ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2023 р. Справа № 917/1618/22

Суддя господарського суду Полтавської області Білоусов С. М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали

за позовною заявою Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал", вул. Пилипа Орлика, 40-а, м. Полтава, 36020,

до Державного науково-дослідного та проектно-вишукувального інституту "НДІпроектреконструкція", 01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, 26,

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" звернулося до господарського суду Полтавської області з позовною заявою № юр/4208 від 02.12.2022 року (вх. № 1745/22 від 12.12.2022 року) до Державного науково-дослідного та проектно-вишукувального інституту "НДІпроектреконструкція" з вимогою про стягнення 18 226,00 грн. заборгованості по сплаті за послуги водопостачання.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що сторони перебувають в договірних відносинах, проте, відповідач з січня 2022 року систематично порушує умови договору в частині оплати за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, у зв`язку з чим виникла заборгованість.

Згідно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.12.2022 року даний позов був переданий на розгляд судді Білоусову С.М.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 16.12.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №917/1618/22, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Відповідно до ч. 5 ст. 176 ГПК України, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Пунктом 3 ухвали суду про відкриття провадження у справі було встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України протягом 15 днів з дня отримання ухвали.

Відповідач був належним чином та завчасно повідомлений про покладені на нього обов`язки, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення - ухвали суду від 16.12.2022 року (вх. № 390 від 16.01.2023 року).

Проте, Інститут "НДІпроектреконструкція" не скористався наданими йому процесуальними правами, відзив на позовну заяву чи то будь-які інші заяви чи клопотання суду не надав.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

01.06.2011 року між Комунальним підприємством Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" (водоканал) та Державним науково - дослідним та проектно - вишукувальним інститутом "НДІпроектреконструкція" (абонент) було укладено Договір № 2579-7 про падання комунальних послуг з водопостачання та водовідведення за яким водоканал зобов`язався надавати послуги з водопостачання та водовідведення, а абонент зобов`язався своєчасно здійснювати оплату за споживання і користування послугами на умовах цього договору.

Об`єктами користування послугами є офісні та складські приміщення за адресою: вул. Козака, 1, м. Полтава (п. 1.4. Договору).

Згідно п. 2.1 Договору облік водоспоживання по офісним приміщенням проводиться за водолічильником Державного науково - дослідного та проектно - вишукувального інституту "НДІпроектреконструкція" з урахуванням частки сумарного водоспоживання інших споживачів (прокуратура м. Полтава, прокуратура Октябрського району м. Полтава та ТОВ "Політехпостач").

Пунктом 2.3. Договору сторони погодили, що розрахунок водоспоживання та водовідведення по об`єкту (Додаток 1) викопаний згідно з поданою заявкою на підставі норм витрат води для різних споживачів.

Відповідно до п. 3.2 Договору вартість наданих послуг по водопостачанню визначається водоканалом по регульованим ( встановленим) органами виконавчої влади та виконавчих органів місцевих рад тарифам. Строк введення та дія їх визначається вказаними органами влади. У разі зміни тарифів, діючих на час укладання договору, оплата абонентом за фактично отримані послуги здійснюється за новими тарифами з дня їх введення в дію без змін всіх інших умов договору. Документом, підтверджуючим зміну тарифів, являється виставлений водоканалом рахунок за послуги водовідведення надані абоненту (п. 3.5 Договору).

Згідно із п. 3.6 Договору абонент розраховується за надані послуги в порядку попередньої оплати в строк до першого числа перед наступним розрахунковим періодом в обсязі 50-100 % договірної величини або в обсязі споживання за попередній місяць при умові розрахунків по водолічильникам. Остаточний розрахунок за послуги, а також розрахунок за перевитрати договірної величини, нарахування по актам порушень, пеня та інші платежі, оформлені розрахунками, здійснюється абонентом у триденний термін з моменту вручення рахунку водоканалом.

Пунктом 3.8 Договору визначено, що всі грошові кошти Абонента, що надходять на розрахунковий рахунок Водоканалу, незалежно від призначення платежу, розподіляються в наступній послідовності:

а) погашення боргових зобов`язань;

б) оплата поточних платежів;

в) оплата пені (якщо вона є);

г) відшкодування збитків, що нанесені водоканалу (якщо вони є);

д) частина грошових коштів, що залишилась (якщо вона є), вважається передоплатою.

Підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 Договору абонент зобов`язався оплачувати рахунки за послуги у триденний термін з моменту їх вручення водоканалом.

Пунктом 6.6. Договору сторони погодили, що він укладається з 1 червня 2011 року по 31 грудня 2011 року і вважається продовженим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії не надійде заява однієї із сторін про розірвання договору чи його перегляд.

Крім того п. 1.3 Договору передбачено, що сторони зобов`язані керуватися: "Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України", затвердженими наказом Держбуду України 19.02.2002 року № 37 та зареєстрованими Мінюстом України 26.04.2002 року за № 403/6691 ( далі - Правила 37).

Правила 37 та Інструкція 37 втратили чинність на підставі Розпорядження КМУ від 10 березня 2017 року № 166-р.

Пунктом 6.6. Договору визначено, що у всіх випадках, що не знайшли свого відображення в Договорі, сторони зобов`язуються керуватися діючими нормативними документами.

На час виникнення спірного питання нормативно - правовими актами, які регулюють скид стічних вод є Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України від 01.12.2017 року № 316 та "Правила приймання стічних вод в каналізаційну мережу м. Полтава", затвердженими рішенням виконкому міської ради № 283 від 16.12.2021 року.

Пунктом 2 розділу II Правил № 316 передбачено, що споживачі повинні: 1) дотримуватися вимог до скиду стічних вод та установлених кількісних та якісних показників стічних вод на каналізаційних випусках споживачів, вимагати від субспоживачів виконання положень цих Правил та вимог місцевих правил приймання; 2) здійснювати систематичний контроль за кількістю та якістю стічних вод, які скидаються ними до систем централізованого водовідведення.

Абзацом 3 п.1 розділу II Порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України від 01.12.2017 року № 316, встановлено, що додаткові обсяги стічних вод споживачів (не враховані договором), що надходять до систем централізованого водовідведення або безпосередньо на каналізаційні очисні споруди виробників, оплачуються споживачами у п`ятикратному розмірі встановленого тарифу на послугу водовідведення.

Відповідач починаючи з січня 2022 року систематично порушує умови Договору № 2579-7 про падання комунальних послуг з водопостачання та водовідведення від 01.06.2011 року в частині оплати за послуги централізованого водопостачання та водовідведення, а також не здійснює оплату за додаткові обсяги стічних вод.

З метою досудового врегулювання даного спору позивач надіслав на адресу відповідача досудове попередження № 1031 від 22.08.2022 року. До попередження було долучено рахунки на оплату послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Проте, останній на нього жодним чином не відреагував, заборгованість не сплатив та в подальшому порушує умови договору.

У зв`язку з систематичним порушенням взятих на себе зобов`язань за договором № 2579-7 про падання комунальних послуг з водопостачання та водовідведення від 01.06.2011 року у відповідача, станом на 01.11.2022 року, виникла заборгованість в розмірі 18 226,00 грн.

Викладені обставини стали підставою для звернення позивача за захистом своїх прав до суду з відповідним позовом.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до п. 5 ст. 16 ЦК України одним із засобів захисту цивільних прав є примусове виконання обов`язку в натурі.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК) України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК, ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 627 ЦК України встановлює, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписом ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Укладений між сторонами договір № 2579-7 про падання комунальних послуг з водопостачання та водовідведення від 01.06.2011 року є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно Господарського та Цивільного кодексу України, і відповідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи у відповідача перед позивачем за вказаним договором станом на 01.11.2022 року утворилась заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та додаткові обсяги стічних вод в сумі 18 226,00 грн., що включає в себе:

- 10 416,59 грн. заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення;

- 662,40 грн. заборгованість зі сплати абонентської плати;

- 7 147,01 грн. заборгованість за додатковий обсяг водовідведення.

Судом враховано, що позивачем надані докази, що підтверджують фактичний облік послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, рахунки на оплату послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, наданого за договором № 2579-7 від 01.06.2011 року.

Також, суд зауважує, що відповідачем при розгляді справи факт отримання від позивача послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення не спростовувався.

Станом на дату розгляду справи у суду відсутні належні та допустимі докази сплати відповідачем заборгованості за отримані послуги з водопостачання та водовідведення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 18 226,00 грн. обґрунтовані матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Згідно п. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За приписами ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Щодо судових витрат слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позовні вимоги судом задоволені повністю, тому суд приходить до висновку, що судовий збір у розмірі 2 481,00 грн. слід покласти на відповідача.

Суд роз`яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення.

Керуючись ст. ст. 232-233, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного науково-дослідного та проектно-вишукувального інституту "НДІпроектреконструкція" (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, 26, ) на користь Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" (вул. Пилипа Орлика, 40-а, м. Полтава, 36020, ) заборгованості по сплаті за послуги водопостачання в розмірі 18 226,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 481,00 грн.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. Копію рішення направити сторонам по справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Білоусов С.М.