номер провадження справи 17/209/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2023 Справа № 908/2633/22

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді Корсуна В.Л. розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників матеріали справи № 908/2633/22

за позовною заявою концерну Міські теплові мережі, 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137

адреса для листування: 69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 82а

до відповідача фізичної особи-підприємця Гаврилової Віри Іванівни, АДРЕСА_1

про стягнення 11 332,71 грн

СУТЬ СПОРУ:

19.12.22 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява концерну Міські теплові мережі (далі концерну МТМ) за вих. від 14.12.22 до фізичної особи-підприємця Гаврилової Віри Іванівни (надалі ФОП Гаврилова В.І.) про стягнення заборгованості за відпущену теплову енергію в гарячій воді у розмірі 11 332,71 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 908/2633/22 між суддями вказану позовну заяву передано для розгляду судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 26.12.22 судом позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2633/22 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (без виклику) учасників справи.

Враховуючи положення ч. 1, ч. 4 ст. 116 та ст. 248 ГПК України, граничним строком розгляду цієї справи судом є 27.02.23 включно (відповідно до положень ч. 4 ст. 116 ГПК України).

Частиною 1 ст. 251 ГПК України передбачено, що відзив подається протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Частинами 1-3 ст. 252 ГПК України визначено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через 30 днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом 30 днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

Згідно із ч. 5 та ч. 7 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше 5 днів з дня отримання відзиву.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Як свідчать наявні матеріали справи, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін ні позивач, ні відповідач суду не надали. Докази зворотнього в матеріалах цієї справи відсутні.

В обґрунтування своєї правової позиції позивач у позовній заяві зазначає, що об`єктом теплопостачання є нежитлові приміщення за адресою: просп. Моторобудівників, буд. 32, а саме: 1. частина нежитлового приміщення № 395 підвалу (літера А-9), загальною площею 42,6 кв, м. (відповідач користується вказаним приміщенням на підставі договору оренди № 14/10 від 01.12.11); 2. частина нежитлового приміщення № 395 підвалу (літера А-9), площею 103,90 кв. м. у складі кімнат № 23, 24, 25, 26, 27 (Відповідач користується вказаним приміщенням на підставі договору оренди № 250/10 від 05.04.16). Зазначені нежитлові приміщення є невід`ємною частиною житлового будинку. Вищевказаний будинок обладнано будинковим приладом обліку теплової енергії. Розрахунок нарахувань за опалення вищевказаних нежитлових приміщень, за період з листопада 2020 по квітень 2021 проводився за показаннями будинкового приладу обліку на опалення. В порушення договору оренди №250/10 від 05.04.16 та Закону, Споживач договір з Концерном «Міські теплові мережі» не уклав. Не зважаючи на відсутність укладеного договору, в цілях недопущення порушення конституційного права громадян, які мешкають в житловому будинку № 32 по вул. Моторобудівників, м. Запоріжжя, на забезпечення їх здоров`я (ст. З Конституції України) та права на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї (ст. 48 Конституції України), що включає право на житло, позивач здійснював постачання теплової енергії до приміщення відповідача, адже система теплоспоживання нежитлового приміщення - об`єкту теплопостачання є спільною із системою теплопостачання житлового будинку. Облік відпущеної теплової енергії здійснювався по особовому рахунку № НОМЕР_1 . Отримання теплоносія підтверджується відповідним вішенням виконавчого комітету Запорізької міської Ради «Про початок опалювального сезону» та «Про закінчення опалювальних сезонів» 2020-2021 (рішення знаходяться на сайті Запорізької міської ради). Позивачем було відпущено теплової енергії відповідачу за період з листопада 2020 р. по квітень 2021 р. на загальну суму 11332,70 грн, що підтверджується рахунками, актами приймання-передачі теплової енергії та розрахунком суми основної заборгованості. Відповідач жодних оплат не здійснював, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 11332,71 грн.

18.01.23 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з доказами в його обґрунтування.

Зважаючи на те, що відзив на позовну заяву надійшов у встановлений ухвалою від 26.12.22 строк, відзив разом з додатками прийнято до розгляду.

В обґрунтування заперечень відповідач посилається на те, що приміщення, які зазначає позивач у позовній заяві, розташовані у житловому будинку № 32 по вулиці Моторобудівників в м. Запоріжжя і вони є складовими інших нежитлових приміщень підвалу та першого поверху будинку, які є у власності відповідача, в сукупності з якими становлять єдиний торгівельний комплекс Престиж, такі обставини зафіксовані актом обстеження від 07.06.2019 за участю інженерів позивача. Ще з 2002 р. опалення торгівельного комплексу Престиж, у складі якого знаходяться нежитлові приміщення, право користування якими має відповідач, було відокремлено від системи опалення житлового будинку. Така обставина підтверджена витягом з технічної документації проекту Реконструкції магазина продовольчих товарів по вул. 8 Березня (нині - Моторобудівників), 32 в м. Запоріжжя: замовник ЧП Гаврилова В.І.. Із загальної інформації вбачається, що система опалення магазину Престиж відокремлена від житлового будинку та має свій прилад обліку теплової енергії (акт приймання від 24.01.2003), з АТ Мотор Січ укладено договір № Р028/03К на відпуск теплової енергії. З 2012 р. нежитлові приміщення першого поверху та підвалу, що належать ФОП Гавриловій В.І., мають автономну систему опалення з джерелом теплопостачання від газових котлів, які встановлені згідно з погодженим проектом. З фотозображень вбачається, що будинкові труби відрізані, закриті заглушками, а труба опалення житлового будинку знаходиться за стінкою приміщення, відділена дверима для забезпечення доступу обслуговуючої компанії. Відповідач вказує, що зазначені обставини вже були встановлені судом під час розгляду аналогічної справи №908/1823/20 за позовом концерну «МТМ» до ФОП Гаврилової В.І. про стягнення заборгованості за відпущену теплову енергію за попередній період (рішення Господарського суду Запорізької області від 22.12.20, яке залишено без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 07.07.21). Приміщення і на теперішній час не підключені до загальнобудинкової системи теплопостачання, опалюються за рахунок індивідуального опалення. Також відповідач вказує, що позивачем не надано доказів на підтвердження своїх посилань в позовній заяві, як то рішення Запорізької міської ради про початок та закінчення опалювального періоду, фіскальні чеки до реєстрів поштової кореспонденції про направлення актів приймання-передачі теплової енергії, також не надано доказів щодо зняття лічильника з будинку та взагалі не зазначено назви приладу обліку. Також відповідач зазначає, що в реєстрах поштових відправлень взагалі вказані інші документи - не акти приймання-передачі теплової енергії, а акти виконаних робіт. Так, в реєстрі за січень 2021 рік навпроти прізвища відповідача зазначено, що були відправлені «рахунки, акти вик. роб. за ноябрь, декабрь 2020р.» (п.№ 22 в реєстрі); в реєстрі на відправлену кореспонденцію у лютому 2021р. вказані «рахунки, акти вик.робіт за» (п. № 26); в реєстрі на відправлену кореспонденцію в травні 2021р. ФОП Гавриловій В.І. було направлено тільки «рахунки за квітень 2021р.» (п. № 13). Отже належними доказами відправки такі документи не можна вважати. Крім того, на думку відповідача, акти, долучені до позовної заяви, не відповідають вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», недоліки в первинних документах, якими позивач доводить вартість своїх послуг, є суттєвими та не дають встановити однозначно зміст господарської операції, та враховуючи принцип «поза розумним сумнівом» не доводять факт надання послуг в заявлених обсягах. Акти не підписані з боку споживача та не зазначена відповідальна за здійснення господарської операції особа споживача. Не зрозуміло зміст господарської операції в частині того, що не можна встановити, якому об`єкту чи за якою адресою були надані послуги з теплопостачання. В актах приймання-передачі теплової енергії в графі споживач вказана ФОП Гаврилова В.І., відсутні посилання на конкретне нежитлове приміщення, відсутні посилання на адресу. Тобто зрозуміти, за якою адресою надані відповідні послуги з теплопостачання, не є можливим, тим більше, що ФОП Гаврилова В.І. має у приватній власності інші частини нежитлових приміщень у складі торгівельного комплексу «Престиж» за адресою пр. Моторобудівників, 32 м. Запоріжжя. Фактично позивач посилається, що ФОП Гаврилова В.І. споживає теплову енергію від транзитних трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення (стояків, трубопроводів), що проходять за стіною нежитлового приміщення відповідача, які, по-суті, є втратами теплової енергії та витрати на які вже закладені в тарифі, на підставі якого власники квартир багатоквартирного житлового будинку (кінцеві споживачі) сплачують за теплопостачання. В даному будинку АДРЕСА_2 встановлені будинкові прилади обліку теплової енергії, точкою продажу в такому випадку є стіна будинку. Тобто, власники квартир вже сплатили за загальний обсяг спожитої теплової енергії, отриманої в спірний період по показанням загальнобудинкового приладу обліку пропорційно опалювальній площі своїх квартир. Отже позивач, стягуючи з відповідача плату за теплову енергію, частково намагається двічі отримати плату за вже відпущену обліковану та сплачену теплову енергію. За викладених обставин відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Крім того, просить покласти на позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4800,00 грн.

02.02.23 на адресу суду від позивача надійшли письмові пояснення по суті спору, в яких зазначається, що відповідачем не надано доказів відключення належного йому саме підвального приміщення від системи теплопостачання житлового будинку у встановленому законодавством порядку. Більш того, відповідач підтверджує у своєму відзиві на позовну заяву, що через приміщення підвалу проходять комунікації. До того ж, відповідно до витягу з технічної документації "Ведомость ссьілочньїх и прилагаемьіх документов": «...Реконструйовані приміщення знаходяться на першому поверсі 10-ти поверхового житлового будинку з підвалом, та після реконструкції увійдуть до складу працюючого магазину "Престиж". Система опалення магазину "Престиж" відокремлена від системи опалення жилого будинку та має свій прилад обліку теплової енергії (акт приймання від 24.01.2003 року.)», «...Теплоспоживання частини житлового будинку, в якій знаходиться магазин "Престиж", забезпечується приладом обліку теплової енергії №2 "Суперком-01-1"Ду 65мм Сліпах 50,0м3/ч; держповірка приладу - IV кв. 2015р.», також у даному документі зазначено, що: «...Прибор учета установлен на согласно нормативних документов на первом зтаже в работающей части магазина». В Акті обстеження системи теплоспоживання від 07 червня 2019 року, складеному представниками Позивача зазначено: «...нежитлове приміщення (адреса: пр. Моторобудівників, 32) використовується під магазин продтоварів «Престиж», розташованому на 1-му поверсі та у підвалі 9-ти поверхового 12-ти під`їзного житлового будинку (ОСББ «МОТОРОБУДІВНИКІВ 32)...На 1-му поверсі знаходяться: торгівельні зали, адміністративні та частина допоміжних приміщень; У підвалі знаходяться: цехи виготовлення кулінарно-м`ясної продукції та обладнання для їх виробництва, холодильні камери, складські та побутові приміщення. В Акті обстеження системи теплоспоживання від 07.06.19, складеному представниками Позивача та інших документах, які були надані до суду Відповідачем вбачається, що автономним є опалення лише першого поверху магазину, який не стосується предмету розгляду, оскільки предметом позову є стягнення заборгованості, яку було нараховано саме на підвальні приміщення. Додатково зазначаємо, що навіть у разі встановлення автономного опалення, відключення опалення конкретних приміщень частіш за все відбувається шляхом від`єднання опалювальних приборів саме від стояків внутрішньодомової системи опалення, тобто навіть наявність на першому поверсі автономного опалення не означає безумовну відсутність у такому приміщенні самих стояків внутрішньодомової системи опалення. Відповідачем не надано до суду сам Акт відключення, в якому зазначається в т. ч. і спосіб відключення, проте той факт, що через приміщення першого поверху проходять стояки внутрішньодомової системи опалення підтверджується в тому числі Актом обстеження від 07 червня 2019 року (наявний у матеріалах справи^ тим паче, наявність автономного опалення на першому поверсі жодним чином не впливає на наявність теплоносія (трубопроводів, стояків тощо) у підвальних приміщеннях, які входять до предмету розгляду даної справи. Щодо методики нарахування позивач зазначає, що будинок 32 по пр. Моторобудівників обладнано будинковим приладом обліку теплової енергії, відповідно розрахунок нарахувань за опалення спірних нежитлових приміщень за період з листопада 2020 року по квітень 2021 року проводився за показаннями будинкового приладу обліку. Також у поясненнях викладено клопотання про поновлення строку на надання письмових пояснень по справі, пропущення якого обґрунтовано введенням в Україні воєнного стану з 24.02.22, що вплинуло на фактичне скорочення чисельності працівників, зокрема юрисконсультів, майже втричі через вимушену еміграцію, та, відповідно, суттєвого збільшення навантаження на діючих юрисконсультів, що призводить до порушення строків надання інформації тощо.

27.02.23 на адресу суду від відповідача надійшли пояснення по суті спору, в яких зазначено, зокрема, що на думку відповідача, яку підтримали суди у справі 908/1823/20, позивач не довів належними доказами (актами обстеження, технічною документацією) факт наявності в нежитлових приміщеннях, які передавались в оренду відповідачу, теплоспоживчих установок, з`єднаних із системою теплопостачання будинку, в матеріалах справи відсутні докази та розрахунки, які б підтверджували фактичний обсяг тепла, отриманого відповідачем від стояків, які проходять за стінами спірних приміщень, та чи виконують такі стояки основну функцію - опалення, чи досягається за рахунок таких стояків нормативна температура в підвальних приміщеннях відповідача.

У відповідності до ч. 3 ст. 222 ГПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Згідно із ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Наявні матеріали справи за № 908/2633/22 дозволяють розглянути справу по суті спору.

За таких обставин, спір у справі підлягає вирішенню за наявними матеріалами.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення 27.02.23.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

05.04.16 між Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради - орендодавець, Міським комунальним підприємством Основаніє - балансоутримувач та ФОП Гавриловою Вірою Іванівною - орендар укладено договір № 250/10 оренди нежитлового приміщення по пр. Моторобудівників, 32 (далі за тектом - договір № 250/10), за умовами п.п. 1.1., 1.2. якого Орендодавець, Балансоутримувач на підставі наказу Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради від 18.01.2016 № 18р передає, а Орендар приймає в строкове платне користування комунальне майно частину нежитлового приміщення № 395 підвалу (літ А-9) площею 103,9 кв.м. у складі кімнат №№ 23, 24, 25, 26, 27 в будинку № 32 по пр. Моторобудівників, яке перебуває на балансі Міського комунального підприємства Основаніє, вартість якого визначена у звіті про незалежну оцінку і становить за висновком про його вартість (Додаток № 3 до Договору) 212135,00 грн. без ПДВ станом на 31.12.2015. Майно використовується Орендарем на правах оренди для розфасовки продуктів харчування.

Умовами п. 2.1. договору № 250/10 визначено, що Орендар вступає у строкове платне користування комунальним майном з моменту підписання сторонами договору та акту прийому-передачі майна (Додаток № 2 до Договору).

Пунктом 5.13. договору № 250/10 передбачено обов`язок Орендаря укласти відповідні договори з постачальниками комунальних послуг, з балансоутримувачем договір про надання послуг з утримання будинку і прибудинкової території та своєчасно вносити платню за ці послуги.

Згідно із п. 11.1., 11.8. Договору № 250/10, цей договір укладено на 2 роки 11 місяців, з 05 квітня 2016 року до 05 березня 2019 року. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов цього договору після закінчення його строку протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий термін, при умові виконання пункту 5.15 договору, та на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

Так, на виконання умов Договору № 250/10 Орендодавець та Балансоутримувач передали, а Орендар прийняв в оренду комунальне майно - частину нежитлового приміщення № 395 підвалу (літ А-9) площею 103,9 кв.м. у складі кімнат №№ 23, 24, 25, 26, 27 в будинку № 32 по пр. Моторобудівників, яке перебуває на балансі Міського комунального підприємства Основаніє, що підтверджується підписаним між ними актом прийому-передачі від 05.04.16.

Також в матеріалах справи міститься додаткова угода від 10.03.15 до договору оренди № 14/10 від 01.12.11 нежитлового приміщення по пр. Моторобудівників, 32, м. Запоріжжя, підписана між Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (в подальшому Орендодавець), Міським комунальним підприємством Основаніє (в подальшому Балансоутримувач) та Фізичною особою-підприємцем Гавриловою Вірою Іванівною (в подальшому Орендар), відповідно до п. 1 якої термін дії договору оренди від 01.12.11 № 14/10 частини нежитлового приміщення № 395 підвалу (Літ. А-9) загальною площею 42,6 кв.м. в будинку № 32 по пр. Моторобудівників, укладеного з ФОП Гавриловою В.І., вважається продовженим до 01.10.2018.

Як зазначає в позовній заяві позивач, нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою просп. Моторобудівників, буд. 32, а саме: частина нежитлового приміщення № 395 підвалу (літера А-9), загальною площею 42,6 кв.м. та частина нежитлового приміщення № 395 підвалу (літера А-9), площею 103,90 кв.м. у складі кімнат № 23, 24, 25, 26, 27 є невід`ємною частиною житлового будинку, вищевказаний будинок обладнано будинковим приладом обліку теплової енергії.

Позивач вказує, що в порушення договору оренди № 250/10 від 05.04.16 року та Закону відповідач (Споживач) договір з Концерном Міські теплові мережі не уклав. Зазначає, що не зважаючи на відсутність укладеного договору, в цілях недопущення порушення конституційного права громадян, які мешкають в житловому будинку № 32 по вул. Моторобудівників м. Запоріжжя, на забезпечення їх здоров`я (ст. 3 Конституції України) та права достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї (ст. 48 Конституції України), що включає право житло позивач здійснював постачання теплової енергії до приміщення відповідача, адже система теплоспоживання нежитлового приміщення - об`єкту теплопостачання є спільною із системою теплопостачання житлового будинку. При цьому вказує, що облік відпущеної теплової енергії здійснювався по особовому рахунку № НОМЕР_1 , а отримання теплоносія підтверджується відповідними рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради Про початок опалювального сезону та Про закінчення опалювальних сезонів сезону 2020-2021 рр.9рішення знаходяться на сайті Запорізької міської ради). Позивач зазначає, що ним було відпущено теплову енергію відповідачу за період з листопада 2020 по квітень 2021 на загальну суму 11 332,70 грн, що підтверджується рахунками, актами приймання-передачі теплової енергії та розрахунком суми основної заборгованості, втім відповідач жодних оплат не здійснював. Вважає, що відсутність укладеного договору не позбавляє відповідача обов`язку оплати наданих йому послуг.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем були оформлені акти приймання-передачі теплової енергії (опалення по приладах) за період з листопада 2020 р. по квітень 2021 р. на загальну суму 11 332,70 грн, в яких містяться посилання на особовий рахунок № НОМЕР_1 .

При цьому, вказані акти оформлені за підписами позивача та не містять підписів відповідача (споживача).

Разом з тим, позивачем були складені рахунки на оплату спожитої теплової енергії за період з листопада 2020 р. по квітень 2021 р.

На підтвердження факту вручення відповідачу вищевказаних актів та рахунків за спожиту теплову енергію позивач надав копії реєстрів про отримання актів виконаних послуг та рахунків. При цьому, позивачем до зазначених реєстрів не надано фіскальних чеків, а також на реєстрах відсутня відмітка підприємства поштового зв`язку про прийняття поштових відправлень, зазначених у реєстрі, для відправки. В той же час, позивачем додано до позовної заяви копії реєстру на відправлену кореспонденцію за вересень 2022 р. з відповідними фіскальними чеками, з якого вбачається надсилання ФОП Гавриловій В.І. рахунків та актів приймання-передачі т/е за період з листопада 2020 р. по квітень 2021 р.

Оскільки відповідачем не здійснено оплати вартості спожитої, на думку позивача, теплової енергії, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення вартості відпущеної теплової енергії у сумі 11 332,71 грн. в примусовому порядку.

Оцінивши наявні у матеріалах справи документи (докази) суд дійшов висновку про наступне.

Правовідносини між теплопостачальною організацією та споживачем в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України Про теплопостачання № 2633-IV від 02.06.2005, Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007 та ін. нормативно-правовими актами України.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про теплопостачання, він регулює відносини, що виникають у зв`язку з виробництвом, транспортуванням, постачанням і використанням теплової енергії, державним наглядом (контролем) у сфері теплопостачання, експлуатацією теплоенергетичного обладнання та виконанням робіт на об`єктах у сфері теплопостачання суб`єктами господарської діяльності незалежно від форми власності.

Теплогенеруюча організація суб`єкт господарської діяльності, який має у своїй власності або користуванні теплогенеруюче обладнання та виробляє теплову енергію, теплопостачальна організація суб`єкт господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії (ст. 1 Закону України Про теплопостачання, надалі - Закону). Таким є позивач у справі.

Відповідно до Закону України Про природні монополії, Концерн Міські теплові мережі відноситься до суб`єктів природної монополії.

Основним предметом діяльності Концерну Міські теплові мережі є виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) мережами, постачання теплової енергії для потреб населення для обігріву житла і побутових потреб, комунально-побутових потреб підприємств, бюджетних установ і організацій, інших категорій споживачів, її збут.

Як монополіст такої природної монополії, відповідно до ст. 19 Закону України Про теплопостачання, Концерн Міські теплові мережі не може відмовити у наданні послуг з постачання теплової енергії за наявності технічної можливості на приєднання споживача до теплової мережі.

Відповідно до Закону України Про теплопостачання та Правил користування тепловою енергією (затв. постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198), теплова енергія може споживатись лише на підставі договору.

Умовами п. п. 4, 14 Правил користування тепловою енергією визначено, що користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі - продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією (далі - договір), крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання. Споживач зобов`язаний укласти з теплопостачальною організацією договір до початку подачі теплоносія до системи теплоспоживання.

Статтею 24 Закону України Про теплопостачання визначено, що одним з основних обов`язків споживача теплової енергії є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Згідно із ст. 1 Закону України Про теплопостачання, споживач теплової енергії - це фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Аналогічні положення містяться у пункті 3 Правил користування тепловою енергією, відповідно до якого споживач теплової енергії - фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про теплопостачання, теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

З огляду на викладені норми права, поставка теплової енергії без договору не допускається.

З матеріалів цієї господарської справи вбачається та не заперечується відповідачем, що договір про постачання теплової енергії між сторонами не укладався.

Абзацом 6 ст. 19 Закону України Про теплопостачання визначено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

При цьому, відсутність договору про постачання теплової енергії при підтвердженні факту її постачання обставинами справи не звільняє відповідача від обов`язку оплати за фактично спожиту теплову енергію (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30.10.13 у справі № 6-59цс13).

Отже, навіть за відсутності договору, втім, з належним підтвердженням матеріалами справи факту її поставки споживачу, останній не звільняється від оплати такого товару.

Пунктом 4 статті 75 ГПК України унормовано, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що правовідносини концерну «МТМ» та ФОП Гаврилової В.І. щодо постачання теплової енергії до нежитлових приміщень за адресою: просп. Моторобудівників, буд. 32, а саме: 1. частина нежитлового приміщення № 395 підвалу (літера А-9), загальною площею 42,6 кв, м. (якими відповідач користується на підставі договору оренди № 14/10 від 01.12.11); 2. частина нежитлового приміщення № 395 підвалу (літера А-9), площею 103,90 кв. м. у складі кімнат № 23, 24, 25, 26, 27 (якими відповідач користується на підставі договору оренди № 250/10 від 05.04.16) вже досліджувались Господарським судом Запорізької області під час розгляду справи №908/1823/20.

Так, зокрема, рішенням Господарського суду Запорізької області від 22.12.20 у справі №908/1823/20 (суддя Смірнов О.Г.) відмовлено позивачеві в задоволенні позову з підстав недоведеності позивачем наявності в цих нежитлових приміщеннях складових систем теплопостачання (теплоспоживчих установок) та факту постачання теплової енергії (опалення) до вказаних приміщень а також кількість поставленої теплової енергії.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 07.07.21 зазначене рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Наведеним вище рішенням суду від 22.12.20 у справі №908/1823/20 встановлено наступне:

«…Так, в матеріалах справи міститься витяг з протоколу № 43 засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання Шевченківської районної державної адміністрації від 27.02.2012, відповідно до пункту 2 комісія на підставі погодження ВАТ Мотор Січ від 15.03.2012 № УГЄ/25-14565, яке надає згоду на улаштування індивідуального опалення, не заперечує проти погодження з усіма службами згідно заяви та подальшої розробки проекту, за умови дотримання вимог чинного законодавства, ОСОБА_1 за адресою: м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 32 (приміщення магазину Престиж).

В наявному в матеріалах справи листі АТ Мотор Січ від 15.03.2012 № УГЄ/25-14565 зазначено, що енергопостачальна організація в особі АТ Мотор Січ не заперечує відносно відключення фізичної особи ОСОБА_1 (торговий комплекс Престиж) за адресою: пр. Моторобудівників, 32 від центрального опалення та гарячого водопостачання при виконанні наступних умов: відключення від централізованого теплопостачання з виконанням видимого розриву, опломбування заглушки та складання акта, дотримання санітарно-гігієнічних норм у суміжних приміщеннях, отримання дозвільних документів у відповідних організаціях на встановлення автономного опалення.

Разом з тим в матеріалах справи містяться Технічні умови на реконструкцію системи газопостачання № 32-П від 23.05.2012, погоджені ПАТ Запоріжгаз, в яких зазначено, що ПАТ Запоріжгаз не заперечує проти реконструкції існуючої системи газопостачання торгівельного комплексу Престиж, вбудованого в житловий будинок по АДРЕСА_2 з додатковим встановленням газового опалювального котла із загальною витратою 7,4 м3/ч.

Відповідно до наявного в матеріалах справи витягу з технічної документації Ведомость ссылочных и прилагаемых документов проект опалення продтоварного магазину по АДРЕСА_3 , розроблений на підставі технічних умов ПАТ Мотор Січ № УГА/25-31108 від 29.10.2008, листа № УГЄ/25-29034 від 29.09.2008 та у відповідності до СНіП 2.04.05-91, СНіП 2.09.04-87, ДБН 2.6-31-2006, замірювальних креслень. Реконструйовані приміщення знаходяться на першому поверсі 10-ти поверхового житлового будинку з підвалом, та після реконструкції увійдуть до складу працюючого магазину Престиж. Система опалення магазину Престиж відокремлена від системи опалення жилого будинку та має свій прилад обліку теплової енергії (акт приймання від 24.01.2003 року.). З ПАТ Мотор Січ укладений договір № Р028/03К на відпуск теплової енергії. Система опалення магазину Престиж двухтрубна горизонтальна підключена після елеватора житлового будинку. Джерело теплопостачання наружні теплові мережі ПАТ Мотор Січ (том 1, а.с. 134).

В матеріалах справи міститься акт обстеження системи теплоспоживання від 07.06.2019, складений комісією працівників Філії Концерну Міські теплові мережі Шевченківського району за участю представника орендаря нежитлового приміщення директора ТОВ Лідер ХХІ ОСОБА_2 , відповідно до якого проведений технічний огляд системи теплоспоживання нежитлового приміщення 1-го поверху (Літ. А-9) та у підвалі (прим. 395) власників ФО ОСОБА_1 та ТОВ Торговий центр за адресою: пр. Моторобудівників, 32. У вказаному акті обстеження зазначено наступне: Нежитлове приміщення використовується під магазин продтоварів Престиж, розташовано на 1-му поверсі та у підвалі 9-ти поверхового 12-ти під`їзного житлового будинку (ОСББ Моторобудівників 32). На 1-му поверсі знаходяться: торгівельні зали, адміністративні та частина допоміжних приміщень; у підвалі знаходяться цехи виготовлення кулінарно-м`ясної продукції та обладнання для їх виробництва, холодильні камери, складські та побутові приміщення. Магазин належить власникам:

1. ФО ОСОБА_1

- на праві власності 51/100 частини 1-го поверху площею 413,2 м2 в т.ч. підсобні приміщення площею 189,6 м2;

- 31/100 частини підвалу площею 168,8 м2;

- на праві оренди у громади м. Запоріжжя площею 103,9 м2.

2. ТОВ Торговий центр площею 685,2 в т.ч. на праві власності 49/100 частини 1-го поверху площею 395,9 м2; 66/100 частини підвалу площею 289,3 м2.

ТОВ Лідер ХХІ орендує повністю приміщення магазину Престиж у ФО ОСОБА_1 та ТОВ Торговий центр. Опалення 1-го поверху магазину (площею 809,1 м2) автономне. Джерело теплопостачання газові котли 2 одиниці Termet 2Е-G20 13 мбар (знаходяться в приміщенні, яке належить ФО ОСОБА_1 ), встановлені згідно проекту 76/2012-РСВ, узгодженого ВАТ Запоріжгаз 05.09.2012. Автономна система опалення магазину двотрубна з нижнім розподілом; теплове обладнання радіатори М 140Ао, стояки та підводки до радіаторів; розподільчі трубопроводи теплоносія подавального та зворотнього прокладені під стелею підвалу магазину. Теплопостачання будинку котельня АО Мотор Січ. Тепловикористальне обладнання власника ФО ОСОБА_1 … підвал (орендовані приміщення використовуються під склади) трубопроводи системи опалення подавального (Т1) та зворотнього (Т2)теплоносія у стелі Ду Т1/Т2 65/65 мм - 2/2м стальні ізольовані; Ду 100 Т1/Т2 2 2,9/2,9м стальні ізольовані; Ду 32 Т1/Т2 2,0/2,0м стальні неізольовані. Частка підвалу технічне приміщення житлового будинку, де проходять інженерні комунікації житлового будинку, відокремлено від приміщення підвалу магазину фальшстіною трубопроводи функціонування внутрішньо-будинкової системи опалення: … Облік теплоспоживання житлового будинку забезпечується приладами обліку теплової енергії 3 од. Теплоспоживання частини житлового будинку, в якій знаходиться магазин Престиж, забезпечується приладом обліку теплової енергії № 2 Суперком-01-1Ду 65мм Qmax 50,0м3/ч; держповірка приладу ІV кв. 2015р. Централізоване гаряче водопостачання в магазині Престиж відключене.

З системного аналізу вищевказаних документів, вбачається, що нежитлові приміщення за адресою пр. Моторобудівників, 32 в м. Запоріжжі, які передавались в оренду ФОП Гавриловій В.І., використовуються під магазин Престиж, який розташовано на 1-му поверсі та у підвалі житлового будинку. При цьому система опалення вказаного магазину була реконструйована у 2012 році, а саме: відокремлена від системи опалення житлового будинку, тобто є автономною. Вказані нежитлові приміщення 1-го поверху опалюються за допомогою газових котлів. Разом з тим є свій прилад обліку теплової енергії та з ПАТ Мотор Січ був укладений договір № Р028/03К на відпуск теплової енергії.

Зі змісту складеного акту обстеження від 07.06.2019 вбачається, що теплове обладнання радіатори М 140Ао, стояки та підводки до радіаторів; розподільчі трубопроводи теплоносія подавального та зворотнього прокладені під стелею підвалу магазину. Разом з тим технічне приміщення житлового будинку, де проходять інженерні комунікації житлового будинку, відокремлено від приміщення підвалу магазину фальшстіною.

Отже, приміщення підвалу магазину відокремлено від технічних приміщень житлового будинку.

Поряд з цим в матеріалах справи містяться фотозображення частини підвальних приміщень, з яких вбачається, що будинкові труби відрізані, а труба опалення житлового будинку знаходиться за стінкою приміщення, відділена дверима для забезпечення доступу обслуговуючої компанії (том 1, а.с. 163).

В пункті 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, зазначено, що централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання.

В пункті 3 Правил користування тепловою енергією зазначено, що система теплопостачання сукупність джерел теплової енергії, магістральних та/або місцевих (розподільних) теплових мереж, засобів розподілення теплової енергії, які об`єднані спільним режимом виробництва, транспортування та постачання теплової енергії. Система теплоспоживання комплекс теплоспоживчих установок, з`єднаний із системою теплопостачання, призначений для задоволення потреб споживача відповідно до договору.

Позивач не довів належними доказами (актами обстеження, технічною документацією) факт наявності в нежитлових приміщеннях, які передавались в оренду відповідачу, теплоспоживчих установок, з`єднаних із системою теплопостачання будинку.

Натомість наявні у справі докази свідчать, що система опалення приміщення магазину Престиж, розташованого на 1-му поверсі та у підвалі житлового будинку по АДРЕСА_2 була реконструйована у 2012 році, а саме: відокремлена від системи опалення житлового будинку, тобто є автономною.

Посилання позивача у відповіді на відзив на ті обставини, що якщо навіть у приміщенні відсутні опалювальні прилади, але є стояки, підводки до приладів, споживач повинен сплачувати за фактичне тепло, яке виділяється від зазначених трубопроводів суд приймає до уваги з урахуванням вищевикладеного. Разом з тим звертає увагу позивача що в матеріалах справи відсутні докази та розрахунки які б підтверджували фактичний обсяг тепла, отриманого відповідачем від таких теплоносіїв.

Позивач не довів факт постачання теплової енергії (опалення) до приміщень відповідача у спірному періоді з листопада 2018 по квітень 2019 та з листопада 2019 по квітень 2020.

Наявні у справі докази свідчать про те, що теплопостачання будинку здійснює котельня АО Мотор Січ. При цьому у витягу з технічної документації Ведомость ссылочных и прилагаемых документов зазначено, що з ПАТ Мотор Січ укладений договір № Р028/03К на відпуск теплової енергії.

Надані позивачем до матеріалів справи акти приймання-передачі теплової енергії за спірний період не містять підписів споживача…

…Враховуючи те, що система опалення нежитлових приміщень, наданих в оренду відповідачу, які використовуються під магазин Престиж, була реконструйована та стала автономною, а позивач не довів наявність в цих нежитлових приміщеннях складових систем теплопостачання (теплоспоживчих установок) та факт постачання теплової енергії (опалення) до вказаних приміщень а також кількість поставленої теплової енергії, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Концерну "Міські теплові мережі" про стягнення з Фізичної особи-підприємця Гаврилової Віри Іванівни основного боргу в сумі 40711,87 грн.

За таких обставин, у задоволенні позовних вимог Концерну "Міські теплові мережі" до Фізичної особи-підприємця Гаврилової Віри Іванівни про стягнення основного боргу в сумі 40711,87 грн. слід відмовити.

Натомість існування теплового обладнання під стелею підвалу магазину, що забезпечує транспортування теплоносія до споживачів, не свідчить про надання позивачем відповідачу послуги з опалення спірних нежитлових приміщень…».

Тобто, судом вже встановлено той факт, що теплова енергія концерном «МТМ» до спірних приміщень відповідача не поставлялась оскільки такі приміщення обладнані автономною системою опалення. Доказів підключення приміщень відповідача до внутрішньо будинкової системи опалення в період з листопада 2020 року по квітень 2021 року позивачем не надано.

Посилання позивача на акти приймання-передачі теплової енергії, як на докази підтвердження постачання теплової енергії відповідачеві, судом до уваги не приймаються з огляду на те, що такі акти відповідачем не підписані.

Крім того, до позовної заяви концерном надано «Інформацію щодо нарахувань за послуги з опалення споживачу ФОП Гаврилова Ніна Іванівна за адресою АДРЕСА_2 », з якої вбачається, що на житловому будинку пр. Моторобудівників, 32 встановлено прилад обліку опалення, нарахування виконуються шляхом розподілення Гкал між споживачами (посилання на наявність в будинку приладу обліку також міститься в позовній заяві). Крім того, в такій Інформації (розрахунку) вказано, що прилад обліку знятий на ремонт нарахування за спірний період по середньому.

Разом з тим, позивачем в позовній заяві та в розрахунку не зазначено, який саме прилад обліку встановлений у будинку по пр. Моторобудівників, 32. Суду не надано доказів (актів) встановлення такого приладу обліку, не надано також доказів зняття такого приладу на ремонт.

Згідно із ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1). Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 2).

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1). У разі посилання учасника справи на невчинення ін. учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою (ч. 2). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3).

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1). Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2).

Згідно із ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1). Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (ч. 2).

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ст. 78 ГПК України).

Відповідно до ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (ч. 1). Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2).

У відповідності до вимог ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1). Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2). Суд надає оцінку (ч. 3) як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене та те, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено наявності у спірних нежитлових приміщенням складових систем теплопостачання та факту постачання теплової енергії до вказаних приміщень, а також кількості поставленої теплової енергії, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог через їх недоведеність та необґрунтованість.

Судові витрати, відповідно до приписів ст. 129 ГПК України, покладаються на позивача.

Питання щодо стягнення з позивача на користь відповідача понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 4800,00 грн судом не розглядалось з огляду на не надання відповідачем доказів понесення таких витрат (договору про надання правової допомоги, акту виконаних робіт (наданих послуг) тощо).

Керуючись ст. ст. 11, 13, 14, 15, 24, 42, 46, 75, 126, 129, 130, 236, 237, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України та п.п. 17.5. п. 1 Розділ ХІ «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» ГПК України.

У зв`язку із введенням із 05 год. 30 хв. 24.02.22 воєнного стану в Україні Указом Президента України від 24.02.22 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» через військову агресію Російської Федерації проти України (дія якого триває) … повний текст рішення складено 17.03.2023.

Суддя В.Л. Корсун