ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року м. Черкаси Справа № 925/120/23

Господарський суд Черкаської області у складі судді Зарічанської З.В., за участю секретаря судового засідання Пріхно Л.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Магазин-Алмаз",

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ДРЕПТ",

про стягнення 259 467,90 грн,

за участю представників сторін:

від позивача: участі не брав;

від відповідача: Єгорова Н.І., довіреність № 6 від 20.03.2023;

23.01.2023 до Господарського суду Черкаської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Магазин-Алмаз" (далі - ТОВ "Магазин-Алмаз") з вимогою стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДРЕПТ" (далі - ТОВ "ДРЕПТ") 220 000 грн основної заборгованості, 4 086,58 грн пені у вигляді 3 % річних та 35 381,32 грн інфляційних збитків.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує невиконанням відповідачем умов Договору поворотної фінансової допомоги № 1 від 12.11.2021 в частині повернення кредитних коштів.

Ухвалою від 25.01.2023 господарський суд відкрив провадження у справі №925/120/23 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами. Постановив розпочати розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін 23.02.2023. Встановив сторонам строк для подання заяв по суті.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, наявного у справі, відповідач копію ухвали про відкриття провадження у справі отримав 31.01.2023.

Згідно з ч. 1 ст. 251 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Отже, останнім днем для подання відзиву відповідачем є 15.02.2023. Відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не надав.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. (ч. 9 ст. 165 ГПК України)

28.02.2023 електронною поштою без накладення кваліфікованого електронного підпису нібито від відповідача надійшов лист, яким він стверджує, що надає докази сплати боргу, просить відмовити у позову. Також нібито відповідач зазначає, що має намір взяти участь у наступному слуханні.

Ухвалою від 02.03.2023 господарський суд лист ТОВ "ДРЕПТ", надісланий на електронну пошту суду - повернув заявнику без розгляду.

14.03.2023 до суду від директорки відповідача надійшов лист, в якому вона зазначає, що надає докази сплати боргу, просить відновити строк у зв`язку з тим, що була відсутня в області. Також відповідач зазначає, що має намір взяти участь у наступному слуханні та просить судову повістку надіслати електронною поштою на адресу: .

До вказаного листа додано платіжне доручення в іноземній валюті № 1 від 29.01.2021 на суму 4 800 EUR на рахунок одержувача: Leutgeb Holding and Management GmbH, із зазначенням призначення платежу: Prepayment for testing of the provi ded protective face filtering masks with and without valve. Proforma I nvoice PI-C-001-21 from 20.01.2021, платіжне доручення в іноземній валюті № 2 від 02.02.2021 на суму 4 800 EUR на рахунок одержувача: Leutgeb Holding and Management GmbH, із зазначенням призначення платежу: Prepayment for testing of the provi ded protective face filtering masks with and without valve. Proforma I nvoice PI-C-001-21 from 20.01.2021, а також Proforma Invoice від 20.01.2021 на суму 9 600 EUR.

Ухвалою від 15.03.2023 господарський суд задовольнив клопотання ТОВ "ДРЕПТ" про поновлення строку для подання доказів. Поновив ТОВ "ДРЕПТ" строк для подання доказів до дати їх фактичного подання - 14.03.2023. За власною ініціативою продовжив відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до дати його фактичного подання - 14.03.2023. Задовольнив клопотання ТОВ "ДРЕПТ" про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Призначив справу до розгляду у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін на 22.03.2023 о 15:00. В разі незавершення розгляду справи 22.03.2023 визначив наступну дату судового засідання - 24.03.2023 об 11:00.

У судовому засіданні 22.03.2023 представник позивача участі не брав.

Відповідно до Довідки про доставку електронного листа на електронну адресу позивача, зазначену ним в позові - , документ в електронному вигляді - ухвала суду від 15.03.2023 доставлено до електронної скриньки 15.03.2023.

Одночасно, позивача повідомлено шляхом направлення копії ухвали суду від 15.03.2023 листом з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Отже, господарський суд доходить висновку про те, що позивача належно повідомлено про дату, час та місце розгляду справи.

Присутня у судовому засіданні 22.03.2023 представниця відповідача проти основної суми заборгованості не заперечувала, просила відмовити у задоволенні позову в частині додаткових нарахувань.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представниці відповідача, суд встановив такі обставини справи.

12.11.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю "Магазин-Алмаз" (Позикодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДРЕПТ" (Позичальник) підписано Договір поворотної фінансової допомоги № 1. (далі - Договір)

За цим договором Позикодавець зобов`язується передати на строк Позичальнику грошові кошти в розмірі, установленому Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцю таку ж суму грошових коштів (далі - Кошти). (п. 1.1. Договору)

Загальна орієнтовна сума Договору становить 220 000,00 гривень (двісті двадцять тисяч гривень грн. 00 коп.) ПДВ за даною операцією не передбачено. Сума договору складається з сум всіх наданих Позичальнику траншів. (п. 2.1. Договору)

За цим Договором проценти Позичальником не нараховуються та не сплачуються. (п. 2.2. Договору)

Позикодавець зобов`язаний впродовж трьох календарних днів з моменту отримання усного замовлення від Позичальника надати грошові кошти у безготівковій формі платіжним дорученням шляхом перерахування на поточний рахунок Позичальника. Позика може бути надана як на всю суму договору одноразово так і періодичними траншами. (п. 3.1. Договору)

Кошти вважаються переданими Позичальникові в момент їх зарахування на поточний рахунок Позичальника. (п. 3.2. Договору)

Строк повернення коштів - до 12 квітня 2022 року. (п. 4.1. Договору)

Строк повернення коштів, установлений в п. 4.1., може бути продовжено за погодженням сторін, що оформлюється додатковою угодою до Договору. (п. 4.2. Договору)

Позичальник зобов`язаний достроково повернути всю фактично отриману суму коштів або їх частину на протязі трьох днів з дня отримання вимоги від Позикодавця. (п. 4.3. Договору)

Сума коштів підлягає поверненню шляхом її перерахування на поточний рахунок Позикодавця. (п. 5.1. Договору)

Днем повернення коштів вважається день зарахування грошової суми (її частини), що надавалась на поточний рахунок Позикодавця. (п. 5.2. Договору)

При простроченні повернення суми коштів (її частини) Позичальник сплачує пеню в розмірі 3 % річних від простроченої суми до моменту повернення.

При цьому Позичальник зобов`язаний повернути суму коштів (її неповернену частину в разі дострокового повернення частини), збільшену на індекс інфляції за весь строк прострочення. (п. 6.1. Договору)

Цей Договір набуває чинності з моменту укладення даного Договору та діє до 12.02.2022 року але до повного виконання зобов`язань. (п. 7.1. Договору)

Закінчення строку цього Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору. (п. 7.2. Договору)

Передані за цим договором грошові кошти є поворотною фінансовою допомогою згідно визначень Податкового Кодексу України. (п. 7.11. Договору)

Відповідно до платіжного доручення від 12.11.2021 № 624 позивачем перераховано на рахунок відповідача 220 000 грн з призначенням платежу: Поворотна фінансова допомога за Договором поворотної фінансової допомоги № 1 від 12 листопада 2021 року.

Як стверджує позивач і підтверджує у судовому засіданні представниця відповідача, відповідачем у строк, встановлений у Договорі, грошові кошти не повернуто.

До справи додано Претензію від 08.11.2022 вих. № 1, адресовану позивачем відповідачу з вимогою повернути протягом 10 днів з моменту отримання даної претензії суму грошових коштів в розмірі 220 000 грн, що були отримані ТОВ "ДРЕПТ" у якості поворотної фінансової допомоги та не повернуті у встановлений строк на відповідний поточний рахунок ТОВ "Магазин-Алмаз".

Позивач зазначає, що відповідачем зобов`язання за Договором не виконано, внаслідок чого в останнього утворилась заборгованість у розмірі 220 000 грн, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Розглядаючи спір, господарський суд враховує такі положення чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Ч. 1 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

В силу вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України - відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Матеріалами справи підтверджено, що правовідносини між сторонами виникли на підставі Договору поворотної фінансової допомоги № 1 від 12.11.2021.

За правовою природою, укладений між сторонами договір, є договором позики.

За приписами ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За визначенням, наданим у пункті 14.1.257 статті 14 Податкового кодексу України, поворотна фінансова допомога - це сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

Згідно з п. 6. ч. 1 ст. 4 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, є фінансовою послугою. Відповідно до ч. 1 ст. 5 цього Закону фінансові послуги надаються фінансовими установами, а також, якщо це прямо передбачено законом, фізичними особами - підприємцями.

Відповідно до ч. 4 ст. 5 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" можливість та порядок надання окремих фінансових послуг юридичними особами, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами, визначаються законами та нормативно-правовими актами державних органів, що здійснюють регулювання діяльності фінансових установ та ринків фінансових послуг, виданими в межах їх компетенції.

Із вищевикладеного випливає, що надати кошти в позику, яка передбачає нарахування процентів за користування коштами мають право лише фінансові установи.

У п. 2.2. Договору сторони погодили, що за цим Договором проценти Позичальником не нараховуються та не сплачуються.

Отже, у спірних відносинах має місце позика, яка не передбачає нарахування процентів за користування коштами чи іншої винагороди, а тому до кредитора не застосовується вимога щодо обов`язкової наявності у нього статусу фінансової установи.

З аналізу ч. 2 ст. 1046 ЦК України випливає, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Названа норма (ч. 2 ст. 1046 ЦК України) є імперативною, а тому сам по собі факт підписання сторонами тексту договору, без передання грошей або речей, не породжує у майбутнього позичальника обов`язку повернути обумовлену угодою суму грошей або кількість визначених родовими ознаками речей.

Наведений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16.10.2018 у справі №924/1049/17.

Факт перерахування ТОВ "Магазин-Алмаз" на рахунок ТОВ "ДРЕПТ" 220 000 грн підтверджується платіжним дорученням від 12.11.2021 № 624 на суму 220 000 грн.

Отримання суми фінансової допомоги відповідачем не заперечується.

За положеннями статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Сторонами у п. 4.1. Договору визначено строк повернення коштів - до настання певного терміну - 12.04.2022 (ч. 2 ст. 252 ЦК України), а тому останнім днем виконання такого зобов`язання був день, що передував цьому терміну, тобто 11.04.2022 (подібний висновок міститься у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.05.2018 у справі № 918/337/17, від 26.07.2018 у справі № 910/23359/15, від 02.11.2022 у справі № 910/14591/21).

Враховуючи наведені положення п. 4.1. Договору та ст. 1049 ЦК України останнім днем для здійснення відповідачем оплати було 11.04.2022.

Докази оплати заборгованості відповідачем у матеріалах справи відсутні. Присутня у судовому засіданні представниця відповідача підтвердила отримання відповідачем зазначених коштів та їх неповернення.

Отже, позовні вимоги щодо стягнення 220 000 грн фінансової допомоги підлягають задоволенню повністю.

Щодо надання доказів нібито оплати боргу, представниця відповідача у судовому засіданні не змогла пояснити, про що саме свідчать подані докази, враховуючи дати платіжних документів, які задовго передували даті укладення Договору. Врешті представниця відповідача зазначила, що дані докази не стосуються боргу, що є предметом розгляду у даній справі.

Також позивачем заявлено до стягнення 4 086,58 грн пені у вигляді 3 % річних та 35 381,32 грн інфляційних збитків.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. (ст. 611 ЦК України)

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України - неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 216 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Штрафними санкціями згідно зі ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

За ч. 6 ст. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

При простроченні повернення суми коштів (її частини) Позичальник сплачує пеню в розмірі 3 % річних від простроченої суми до моменту повернення.

При цьому Позичальник зобов`язаний повернути суму коштів (її неповернену частину в разі дострокового повернення частини), збільшену на індекс інфляції за весь строк прострочення. (п. 6.1. Договору)

З викладеного випливає, що сторонами у Договорі погоджено стягнення пені в розмірі 3 % річних від простроченої суми до моменту повернення.

Відтак позивачем нараховано 4 086,58 грн пені за період 12.04.2022 - 23.11.2022.

Дослідивши розрахунок пені, наданий позивачем, господарський суд встановив, що заявлена сума пені не перевищує подвійної облікової ставки Національного банку України, його здійснено арифметично правильно, отже така вимога підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховано 35 381,32 грн інфляційних втрат на суму заборгованості 220 000 грн за період квітень - жовтень 2022 року.

Здійснивши перевірку розрахунку, господарський суд дійшов висновку, що позивачем його здійснено правильно, відтак стягненню підлягає 35 381,32 грн інфляційних збитків.

Підсумовуючи викладене, господарський суд задовольняє позов повному обсязі.

Судовий збір згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. 74, 76-77, 123, 129, 233, 236-241, 247, 251-252, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДРЕПТ" (ідентифікаційний код 38589420, вул. Щорса, буд. 1, смт Ірдинь, Черкаський район, Черкаська обл., 19630) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Магазин-Алмаз" (ідентифікаційний код 21495840, вул. Миропільська, 19, м. Київ, 02206) 220 000 грн основної заборгованості, 4 086,58 грн пені, 35 381,32 грн інфляційних збитків та 3892,02 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити сторонам.

Повний текст рішення складено і підписано 23.03.2023.

Суддя Зоя ЗАРІЧАНСЬКА