимоги до боржника від ТОВ «Гелиум Трейд» до ТОВ «Ексімторг Лтд», зокрема, належного виконання п.2.1. Договору щодо передачі первісним кредитором на користь нового кредитора документів, що підтверджують право вимоги.

Таким чином, ненадання суду належних та достовірних доказів, позбавляє можливості останнього встановити фактичний перехід права вимоги.

Разом з цим, з огляду на вимоги статей 79, 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення заявником розрахунку штрафу, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується.

У разі якщо відповідний розрахунок заявником здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми штрафу та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного заявником періоду часу, протягом якого, на думку заявника, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного заявником максимального розміру заборгованості.

Проте заявником до заяви про видачу судового наказу не додано обґрунтованого розрахунку штрафу, який є предметом вимоги у цій справі, що позбавляє суд можливості перевірити правильність розрахунку заявленого до стягнення штрафу.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що із поданої заяви та доданих до неї документів не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексімторг Лтд" у розмірі 75 000,00 грн.

Пунктом 8 частини 1 статті 152 ГПК України встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

З огляду на зазначене, суд на підставі пункту 8 частини 1 статті 152 ГПК України відмовляє у видачі судового наказу.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.1, 2, 8, 9 ч.1 ст.152 ГПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч.1 ст.153 ГПК України).

Також суд зазначає, що у відповідності до частини 2 статі 151 ГПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 147, 150, 152-154 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексімторг Лтд" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ольхівський м`ясокомбінат" заборгованості у сумі 75 000,00 грн.

2. Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.1, 2, 8, 9 ч.1 ст.152 ГПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 255-257 ГПК України.

Ухвалу підписано 20.03.2023.

СуддяПономаренко Т.О.