РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.03.2023Справа № 910/912/23
За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон"

про стягнення 36 160,32 грн.

Суддя І.І. Борисенко

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (далі - ПрАТ "СК "Арсенал Страхування"/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" (далі - ПрАТ "СК "Еталон"/відповідач) про стягнення 36 160, 32 грн. страхового відшкодування внаслідок пошкодження транспортного засобу під час дорожньо-транспортної пригоди.

Позовні вимоги ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" обґрунтовує виплатою позивачем потерпілій особі страхового відшкодування відповідно до договору страхування наземного транспорту №0110/18-Тд/ЦЗ/22 від 28.07.2022, внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. Вказаною ухвалою було встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження, а також для подання всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову; забезпечити направлення позивачу копії відзиву на позов та доданих до нього документів; визначено відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив, а позивачу встановлено строк для подання відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позовну заяву.

Правом на подання відзиву відповідач не скористався та заперечення на позов не подав.

Відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

21.02.2023 до канцелярії суду від позивача надійшла заява про надання доказів на підтвердження розміру судових витрат.

27.02.2023 відповідач подав клопотання про зменшення витрат позивача на правничу допомогу.

06.03.2023 позивач подав заперечення на клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходило.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідачем без поважних причин відзив на позовну заяву у встановлений строк до суду не подано.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження судом досліджено позовну заяву, заяву про надання доказів на підтвердження розміру судових витрат, клопотання про зменшення витрат позивача на правничу допомогу, заперечення на клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу та додані до них докази.

Розглянувши документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

01.10.2018 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (далі - страховик) та Публічним акціонерним товариством "Перщий український міжнародний банк" (далі - страхувальник) укладено Генеральний договір № 0110/18-Тл/ЦЗ добровільного страхування наземного транспорту.

27.08.2022 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (далі - страховик) та Публічним акціонерним товариством "Перщий український міжнародний банк" (далі - страхувальник) укладено Страхове свідоцтво №0110/18-Тл/ЦЗ-147/222 до вказаного вище Генерального договору.

Предметом укладених правочинів є, майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом "MAN TGS 41.400", державний номерний знак НОМЕР_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, 30.08.2022 в м. Тернополі по вул. Бродівській, 54 - А сталась ДТП за участю автомобіля марки "MAN TGS 41.400", державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та "ГАЗ 3307" державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.09.2022 у справі № 607/11774/22 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено штраф 850 грн.

30.08.2022 АТ "Перший український міжнародний банк" звернулось до позивача із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу.

За наслідками розгляду вказаної заяви, позивачем визнано повідомлені в ній обставини ДТП та пошкодження застрахованого ТЗ страховим випадком.

03.11.2022 позивачем складено страховий акт № 006.01291522-1, згідно якого визначено страхове відшкодування у розмірі 39 360,22 грн.

Також, матеріали справи містять Розрахунок страхового відшкодування, згідно якого сума страхового відшкодування становить 39 360,32 грн.

Відповідно до зазначеного вище страхового акту, позивачем виплачено страхове відшкодування у сумі 39 360,32 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №58251237 від 04.11.2022.

Обґрунтовуючи суду свої вимоги, ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" зазначає, що внаслідок виплати страхового відшкодування страхувальнику пошкодженого автомобіля "MAN TGS 41.400", державний номерний знак НОМЕР_1 , позивач відповідно до ст.ст. 993, 1191 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" набув право зворотної вимоги до осіб, відповідальних за завдану шкоду.

Цивільно-правова відповідальність за шкоду перед третіми особами, завдану внаслідок експлуатації транспортного засобу "ГАЗ 3307" державний номерний знак НОМЕР_2 , застрахована у ПрАТ "СК "Еталон" за полісом №АР00328014(страхова сума за шкоду майну становить 160 000,00 грн, франшиза складає 3 200,00 грн).

Судом встановлено, що заходи досудового врегулювання спору позивачем не здійснювались.

При цьому, судом враховано позицію Великої Палати Верховного Суду викладену у постанові від 19.06.2019 у справі № 465/4621/16-к щодо права вибору потерпілого на звернення у визначені Законом строки або до винної особи або безпосередньо до суду.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу; потерпілі - треті юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобом заподіяна шкода, цивільно-правову відповідальність за яку несе власник цього транспортного засобу; забезпечений транспортний засіб - наземний транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, залежно від умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, будь-який наземний транспортний засіб, який експлуатується особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, на законних підставах.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності, відповідно до ст. 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність водія, за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації автомобіля "ГАЗ 3307" державний номерний знак НОМЕР_2 , була застрахована у ПрАТ "СК "Еталон" за полісом №АР003280146.

Згідно ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно зі ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

За таких обставин, у зв`язку із настанням страхового випадку - пошкодженням водієм транспортного засобу "ГАЗ 3307" державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 автомобіля "MAN TGS 41.400", державний номерний знак НОМЕР_1 , у відповідача виник обов`язок відшкодувати позивачу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування потерпілій особі.

Отже, з огляду на сплату позивачем Страхувальнику суми страхового відшкодування 39 360,32 грн., та враховуючи суму франшизи згідно полісу №АР003280146 ( 3 200,00 грн.), на яку зменшується страхове відшкодування в порядку суброгації, вимоги позивача визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю, шляхом стягнення з відповідача 36 160,32 грн.

Щодо вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом ч. 1, 3 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Статтею 126 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, позивачем надано: договір про надання правової допомоги №280921 від 28.09.2021, укладений між ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" та адвокатом Даниловим А.Г., рахунок на оплату за надану правову допомогу №910/912/23 від 14.02.2023 на суму 5 000,00 грн, акт виконаних робіт №910/912/23 від 14.02.2023 на суму 5 000,00 грн, платіжне доручення № 7425039 від 14.02.2023 про оплату наданої правової допомоги в сумі 5 000,00 грн.

При цьому, суд враховує заяву відповідача про зменшення витрат позивача на правничу допомогу, приймає доводи щодо типовості поданої позовної заяви, характеру спірних правовідносин. Так, на переконання суду, розумний розмір витрат на правничу допомогу, з урахуванням розгляду справи у порядку спрощеного провадження, обсягу доказів, клопотання відповідача про зменшення витрат складає 1 500,00 грн., решта заявленої суми, є завищеною.

Отже, витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача у розмірі 3 000,00 грн.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладається на відповідача повністю.

Керуючись ст. 74, 76, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" (03057, місто Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 33-Б, 2 під`їзд; ідентифікаційний код 20080515) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (03056, місто Київ, вулиця Борщагівська, будинок 154; ідентифікаційний код 33908322) суму страхового відшкодування у розмірі 36 160 (тридцять шість тисяч сто шістдесят) грн. 32 коп., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп. та судовий збір у сумі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.І. Борисенко