РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.03.2023Справа № 910/14173/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (проведення судового засідання) господарську справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Синеон"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Гардіан"

про стягнення 335 221,89 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариства з обмеженою відповідальністю "Синеон" з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Гардіан" про стягнення 335 221,89 грн, з яких 208 050,00 грн - страхове відшкодування, 23 957,00 грн - 3% річних, 103 214,89 грн - втрат від інфляції.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не виплачено на користь позивача страхове відшкодування у зв`язку з незаконним заволодінням транспортним засобом, який належить позивачу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання) та встановлено сторонам процесуальні строки для подання заяв по суті спору.

Згідно з положеннями ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Судом встановлено факт належного повідомлення сторін про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання, ухвала суду від 26.12.2022 була отримана позивачем 05.01.2023, а відповідачем - 03.01.2023.

19.01.2023 через відділ діловодства суду від відповідача разом з заявою про поновлення строку для подання відзиву надійшов відзив.

Розглянувши заяву про поновлення строку для подання відзиву, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, відзив на позовну заяву подано безпосередньо через відділ діловодства суду 19.01.2023, тобто з пропуском процесуального строку, встановленого судом.

Заява обґрунтована тим, що військова агресія російської федерації зумовила появу низки обмежень у господарській діяльності товариства, зокрема, внаслідок перебоїв електропостачання у місті Києві, належна підготовка відзиву з обґрунтуванням заперечень щодо заявлених вимог у стислі строки була ускладненою.

Відповідно до ч. 1 та 4 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

За таких обставин, з метою об`єктивного та повного розгляду справи, суд вважає за необхідне поновити відповідачу процесуальний строк для надання відзиву.

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечує щодо задоволення позову з наступних підстав.

Згідно з п. 20.1. Договору для отримання страхового відшкодування Страхувальник надає Страховику: Заяву про виплату страхового відшкодування за формою, встановленою Страховиком; копію Договору; документи, що дозволяють ідентифікувати особу Страхувальника/Вигодонабувача; пояснення Страхувальника або водія із зазначенням обставин, причин та наслідків (у довільній формі) події, що має ознаки страхового випадку.

У п. 20.1.5.11 Договору зазначено, що для отримання страхового відшкодування Страхувальник повинен надати інші документи на вимогу Страховика, що стосуються факту, причин, обставин події, яка має ознаки страхового випадку, та розміру завданого збитку.

Так, відповідно до Порядку формування в ІП "Гарпун" обліку за категоріями "розшук Т3 у зв`язку із незаконним заволодінням" та "розшук Т3, що залишив місце дорожньо-транспортної пригоди", Інструкції з формування та ведення інформаційної підсистеми "Гарпун" інформаційно-телекомунікаційної системи "Інформаційний портал Національної поліції України", затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України 13 червня 2018 року № 497, підставою для внесення відомостей, зазначених у пункті 1 цього розділу, до ІП "Гарпун" є заява (повідомлення) особи про вчинене кримінальне правопорушення чи іншу подію або рапорт поліцейського, що надійшли до органу (підрозділу) поліції, із зазначенням інформації про ТЗ. У разі отримання відповідної заяви (повідомлення, рапорту) оперативний черговий перевіряє ідентифікаційні номери ТЗ за обліком ЄДР МВС, після чого невідкладно вносить відомості до ІП "Гарпун".

Враховуючи вищезазначене, керуючись пунктом 20.1.5.11 Договору, Відповідач направив Позивачу запит за № 22/01/19/5 від 22.01.2019, в якому просив надати копії документів органів досудового слідства на підтвердження того, що мотоцикл HONDA CD500 д.р.н. НОМЕР_1 знаходиться у розшуку.

Однак, інформацію про те, що втрачений Т3 знаходиться у розшуку, Позивач не надав.

Оскільки у Відповідача були відсутні підтвердження того, що подія, яка сталася, має ознаки страхової, а саме - втрата Т3 сталась саме внаслідок незаконного заволодіння ним, керуючись п. 20.18. Договору, Відповідач продовжив строк прийняття рішення про виплату страхового відшкодування та Інформаційним листом від 08.02.2019 за № 08/02/10/7 повідомив про це Позивача.

Окрім того, Відповідач з метою встановлення обставин події, що має ознаки страхового випадку, неодноразово направляв письмові та усні запити до Національної поліції України, Головного управління національної поліції у Львівській області з проханням надати інформацію, чи знайдено винну особу у вчиненні кримінального правопорушення - викрадення мотоцикла HONDA CD500 д.р.н. НОМЕР_1 , та на якій стадії знаходиться розгляд даної справи за № 0000089 від 07.01.2019. Однак, станом на дату подання відзиву, вказаної інформації Відповідачем не отримано, тобто не вдалось отримати належних доказів вчинення кримінального правопорушення (факту незаконного заволодіння Т3).

У свою чергу, витяг про вчинення кримінального правопорушення, який наданий позивачем, не можна вважати належним та допустимим доказом в розумінні господарського процесуального законодавства, оскільки у даному документі міститься виключно інформація, яка була повідомлена Позивачем органам досудового розслідування.

Таким чином, Відповідач не має достатніх підстав вважати подію, що сталась, страховою та такою, що підпадає під дію п. 6.6. Договору, а саме - втрата Т3 внаслідок незаконного заволодіння (крадіжки, грабежу, розбою).

З огляду на зазначене, у Відповідача немає підстав для виплати страхової суми, а у Позивача - підстав для стягнення з Відповідача заявлених позовних.

25.01.2023 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив.

Відповідач правом на подання заперечень на відповідь на відзив не скористався.

21.03.2023 позивачем через систему «Електронний суд» налано докази понесення витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частиною 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

07.09.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СИНЕОН» (страхувальник) та Товариством з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ГАРДІАН» (страховик) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № НТ-4782-ЛВ 3-05 (далі - Договір страхування), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом та додатковим обладнанням, що належать йому на законних підставах, а саме - мотоцикл марки HONDA CD500, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до п.п.6.6 п. 6 Договору страхування страховим випадком є пошкодження, знищення, втрата ТЗ та ДО внаслідок наступних дій - незаконного заволодіння (крадіжки, грабежу, розбою).

Страхова сума ТЗ - 219 000,00 грн, франшиза 5% від страхової суми (п. 7.1, п. 7.3 та п. 12.2 Договору страхування).

Згідно з пунктом 13 Договору страхування - строк дії Договору з 08.09.2018 по 07.09.2019.

Відповідно до п. 20.5. Договору страхове відшкодування здійснюється страховиком протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня складання страхового акта на його підставі в залежності від умов Договору.

Відповідно до п. 20.6 Договору протягом 10 (десяти) робочих днів з дати отримання від страхувальника документів, передбачених п. 20.1. Договору, мало бути складено страховий акт та прийнято рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування.

Згідно з п. 20.1. та 20.1.5.10 Договору, для отримання страхового відшкодування Страхувальник надає Страховику: заяву про виплату страхового відшкодування за формою, встановленою Страховиком; копію Договору; документи, що дозволяють ідентифікувати особу Страхувальника/Вигодонабувача; пояснення Страхувальника або водія із зазначенням обставин, причин та наслідків (у довільній формі) події, що має ознаки страхового випадку. При втраті ТЗ та/або ДО внаслідок незаконного заволодіння - копію Витягу з Єдиного реєстру досудових проваджень або довідку слідчого (прокурора), яка має містити інформацію, визначену ч. 5 ст. 214 КПК України по факту незаконного заволодіння ТЗ та/або ДО.

У п. 20.1.5.11 Договору зазначено, що для отримання страхового відшкодування Страхувальник повинен надати інші документи на вимогу Страховика, що стосуються факту, причин, обставин події, яка має ознаки страхового випадку, та розміру завданого збитку.

Як погоджено сторонами в п. 20.12 договору, обов`язковою умовою для виплати страхового відшкодування за ризиком «незаконне заволодіння» є укладення між страховиком та страхувальником угоди про абандон. Витрати на переоформлення транспортного засобу сторони несуть порівну.

Відповідно до п. 20.18 у разі початку досудового розслідування у кримінальному провадженні, порушення провадження у справі про адміністративне правопорушення, порушення провадження в порядку цивільного або господарського судочинства, рішення про виплату страхового відшкодування приймається після закінчення досудового розслідування (закриття кримінального провадження) або винесення судом у кримінальному провадженні вироку або винесення постанови чи ухвали суду про застосування примусових заходів медичного характеру або винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення або прийняття рішення в цивільній (господарській) справі. В цьому випадку строк прийняття рішення про виплату страхового відшкодування може бути подовжений до 12 місяців з дня початку досудового розслідування у кримінальному провадженні, порушення провадження у справі про адміністративне правопорушення, порушення провадження в порядку цивільного або господарського судочинства.

06.01.2019 стався страховий випадок, передбачений пп. 6.6 Договору, - незаконне заволодіння застрахованим транспортним засобом, у зв`язку з чим позивач звернувся до Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області з заявою про викрадення застрахованого ТЗ, мотоцикл марки HONDA CD500, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

07.01.2019 в Єдиному реєстрі досудового розслідування була зареєстрована справа про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за № 0000089, що підтверджується наданою копією витягу з ЄРДР від 25.01.2019.

10.01.2019 позивач (страхувальник) звернувся до відповідача (страховик) з заявою про подію, що має ознаки страхової та про виплату страхового відшкодування. До даної заяви були надані наступні документи: копія Договору страхування, копія посвідчення водія, копія свідоцтва про реєстрацію ТЗ із позначенням «в органах НП України», довідка від 14.01.2019, заява на виплату страхового відшкодування та пояснення.

22.01.2019 на адресу страхувальника від страховика надійшов запит № 22/01/19/5 про надання Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

25.01.2019 позивач направив на адресу відповідача запитуваний документ.

08.02.2019 листом № 04-02/2019 у відповідь на запит №22/01/19/5 від 22.01.2019 позивач повідомив відповідача про готовність укласти угоди про абандон, передбачений п. 20.12 Договору.

08.02.2019 інформаційним листом № 08/02/19/7 відповідач проінформував позивача про продовження строку прийняття рішення про виплату страхового відшкодування.

14.03.2019 позивач направив на адресу відповідача претензію щодо порушення умов договору № 03-03/2019 з вимогою про укладення страхового акту та угоди про абандон, що підтверджується рекомендованим поштовим відправленням № 974 та описом вкладення до нього. Однак дана претензія була залишена без відповіді відповідачем.

04.09.2022 позивач направив на адресу відповідача претензію № 155/2022 з вимогою про укладення страхового акту та угоди про абандон і виплату страхового відшкодування в сумі 208 050,00 грн, що підтверджується рекомендованим поштовим відправленням № 773 та описом вкладення до нього. Однак дана претензія була залишена без відповіді відповідачем.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідачем не виплачено на користь позивача страхове відшкодування у зв`язку з незаконним заволодінням транспортного засобу, який належить позивачу. У зв`язку з цим позивач просить стягнути з відповідача 335 221,89 грн, з яких 208 050,00 грн - страхове відшкодування, 23 957,00 грн 3% річних, 103 214,89 грн - втрати від інфляції.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Зобов`язання, в силу вимог статей 526, 525 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься і у статті 193 ГК України.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Вказана норма кореспондується зі статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Відповідно до ст. 988 Цивільного кодексу України страховик зобов`язаний, зокрема протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно зі ст. 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Як встановлено судом, 07.01.2019 за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом, мотоциклом марки HONDA CD500, реєстраційний номер НОМЕР_1 , Залізничним ВП ГУ НП у Львівській області були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000089 з попередньою кваліфікацією за ч. 2 ст. 289 КК України. Позивач 10.01.2019 звернувся до відповідача з заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку та про виплату страхового відшкодування.

Згідно з п. 20.1. та 20.1.5.10 Договору для отримання страхового відшкодування Страхувальник надає Страховику: Заяву про виплату страхового відшкодування за формою, встановленою Страховиком; копію Договору; документи, що дозволяють ідентифікувати особу Страхувальника/Вигодонабувача; пояснення Страхувальника або водія із зазначенням обставин, причин та наслідків (у довільній формі) події, що має ознаки страхового випадку. При втрати ТЗ та/або ДО внаслідок незаконного заволодіння - копію Витягу з Єдиного реєстру досудових проваджень або довідку слідчого (прокурора), яка має містити інформацію, визначену ч.5 ст.214 КПК України по факту незаконного заволодіння ТЗ та/або ДО.

У п. 20.1.5.11 Договору зазначено, що для отримання страхового відшкодування Страхувальник повинен надати інші документи на вимогу Страховика, що стосуються факту, причин, обставин події, яка має ознаки страхового випадку, та розміру завданого збитку.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору страхування позивачем було надано відповідачу наступні документи: копія Договору страхування, копія посвідчення водія, копія свідоцтва про реєстрацію ТЗ із позначенням «в органах НП України», довідка від 14.01.2019, заява на виплату страхового відшкодування, пояснення та копію витягу з ЄРДР.

Відповідно до п. 20.5. Договору страхове відшкодування здійснюється страховиком протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня складання страхового акта на його підставі в залежності від умов Договору.

Відповідно до п. 20.6 Договору протягом 10 (десяти) робочих днів з дати отримання від страхувальника документів, передбачених п. 20.1. Договору мало бути складено страховий акт та прийнято рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування.

Відповідно до п. 20.18. у разі початку досудового розслідування у кримінальному провадженні, порушення провадження у справі про адміністративне правопорушення, порушення провадження в порядку цивільного або господарського судочинства, рішення про виплату страхового відшкодування приймається після закінчення досудового розслідування (закриття кримінального провадження) або винесення судом у кримінальному провадженні вироку або винесення постанови чи ухвали суду про застосування примусових заходів медичного характеру або винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення або прийняття рішення в цивільній (господарській) справі. В цьому випадку строк прийняття рішення про виплату страхового відшкодування може бути подовжений до 12 місяців з дня початку досудового розслідування у кримінальному провадженні, порушення провадження у справі про адміністративне правопорушення, порушення провадження в порядку цивільного або господарського судочинства.

Відповідач, користуючись своїм правом на відстрочку виплати страхового відшкодування, 08.02.2019 інформаційним листом № 08/02/19/7 повідомив позивача про продовження строку прийняття рішення про виплату страхового відшкодування.

Позивач зазначає, що ним було надано відповідачеві всі документи на підтвердження настання страхового випадку, у зв`язку з чим у останнього виник обов`язок зі сплати страхового відшкодування.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позову, у відзиві зазначив, що витяг з ЄРДР не можна вважати належним та допустимим доказом в розумінні господарського процесуального законодавства, оскільки у даному документі міститься виключно інформація, яка була повідомлена позивачем органам досудового розслідування. Крім того, відповідач не має достатніх підстав вважати подію, що сталась, страховою та такою, що підпадає під п. 6.6 Договору, а саме: втрата ТЗ внаслідок незаконного заволодіння (крадіжки, грабежу, розбою).

Суд погоджується з даним твердженням відповідача та зазначає наступне.

Відповідно до пп. 6.6 п. 6 Договору страхування страховим випадком є пошкодження, знищення, втрата ТЗ та ДО внаслідок наступних дій - незаконного заволодіння (крадіжки, грабежу, розбою).

Як підтверджено матеріалами справи, по факту незаконного заволодіння транспортним засобом мотоциклом марки HONDA CD500, реєстраційний номер НОМЕР_1 , Залізничним ВП ГУ НП у Львівській області 07.01.2019 були внесені відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000089 з попередньою кваліфікацією за ч. 2 ст. 289 КК України.

При цьому, у витязі з ЄРДР за № 0000089 відсутні відомості щодо способу вчинення заволодіння транспортним засобом. Будь-яких доказів на підтвердження того, що незаконне заволодіння транспортним засобом відбулось одним зі способів: крадіжка, грабіж чи розбій, матеріали справи не містять та позивачем суду не надано.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджували б перебування такого ТЗ в розшуку.

Отже, достатні підстави вважати подію, що сталась, страховою та такою, що підпадає під дію пп. 6.6. Договору, а саме - втрата Т3 внаслідок незаконного заволодіння (крадіжки, грабежу, розбою), у суду на час ухвалення рішення відсутні.

З урахуванням наведеного, з огляду на встановлені під час досудового розслідування обставини, оскільки матеріалами справи не підтверджено, що незаконне заволодіння транспортним засобом мотоциклом марки HONDA CD500, реєстраційний номер НОМЕР_1 було вчинене одним з визначених у договорі способів, а саме: крадіжка, грабіж, розбій, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів відповідача щодо відсутності підстав визнати заявлену позивачем подію як страховий випадок.

Також суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 91 Господарського кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (затверджено наказом Генерального прокурора України від 06.04.2016 № 139, який був діючим на момент виникнення спірних правовідносин) Витяг з Реєстру - це згенерований програмними засобами ведення Реєстру документ, який засвідчує факт реєстрації в Реєстрі відомостей про кримінальне правопорушення, отриманих за визначеними у пункті 3 цієї глави параметрами, які є актуальними на момент його формування. Реєстр утворено та ведеться відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України з метою забезпечення: реєстрації кримінальних правопорушень (проваджень) та обліку прийнятих під час досудового розслідування рішень, осіб, які їх учинили, та результатів судового провадження; оперативного контролю за додержанням законів під час проведення досудового розслідування; аналізу стану та структури кримінальних правопорушень, вчинених у державі; інформаційно-аналітичного забезпечення правоохоронних органів

Інформація, зазначена у витязі кримінального провадження № 0000089 не може вважатися доказом у розумінні статті 73 ГПК України. Більш того, у розумінні ст. 214 КПК України короткий виклад обставин, які вносить слідчий, прокурор до Реєстру, має інформаційний (попередній) характер, оскільки такі дані отримані зі слів заявника, потерпілого і не можуть слугувати доказом. Таким чином, даний доказ не відповідає вимогам ст. 73 ГПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України тільки «вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою».

Стаття 219 Кримінального процесуального кодексу України визначає, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Однак, матеріали справи не містять інформацію про закінчення досудового розслідування за кримінальним провадженням № 0000089 (закриття кримінального провадження; звернення до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру).

За вказаних вище обставин, враховуючи положення п. 20.18 Договору страхування, суд вважає, що строк виконання Відповідачем зобов`язання з виплати належного Позивачу страхового відшкодування не настав, оскільки відповідно до п. 20.18 Договору страхування Відповідач скористався своїм правом на відстрочення виплати страхового відшкодування до закінчення досудового розслідування (закриття кримінального провадження) або винесення судом у кримінальному провадженні вироку, яке на даний час не закінчено.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Позивача про стягнення з Відповідача страхового відшкодування є передчасними і необґрунтованим. Отже, у суду відсутні підстави для задоволення позову в частині стягнення з відповідача страхового відшкодування у розмірі 208 050,00 грн.

Крім стягнення суми страхового відшкодування позивачем заявлено вимогу про стягнення 23 957,00 грн 3% річних та 103 214,89 грн втрат від інфляції. Стосовно даної вимоги, суд зазначає наступне.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 173 ГПК України похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

З огляду на вищезазначене, оскільки позовні вимоги позивача про стягнення 3% річних та інфляційних втрат знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з вимогою про стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 208 050,00 грн, у задоволенні якої відмовлено, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для їх задоволення.

За приписами ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Вказані докази повинні містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об`єктивної істини.

У справі «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно статті 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99; від 27 вересня 2001, пункт 30). Разом з тим, у рішенні звертається увага, що статтю 6 параграф 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення, може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява серія A № 303-A; від 9 грудня 1994; пункт 29).

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору, а також витрати на професійну правничу допомогу, заявлені позивачем, покладаються на останнього та не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 22.03.2023.

Суддя О.Г. Удалова