ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

23 березня 2023 року Справа № 915/525/22

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФТУРКИЇВ" №02 від 21.03.2023 про скасування судового наказу від 15.11.2022 у справі №915/525/22

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" (54017, м. Миколаїв, вул. Погранична, 39/1, , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1)

про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФТУРКИЇВ" (54038, Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Генерала Карпенка, буд. 46, )

заборгованості по активній електроенергії за період з червня по вересень 2022 року в сумі 127643,86 грн на підставі Договору про постачання електричної енергії №44/8007 від 01.07.2019,

в с т а н о в и в:

15.11.2022 Господарським судом Миколаївської області був виданий судовий наказ у справі №915/525/22 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФТУРКИЇВ" (54038, Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Генерала Карпенка, буд. 46, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" (54017, м. Миколаїв, вул. Погранична, 39/1, , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1) заборгованість за Договором про постачання електричної енергії №44/8007 від 01.07.2019 за період з червня по вересень 2022 року в сумі 127643,86 грн на р/р НОМЕР_1 в МОУ АТ "Ощадбанк" України, МФО 326461, код 42129888, отримувач - ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія", а також 248,10 грн судових витрат з оплати судового збору за подання заяви про видачу судового наказу на р/р НОМЕР_2 в ПАТ "БАНК ВОСТОК", МФО 307123, код 42129888, отримувач - ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія".

21.03.2023 боржником подано суду заяву про поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу та скасування судового наказу у справі №915/525/22.

В обгрунтування вимоги про поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу боржник посилається на те, що копії судового наказу товариству не надходило, про видачу судового наказу товариство отримало інформацію з Єдиного державного реєстру судових рішень, а саме 15 березня 2023 року.

Згідно ч.1 ст.157 ГПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Статтею 93 Цивільного кодексу України встановлено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

За приписами ч. 1 ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

В Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема, місцезнаходження юридичної особи (п. 10 ч. 2 ст. 9 вказаного Закону)

Судовий наказ від 15.11.2022 боржникові надіслано за адресою: 54038, Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Генерала Карпенка, буд. 46, яку зазначено у Єдиному державному реєстрі та повернуто суду без вручення за закінченням терміну зберігання.

Таким чином, боржник мав право подати до суду заяву про скасування судового наказу до 25.01.2023 включно.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, в разі коли фактичне місцезнаходження учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Відтак, повна відповідальність за достовірність інформації про місцезнаходження, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням покладається саме на таку особу - учасника процесу.

Таким чином, у разі якщо копію судового наказу направлено судом боржнику за належною адресою і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про прийняте судове рішення.

Вказана правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.03.2019 у справі № 923/1432/15.

Отже, враховуючи зазначене вище слід дійти висновку, що факт неотримання боржником поштової кореспонденції, якою суд з додержанням вимог процесуального закону надсилав судовий наказ разом з копією заяви стягувача за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і не звернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення.

Тобто, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.

Наведене свідчить про те, що Господарським судом Миколаївської області вжито достатній обсяг заходів для належного повідомлення боржника про наявність наказного провадження у справі №915/525/22.

Також, вказана правова позиція узгоджується з позицією, яка викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.07.2020р. у справі №908/3468/13.

Відповідно до ст. 118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст.119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно ч.2 ст. 158 ГПК України, заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 157 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Отже, враховуючи те, що боржником без поважних причин пропущено процесуальний строк для подання заяви про скасування судового наказу, а судом відмовлено у задоволенні клопотання про його поновлення, суд дійшов висновку про те, що заява про скасування судового наказу підлягає поверненню боржнику.

Керуючись ст.ст. 13, 118, 119, 157-158, 232-234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "ПРОФТУРКИЇВ" у задоволенні клопотання про поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу.

2. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "ПРОФТУРКИЇВ" заяву №02 від 21.03.2023 про скасування судового наказу від 15.11.2022 у справі №915/525/22

3. Ухвалу надіслати учасникам справи.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. ст. 256, 257 ГПК України, п.п. 17.5 п. 17 Перехідних положень ГПК України.

Суддя В.О.Ржепецький