vQXh7VH0HD4AbГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.03.2023 Справа № 914/2619/22

За позовом: Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», м.Львів,

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Кириченко Олександра Миколайовича, м.Новомосковськ, Дніпропетровська область,

про: стягнення заборгованості 3 674,99 грн.

vQXh7VH0HD4AbСуддя Козак І.Б.vQXh7VH0HD4Abпри секретарі Гелеш Г.

Представники сторін не викликалися.

vQXh7VH0HD4AbНа розгляд господарського суду Львівської області Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» подано позов до Фізичної особи-підприємця Кириченко Олександра Миколайовича про стягнення 3 674,99 грн. заборгованості.

Ухвалою суду від 24.10.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 15.11.2022. Рух справи відображено у відповідних ухвалах суду. Ухвалою суду від 14.03.2023 закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено на 21.03.2023 на 13:45 год.

16.03.2023 на електронну адресу суду від відповідача заява з процесуальних питань про відвід судді Козак І.Б. (повторно).

У заяві про відвід судді І.Козак ФОП Кириченко О.М зазначає таке. 14.03.2023 за результатами засідання на електронну адресу відповідача було надіслано ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі №914/2619/22. Відповідач вважає, що суд не в повній мірі дотримався вимог як п.12 ч.2 ст.183 ГПК України (у підготовчому засідання суд встановлює, зокрема, строки для подання відповіді на відзив та заперечення), а так само ст.234 цього ж Кодексу (регламентує зміст ухвали суду), тим самим не забезпечивши права відповідача на подачу заперечення на можливу відповідь позивача, його представника на мій відзив у строк, встановлений судом, чим створив умови для зловживання позивачем своїм правом на надання відповіді в день судового засідання, призначеного на 13:45 год 21.03.2023, що зумовить затягування розгляду справи.

Зазначене викликає сумніви заявника в неупередженості головуючого судді Козак І.Б.та є підставою для відводу судді від розгляду справи, а також - для звернення до Вищої Ради правосуддя з відповідною заявою.

Розгляд цієї заяви ФОП Кириченко О.М. просив проводити без його участі та задовольнити заяву про відвід судді Козак І.Б.

Розглянувши заяву про відвід, суд дійшов висновку про необґрунтованість даної заяви та вважає за необхідне відмовити у її задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до частин 2, 3 статті 38 Господарського процесуального кодексу України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" (Заява №33949/02) від 09.11.2006 зазначено: "стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч.1 ст.35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Приписами статті 7 ГПК України визначено, що правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Згідно ч.2 ст. 198 ГПК України головуючий відповідно до завдання господарського судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов'язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Приписами п.1 ч.1 ст.237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує такі питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Проаналізувавши аргументи заявника, суд звертає увагу ФОП Кириченка О.М. на таке.

У судовому засіданні 14.03.2023, де був присутній лише представник позивача, було закрито підготовче провадження в цій справі та призначено розгляд справи по суті на 21.03.2023 на 13:45 год.

Відповідач вважає, що суд не в повній мірі дотримався вимог як п.12 ч.2 ст.183 ГПК України (у підготовчому засідання суд встановлює, зокрема, строки для подання відповіді на відзив та заперечення), а так само ст.234 цього ж Кодексу (регламентує зміст ухвали суду), тим самим не забезпечивши права відповідача на подачу заперечення на можливу відповідь позивача, його представника на відзив у строк, встановлений судом, чим створив умови для зловживання позивачем своїм правом на надання відповіді в день судового засідання, призначеного на 13:45 год 21.03.2023, що зумовить затягування розгляду справи.

Суд звертає увагу відповідача на абзац перший описової частини ухвали суду від 14.03.2023, де зазначено, що «представник позивача у судове засідання 14.03.2023 з'явився, дав усні пояснення у справі. Проти закриття підготовчого провадження та переходу до розгляду справи по суті не заперечив». Тобто, представник позивача не повідомляв про намір подати відповідь на відзив ФОП Кириченка О.М.

Окрему увагу відповідача суд звертає на зміст ст.184 згаданого вище Кодексу, де зазначено про саме право позивача, а не обов'язок, подавати відповідь на відзив відповідача.

Також суд брав до уваги подану ФОП Кириченком О.М. заяву з процесуальних питань вх.№4939/23 від 27.02.2023, де відповідачем повідомлено, що ним зазначено всі обставини та подано всі наявні докази на підтвердження своїх заперечень щодо позовних вимог. Крім того, відповідач у п.1 прохальної частини цієї заяви зазначив, що просить попередній та судовий розгляд справи №914/2619/22 здійснювати без його участі на підставі поданих ФОП Кириченком О.М. та позивачем документів.

Враховуючи, що всі завдання підготовчого провадження, відповідно до ст.177 ГПК України, були виконані, представник позивач у судовому засіданні не заперечив проти закриття підготовчого провадження, про намір подавати будь-яку відповідь на відзив чи інші додаткові докази не повідомляв, у суду були відсутні правові підстави для відкладення підготовчого судового засідання на іншу дату, які і встановлення будь-яких строків на подання можливого заперечення на відповідь на відзив чи відповіді на відзив.

Підсумовуючи наведене, заявником не обгрунтовано належними доказами порушення судом права відповідача на подачу заперечення на можливу відповідь позивача, його представника на відзив ФОП Кириченка О.М. у строк, встановлений судом, створення умови для зловживання позивачем своїм правом на надання відповіді в день судового засідання відповідачем не доведено. Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, оскільки наведені в заяві аргументи не можуть свідчити про упередженість та необ`єктивність судді і фактично зводяться до суб'єктивної оцінки відповідачем наведених доводів, що не може бути підставою для відводу в силу ч. 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України.

Суд звертає увагу, що у випадку незгоди учасника судового процесу з процесуальними діями та рішеннями судді, він не позбавлений права на оскарження судового рішення у встановленому законом порядку з включенням таких заперечень. При цьому, відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України правомірність, повнота та об`єктивність прийнятого судового рішення, вірне застосування норм матеріального чи процесуального права, оцінка доказів, є предметом дослідження у відповідному апеляційному або касаційному провадженні.

Згідно з частинами 1, 2, 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід (ч.8 цієї ж статті).

Заява про відвід вх.№6694/23 надійшла на електронну адресу суду 16.03.2023, тобто за три робочі дні до засідання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 35, 36, 38, 39 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Визнати відвід судді Козак І.Б. необґрунтованим.

2. Заяву Фізичної особи-підприємця Кириченка Олександра Миколайовича (вх.№6694/23 від 16.03.2023) про відвід судді Козак І.Б. від розгляду справи № 914/2619/22 передати для визначення судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати за такою веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua.

Повний текст ухвали складено 20.03.2023.

vQXh7VH0HD4AbvQXh7VH0HD4AbСуддя Козак І.Б.

vQXh7VH0HD4Ab