УХВАЛА

22 березня 2023 року

м. Київ

cправа № 910/202/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Колос І.Б. - (головуючий), Бенедисюка І.М., Малашенкової Т.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги акціонерного товариства "Українська залізниця" регіональної філії "Львівська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення господарського суду міста Києва від 12.10.2022

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2023

у справі № 910/202/22

за позовом приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля"

до акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 360 313,48 грн,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" (далі - ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля") звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - АТ "Укрзалізниця") про стягнення 360 313,48 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 12.10.2022, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2023 у справі № 910/202/22 позов задоволено повністю; стягнуто з АТ "Укрзалізниця" на користь ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" 360 313,48 грн, у зв`язку з незбереженням вантажу при перевезенні.

АТ "Укрзалізниця" 07.03.2023 (відповідно до відмітки на поштовому конверті) звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить рішення господарського суду міста Києва від 12.10.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2023 (дата складення повного тексту постанови - 27.02.2023) у справі № 910/202/22 скасувати у повному обсязі, справу передати на новий розгляд до місцевого господарського суду.

Від АТ "Укрзалізниця" 17.03.2023 через систему "Електронний суд" надійшло клопотання/заява, у якому викладено доповнення касаційної скарги у відповідності з положеннями статті 298 ГПК України.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2022 встановлено у розмірі 2 481,00 грн.

Позов подано у 2022 році. Предметом позову у справі № 910/202/22 є стягнення у сумі 360 313,48 грн, а отже, ціна позову не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (500 х 2 481,00 грн = 1 240 500,00 грн).

Суд звертає увагу на те, що за такого правового регулювання можливість відкриття касаційного провадження у справах, з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, залежить виключно від значення кожної з них для формування єдиної правозастосовчої практики та обставин конкретної справи.

В обґрунтування необхідності розгляду касаційної скарги, посилаючись на підпункти "а", "в" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України у взаємозв`язку з підставами касаційного оскарження судових рішень передбачених пунктами 1, 3 частини другої статті 287 ГПК України АТ "Укрзалізниця" зазначає, що касаційна скарга стосується права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а також справа має виняткове значення для скаржника;

посилаючись на пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України вказує на те, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень суди не врахували висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Верховного Суду від 03.09.2020 у справі № 910/15076/19, від 25.01.2021 у справі № 910/118/20; судами не дотримано вимог частини четвертої статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду; вказує, що місцевий та апеляційний господарські суди повинні керуватись правовими висновками Верховного Суду та привести свою судову практику у відповідність із цими висновками;

посилаючись на пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно застосування статті 332 Цивільного кодексу України, статей 31, 32, 37, 111 Статуту залізниць України в частині покладання відповідальності на залізниці за незбереження вантажу у випадках, коли вагони технічно справні, непошкоджені пломби та відсутні ознаки доступу до вантажу на шляху слідування;

також вказує на фундаментальність значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки існує низка рішень судів попередніх інстанцій у аналогічних справах з протилежними правовими висновками, зокрема, у справах № 910/5403/21, № 910/14317/21, № 910/17214/21, № 910/17215/21, № 910/17224/21, тобто залізниця, подавши касаційні скарги у справах № 910/15076/19, № 910/118/20, отримавши позитивні висновки Верховного Суду, очікувала на урахування цих висновків апеляційним господарським судом;

крім того скаржник зазначає, що апеляційний господарський суд, ухвалюючи оскаржувану постанову, не врахував, а саме: "Скасовуючи рішення попередніх інстанцій та направляючи дану справу на новий розгляд, Верховний Суд у постанові від 26.03.2018 у справі № 905/748/17 зазначив, що судами попередніх інстанцій не досліджувалось питання визначення придатності вагонів для перевезення як в технічному, так і комерційному відношенні, виходячи із викладених в комерційних актах обставин. Також не з`ясовано питання допустимості перевезення спірного вантажу у вагонах відкритого типу і не надано оцінки тому, що в залізничних накладних в графі "відмітки відправника" міститься інформація про те, що перевезення вантажу у вагонах відкритого типу з одержувачем узгоджено.";

поряд з цим, посилаючись на порушення вимог частини дев`ятої статті 81 ГПК України, у випадку неподання витребуваних доказів позивачем, суд може залишити позовну заяву без розгляду; цих порушень не усунув і суд апеляційної інстанції під час апеляційного перегляду; АТ "Укрзалізниця" в суді апеляційної інстанції наголошувала, що вимоги ухвали від 10.02.2022 у цій справі залишились позивачем не виконані.

З огляду на наведене Верховний Суд, враховуючи доводи касаційної скарги, дійшов висновку, що питання щодо правильного застосування норм права у подібних правовідносинах потребує більш детального вивчення, матеріали касаційної скарги АТ "Укрзалізниця" відповідають вимогам статті 290 ГПК України щодо її форми і змісту та на стадії прийняття не є очевидно неприйнятними і є достатніми для відкриття касаційного провадження на підставі пунктів 1, 3 частини другої статті 287 ГПК України та підпунктів "а", "в" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України.

Згідно з частиною четвертою статті 301 ГПК України перегляд рішень суду першої інстанції та постанов апеляційної інстанції у справах, ціна позову в яких не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, здійснюється без повідомлення учасників справи, крім справ, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного провадження.

За приписами частини тринадцятої статті 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Таким чином, зважаючи на зміст частини тринадцятої статті 8 та частини четвертої статті 301 ГПК України, перегляд оскаржених рішень має здійснюватися без повідомлення/виклику учасників справи у порядку письмового провадження.

Керуючись частиною тринадцятою статті 8, статтями 234, 287, 290, 294, 301 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд

У Х В А Л И В:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства "Українська залізниця" регіональної філії "Львівська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" та здійснити перегляд рішення господарського суду міста Києва від 12.10.2022 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2023 у справі № 910/202/22 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

2. Учасники справи мають право подати відзив на касаційну скаргу до 06 квітня 2023 року до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

3. Верховним Судом в умовах режиму воєнного стану, зважаючи на утруднення реалізації учасниками справи прав, наданих їм Господарським процесуальним кодексом України, рекомендовано подавати заяви, клопотання тощо через особистий кабінет в системі "Електронний суд" або на електронну адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду () з використанням цифрового підпису.

4. Витребувати матеріали справи № 910/202/22 господарського суду міста Києва за позовом приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" до акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 360 313,48 грн.

5. Копію ухвали надіслати господарському суду міста Києва та Північному апеляційному господарському суду та учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Колос

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Т. Малашенкова