ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року м. ОдесаСправа № 916/734/22
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Принцевської Н.М.;

суддів: Діброви Г.І., Колоколова С.І.;

(Південно-західний апеляційний господарський суд, м.Одеса, пр-т Шевченка, 29)

Секретар судового засідання: Соловйова Д.В.;

Представники сторін:

Від позивача не з`явився;

Від відповідача Кобеляцький Д.М.;

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "РАДОС СВ"

про ухвалення додаткового рішення

у справі №916/734/22

за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Південноукраїнська атомна електрична станція" ДП НАЕК "Енергоатом"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "РАДОС СВ"

про визнання недійсним договору в частині,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2022 року Державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Південноукраїнська атомна електрична станція (далі ДП НАЕК Енергоатом) звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю РАДОС СВ (далі ТОВ РАДОС СВ) з позовом, в якому просило Господарський суд Одеської області:

- визнати недійсним договір №53-123-13-21-06948 від 01.06.2021 в частині нарахування ПДВ за товар, на який застосовується пільга, а саме вказаний в п.п. 1,2, 10-28 Специфікації №1 до договору;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю РАДОС СВ на користь Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Південноукраїнська атомна електрична станція витрати на оплату судового збору у розмірі 2 481 грн.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 05.10.2022 по справі 916/734/22 відмовлено ДП НАЕК Енергоатом у задоволенні позову до ТОВ РАДОС СВ про визнання недійсним договору в частині, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481 грн. покладено на Державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Південноукраїнська атомна електрична станція, стягнуто з ДП НАЕК Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Південноукраїнська атомна електрична станція на користь Товариства з обмеженою відповідальністю РАДОС СВ витрат з надання правової допомоги у розмірі 2 000 (дві тисячі) грн.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 05.10.2022 по справі №916/734/22 скасувати та прийняти нове, яким позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.10.2022 року відкрито апеляційне провадження по справі №916/734/22 за апеляційною скаргою ДП "НАЕК "Енергоатом" на рішення Господарського суду Одеської області від 05.10.2022 року; витребувано з Господарського суду Одеської області матеріали справи №916/734/22.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.02.2023 по даній справі Апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Південноукраїнська атомна електрична станція" ДП НАЕК "Енергоатом" на рішення Господарського суду Одеської області від 05.10.2022 року у справі №916/734/22 залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 05.10.2022 року у справі №916/734/22 залишено без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просив стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Південноукраїнська атомна електрична станція" ДП НАЕК "Енергоатом" на користь ТОВ «РАДОС СВ» додаткових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн.

Після прийняття по справі постанови, 28.02.2023 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "РАДОС СВ" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на правничу допомогу.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.03.2023 призначено судове засідання для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення у справі №916/734/22 на: 15.03.2023 року об 11-00 год. у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду.

08.03.2023 до Південно-західного апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоаката. У вказаному клопотанні позивач вказує, що в матеріалах справи відсутнє платіжне доручення про попередню оплату судового супроводу в суді апеляційної інстанції.

Крім того, на думку позивача, заявлена сума у розмірі 4000,00 грн. за професійну правничу допомогу не відповідає критеріям реальності та розумності, тим паче, що справа розглядалася за правилами спрощеного провадження.

Позивач вказує, що незрозуміло якими критеріями керувався адвокат під час складання суми вартості правової допомоги, а саме яка дійсна вартість години роботи адвоката, з чого саме складається така вартість, чи має бути присутній елемент іміджу, рейтингу адвоката, або чи має справа для позивача важливе значення.

В судове засідання в режимі відеоконференції з`явився представник відповідача, який підтримав вимоги вимоги заяви та наполягав на її задоволенні. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути заяву за відсутності представника.

Враховуючи, що явка сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась, участь в судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторін, беручи до уваги строк розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, а також те, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представника сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення за відсутності представника позивача за наявними матеріалами справи яких достатньо для розгляду заяви по суті.

Обговоривши доводи та вимоги заяви ТОВ «РОДОС СВ» про ухвалення додаткової постанови, судова колегія вважає, що вказана заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Приписами ст. 244 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно зі ст. 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду;

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 3, 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Разом з тим, ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Враховуючи викладене, в силу приписів наведених вище норм, для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу).

Як вбачається з доданих ТОВ «РАДОС СВ» документів, між Адвокатським об`єднанням «ЛЕГАЛ ПАРТНЕРС ЮКРЕЙН» та ТОВ «РАДОС СВ» було укладено Договір про надання правової допомоги №5/2022 від 04.01.2022.

Згідно з п.4.2 Договору про правову допомогу, що надається Адвокатським об`єднанням, Клієнт оплачує в гривнях, на підставі рахунку, за вартістю, вказано в прайс-листі Адвокатського об`єднання.

Відповідно до прайс-листа (розміру адвокатського гонорару) та на виконання вимог п.6.16 Додатку №1 до Договору №5/2022 від 04.01.2022, ТОВ «РАДОС СВ» було надано наступну послугу за вартістю: підготовка відзиву на апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Одеської області від 05.10.2022 у справі №916/734/22 4000,00 грн.

Крім того, між сторонами складено Акт про надання правової допомоги від 07.11.2022, згідно якого АО «ЛЕГАЛ ПАРТНЕРС ЮКРЕЙН» надало, а клієнт прийняв наступну правову допомогу: підготовка відзиву на апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Одеської області від 05.10.2022 у справі №916/734/22. Загальна сума гонорару згідно Акту становить 4000,00 грн.

Відповідно до п.2 складеного між сторонами Акту жодних претензій по якості, повноті, строках та обсягу в цілому наданих послуг Клієнт до Адвокатського об`єднання не має.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

За приписами ч.4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Щодо заявленого Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Південноукраїнська атомна електрична станція" ДП НАЕК "Енергоатом" клопотання про зменшення судових витрат до 1 000 грн., то колегія суддів відмовляє в його задоволенні, оскільки позивачем не доведено, що заявлена сума адвокатських витрат є неспівмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи, зважаючи на складність справи, обсяг та доцільність наданих адвокатських послуг в суді апеляційної інстанції.

Приймаючи до уваги принципи співмірності, реальності та розумності судових витрат, з огляду на доведення представником (адвокатом) ТОВ «РАДОС СВ» понесення витрат на правову допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду вважає за необхідне покласти судові витрати відповідача пов`язані із наданням професійної правової допомоги на позивача - Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Південноукраїнська атомна електрична станція" ДП НАЕК "Енергоатом".

Керуючись ст.ст. 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "РАДОС СВ" про ухвалення додатк ового рішення у справі №916/734/22 задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м.Київ, вул. Назарівська, 3, ) в особі Відокремленого підрозділу "Південноукраїнська атомна електрична станція" ДП НАЕК "Енергоатом" (55001, Миколаївська область, м.Южноукраїнськ, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РАДОС СВ" (53200, Дніпропетровська область, м.Нікополь, вул.Запорізька, 49, ) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн.

Доручити Господарському суду Одеської області видати наказ.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

Повний текст додаткової постанови складено та підписано 17.03.2023 року.

Головуючий суддя Н.М. Принцевська

Судді: Г.І. Діброва

С.І. Колоколов