ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року Справа № 924/100/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Грязнов В.В. , суддя Філіпова Т.Л.

секретар судового засідання Дика А.І.

за участю представників сторін:

позивача - Музиченко О.А.

відповідача - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Екопікнік Україна" на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 23.01.2023 справі №924/100/23 (суддя Заверуха С.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фасткар" про забезпечення позову від 20.01.2023 до подання позовної заяви

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екопікнік Україна"

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 23.01.2023 у справі №924/100/23 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фасткар" від 20.01.2023 про забезпечення позову до подачі позовної заяви задоволено частково. Накладено арешт на грошові кошти в межах суми у розмірі 277 959, 72 грн (двісті сімдесят сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят дев`ять гривень 72 коп.), які належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Екопікнік Україна" (Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Героїв Майдану, 13, кімната 20, ідентифікаційний код 43378264), що знаходяться на рахунках, які будуть виявлені державним або приватним виконавцем в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову до набрання законної сили рішенням суду. В решті вимог заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фасткар" від 20.01.2023 про забезпечення позову до подачі позовної заяви відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції від 23.01.2023 справі №924/100/23 Товариство з обмеженою відповідальністю "Екопікнік Україна" звернулось до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Хмельницької області від 23.01.2023 справі №924/100/23; скасувати ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 23.01.2023 у справі №924/100/23 в частині задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фасткар" про забезпечення позову до подання позовної заяви від 20.01.2023 шляхом накладення арешту на грошові кошти в межах суми у розмірі 277 959, 72 грн, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Екопікнік Україна", що знаходяться на рахунках, які будуть виявлені держаним або приватним виконавцем в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову до набрання законної сили рішенням суду і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви у цій частині. В іншій частині ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 23.01.2023 у справі №924/100/23 залишити без змін. Зупинити дію ухвали Господарського суду Хмельницької області від 23.01.2023 у справі №924/100/23. Апеляційну скаргу розглянути за відсутності представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Екопікнік Україна". Усі процесуальні рішення та кореспонденцію, що стосуватимуться особи скаржника в рамках даного апеляційного оскарження надсилати поштовим відправленням за адресою: 29001, м. Хмельницький, вул. Володимирська, буд. 79, офіс № 3, та/або засобами електронного зв`язку на адресу електронної пошти: .

Апелянт зазначає, що звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, Товариством з обмеженою відповідальністю "Фасткар" жодним належним та допустимим доказом не доведено факту наявності у Товариства з обмеженою відповідальністю "Екопікнік Україна" грошового зобов`язання перед заявником, відтак є очевидним порушення прав та інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Екопікнік Україна", що, в свою чергу, є безумовною підставою для відмови у задоволенні позовної заяви.

Вказує, що саме лише посилання заявника на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Листом Північно-західного апеляційного господарського суду №924/100/23/920/23 від 09.02.2023 витребувано матеріали оскарження ухвали Господарського суду Хмельницької області від 23.01.2023 у справі №924/100/23 із Господарського суду Хмельницької області. 15.02.2023 матеріали заяви у справі №924/100/23 надійшли на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.02.2023 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Екопікнік Україна" строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Хмельницької області від 23.01.2023 у справі №924/100/23, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Екопікнік Україна" на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 23.01.2023 у справі №924/100/23; розгляд апеляційної скарги призначено на 14.03.2022 об 14:30 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001 м. Рівне вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань №1.

Запропоновано позивачу у строк до 10.03.2023 надати суду відзив на апеляційну скаргу та докази надсилання копії відзиву та доданих до нього документів відповідачу.

Також роз`яснено сторонам по справі право участі особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції згідно з правилами статті 197 Господарського процесуального кодексу України.

Матеріалами справи стверджується, що ухвалу суду від 22.02.2023 було отримано учасниками справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 75-76).

09.03.2023 на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фасткар" надійшов відзив на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Екопікнік Україна" на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 23.01.2023 у справі №924/100/23 в якому останнє вважає оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду законною та обгрунтованою, а тому просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення (а.с. 79-85).

В судове засідання 14.03.2022 з`явилась представник позивача (в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою власних технічних засобів системи "Easy Con"), яка заперечила доводи, викладені в апеляційній скарзі з підстав, викладених у відзиві та надала усні пояснення щодо суті спору.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у поданій до суду апеляційні скарзі просив розгляд справи проводити без його участі.

Відповідно до норм ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, оскільки визначальним є не явка представників, а достатність матеріалів справи для ухвалення рішення у справі.

Згідно з ст.ст. 269, 270 ГПК України апеляційна інстанція переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Під час дослідження матеріалів справи апеляційним судом встановлено наступне.

20.01.2023 до Господарського суду Хмельницької області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фасткар" про забезпечення позову до подання позовної заяви, у якій останнє просило суд накласти арешт на грошові кошти в межах ціни позову у розмірі 488 138, 64 грн, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Екопікнік Україна" (Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Героїв Майдану, 13, кімната 20, ідентифікаційний код 43378264), що знаходяться на рахунках, які будуть виявлені державним або приватним виконавцем в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову до набрання законної сили рішенням суду.

В обгрунтування заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник зазначає про невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Екопікнік Україна" (клієнт) своїх зобов`язань щодо оплати вартості наданих заявником (експедитором) послуг з організації перевезення експортно-імпортних і транзитних вантажів у міжнародному сполученні та по території України згідно укладеного договору транспортного експедирування №ТО43378264 від 10.12.2021, вартість яких становить 527 959, 72 грн.

Вказує, що подана Товариством з обмеженою відповідальністю "Екопікнік Україна" заявка №18997 від 28.12.2021 до договору була виконана, а послуги надані експедитором в повному об`ємі, що підтверджується відмітками в CMR, актами надання послуг та виставленими рахунками. Згідно акта звірки та оборотно-сальдової відомості по рахунку клієнта від 13.12.2022 клієнтом було сплачено заявнику 250 000, 00 грн (призначення платежу: рахунки на оплату №53 від 19.01.2022, №59 від 20.01.2022), тому непогашеною залишається заборгованість у розмірі 277 959, 72 грн.

Крім того, заявником надсилалася письмова претензія про сплату заборгованості, яка була проігнорована товариством.

Також на суму невиконаного основного зобов`язання заявником було нараховано інфляційні втрати, 3% річних, пеню та штраф.

Господарський суд Хмельницької області розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фасткар" про забезпечення позову від 20.01.2023 до подання позовної заяви, дійшов висновку про часткове її задоволення, зазначивши, що обґрунтованим є забезпечення позову в межах фактично наданих послуг в розмірі 277959,72 грн, тобто за виключенням заявлених до стягнення сум в частині нарахованих інфляційних втрат, 3% річних, пені та штрафу, оскільки обґрунтованість та правомірність таких нарахувань підлягає дослідженню під час розгляду справи по суті.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції Товариство з обмеженою відповідальністю "Екопікнік Україна" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку ухвалі суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Господарський процес є різновидом юридичної діяльності, яку регулюють норми господарського процесуального права, тобто встановлена нормами процесуального права форма діяльності господарських судів, яка спрямована на захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів суб`єктів господарювання.

Предметом господарського процесу як форми діяльності суду є господарські спори або інші справи віднесені до компетенції господарських судів Господарським процесуальним кодексом України та іншими законами. Установлений нормами господарського процесуального права порядок порушення процесу, підготовки справи до розгляду, розгляду й вирішення справ, оскарження і перегляду рішень господарського суду, а також виконання рішень господарського суду є процесуальною формою.

В господарському процесі суд, сторони, інші учасники можуть здійснювати ті дії, які передбачені господарськими процесуальними нормами. Роль і значення процесуальної форми полягає в тому, щоби забезпечити захист існуючих прав суб`єктів господарювання та гарантувати винесення законних і обґрунтованих рішень. Господарський процес являє собою єдність процесуальних прав і обов`язків господарського суду, сторін та інших учасників процесу.

Процесуальна форма є нормативно встановленим порядком здійснення правосуддя.

Здійснення процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків повинно відбуватися згідно з порядком, встановленим господарським процесуальним законодавством.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положення зазначеної норми пов`язують вирішення питання про забезпечення позову з обґрунтуванням обставин необхідності такого забезпечення в контексті положень ст. 73 ГПК України, яке (забезпечення) застосовується в якості гарантії задоволення вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1- 9 цієї частини.

Частинами 1, 3 статті 138 ГПК України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

За змістом ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Тобто, за приписами чинного господарського процесуального законодавства таку процесуальну дію, як забезпечення позову, може бути вчинено як до пред`являння позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.01.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фасткар" звернулося до Господарського суду Хмельницької області із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви і просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в межах ціни позову у розмірі 488 138, 64 грн, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Екопікнік Україна" (Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Героїв Майдану, 13, кімната 20, ідентифікаційний код 43378264), що знаходяться на рахунках, які будуть виявлені державним або приватним виконавцем в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову до набрання законної сили рішенням суду.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, має тимчасовий характер і діє до закінчення розгляду справи по суті заявлених вимог.

Обґрутування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст. 74 ГПК України. Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність заходу забезпечення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

З висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 25.05.2018 у справі №916/2786/17, та положень ст.ст. 136, 137 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що під час вирішення питання про необхідність задоволення чи відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, суди розглядають вказані заяви з застосуванням судового розсуду (окрім випадків, які передбачені в ч.ч. 2, 5, 6, 7 ст. 137 Господарським процесуальним кодексом України).

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими Господарським процесуальним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Місцевий господарський суд, дослідивши та надавши оцінку матеріалам заяви про забезпечення позову зазначив, що оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Екопікнік Україна" ухиляється від оплати вартості наданих заявником послуг по договору транспортного експедирування № ТО43378264 від 10.12.2021, з огляду на наявні матеріали заяви та не виконує взятих на себе договірних зобов`язань, тому є обґрунтованими та доведеними наявні у заявника припущення, що існує імовірність, у зв`язку з невжиттям заходів, ускладнення або неможливість подальшого виконання рішення суду у випадку задоволення позову, який заявник має намір подати до суду.

Суд першої інстанції врахував, що заявником ТОВ "Фасткар" виконано свої зобов`язання по договору транспортного експедирування №ТО43378264 від 10.12.2021, на підтвердження чого додано до матеріалів справи заявку №18997 від 28.12.2021, CMR №18997, акти наданих послуг №53 від 19.01.2022, №59 від 20.01.2022, №567 від 13.12.2022, які були надіслані відповідачу.

Після виконання своїх зобов`язань по договору транспортного експедирування №ТО43378264 від 10.12.2021, позивач виставив відповідачу рахунки №53 від19.01.2022, №59 від 20.01.2022, №589 від 13.12.2022.

03.11.2022 заявник надіслав відповідачу претензію про сплату заборгованості за договором транспортного експедирування № ТО43378264 від 10.12.2021.

Крім того, мала місце часткова оплата відповідачем вартості наданих послуг у розмірі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч гривень) від 27.04.2022, що свідчить про визнання боргу відповідачем.

Відповідач більше року ухиляється від оплати вартості наданих послуг по договору транспортного експедирування № ТО43378264 від 10.12.2021.

На думку позивача відповідач навмисно ухиляється від виконання зобов`язання та переховується, чим спричиняє матеріальні збитки ТОВ "Фасткар". Вказує, що відповідач отримав вантаж та здійснив його продаж, отримавши прибуток, а ТОВ "Фасткар" навпаки витратило власні кошти щоб розрахуватись за автодоставку, за фрахт, за вантажно-розвантажувальні роботи та інші витрати які обумовлені заявкою №18997 від 28.12.2021. Заявник стверджує, що ним долучені докази виконання зобов`язання в повному обсязі та докази намагання врегулювати спір у добровільному досудовому порядку, однак відповідач від спілкування з позивачем ухиляється та не здійснює будь-яких дій з метою погашення спірної заборгованості.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки вважає, що наявність перерахованих обставин підтверджує об`єктивні причини для позивача вважати, що існує імовірність, у зв`язку з невжиттям заходів, ускладнення або неможливості подальшого виконання рішення суду у випадку задоволення позову, який вже подано заявником до Господарського суду Хмельницької області (справа №924/127/23). Ухвала про забезпечення позову забезпечить ефективний захист прав позивача.

Окрім того апеляційний господарський суд вважає за необхідне зазначити, що накладення арешту на кошти у межах спірної суми забезпечить збалансованість інтересів сторін, оскільки надасть можливість виконати рішення у разі задоволення позову та не призведе до втручання у господарську діяльність відповідача, а лише запровадить тимчасові обмеження щодо користування цими коштами відповідачем задля запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позову. Також дане забезпечення не порушить прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Застосування заходу забезпечення позову гарантуватиме у майбутньому виконання судового рішення у разі задоволення позову, оскільки залежить від наявності у відповідача грошових коштів у значному розмірі.

Апеляційний господарський суд також вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову в межах суми фактично наданих послуг, а саме в розмірі 277 959, 72 грн, оскільки обґрунтованість та правомірність нарахувань інфляційних втрат, 3% річних, пені та штрафу підлягає дослідженню під час розгляду справи по суті.

Частиною 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року).

За таких обставин, колегія суддів вважає доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, безпідставними та документально необґрунтованими, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі судового рішення.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 271, 272, 273, 275, 276, 277, 278, 279, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Екопікнік Україна" на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 23.01.2023 справі №924/100/23 залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду, відповідно до ст.ст. 287-291 ГПК України.

3. Справу №924/100/23 повернути до Господарського суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складено 21.03.2023 р.

Головуючий суддя Розізнана І.В.

Суддя Грязнов В.В.

Суддя Філіпова Т.Л.