ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2023м. ДніпроСправа № 904/4716/22
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Спірітс Груп", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел Рітейл Україна", м. Дніпро

про стягнення 306 399,51грн

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання Чернявська Е.О.

Представники:

Від позивача: Пономарьова В.М., адвокат

Від відповідача: Сивун Т.С., адвокат

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Глобал Спірітс Груп" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел Рітейл Україна" заборгованості у розмірі 306 399,51грн, з яких:

- основний борг у розмірі 220 467,40грн;

- пеня у розмірі 38 959,31грн;

- інфляційні втрати у розмірі 46 972,80грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №07/2019-DF від 01 липня 2019 року в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

Відповідач подав відзив на позов, у якому зазначає, що строк оплати за договором настав, однак у нього відсутній обов`язок з оплати товару внаслідок форс-мажорних обставин. Відповідач просить врахувати, що з 28.02.2022 за №2024/02.0-7.1 Торгово-промисловою палатою України видано загальний офіційний лист на підставі ст.ст. 14, 141 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", яким засвідчено настання форс-мажорних обставин, а саме військову агресію Російської Федерації проти України. Втрата контролю державою Україна над частиною території Дергачівської міської Харківського району Харківської області, де розташований магазин безмитної торгівлі та складські приміщення відповідача, до яких поставлявся позивачем товар за Договором, призвела до неможливості доступу до цих приміщень представниками відповідача.

Зазначені обставини існували до звільнення зазначеної території, після чого 30 вересня 2022 року працівниками відповідача було проведено інвентаризацію, встановлено знищення товарно-матеріальних цінностей та грошових коштів у розмірі 8974142,45грн. Про наявність зазначених обставин відповідач повідомив позивача своїм листом від 04 квітня 2022 року №11.

З урахуванням вказаних обставин відповідач просить відмовити позивачу в задоволенні вимог повністю.

Позивач надав відповідь на відзив, в якій зазначає, що відповідачем не виконані умови п.7.2. договору, будь-які докази направлення на адресу позивача листа від 04.04.2022 відсутні. Крім того, наявність форс-мажорних обставин звільняє лише від відповідальності за порушення зобов`язання, але не звільняє від виконання основного зобов`язання і не є підставою для його припинення.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.12.2022 справу №904/4716/22 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 17.01.2023.

У судовому засіданні 17.01.2023 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів; відкладено підготовче засідання на 21 лютого 2023 року.

У підготовчому засіданні 21.02.2023 представники сторін надали згоду про початок розгляду справи по суті.

У судовому засіданні 21.02.2023 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до розгляду на 21.02.2023. У судовому засіданні оголошено перерву до 09.03.2023. З 09.03.2023 розгляд справи відкладено до 21.03.2023.

Судом досліджені докази, наявні в матеріалах справи.

У судовому засіданні 21.03.2023 проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи позивача та відповідача, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

01 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Глобал Спірітс Груп" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тревел Рітейл Україна" (покупець) укладено Договір поставки №07/2019-DF.

Відповідно до п. 1.1. Договору Постачальник продає, а Покупець оплачує та приймає алкогольну продукцію, у тому числі горілки, горілки особливі, настоянки, сувенірні набори та іншу продукцію (далі - товар), найменування, об`єм пляшки, асортимент та ціна визначаються в Специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього Договору.

Згідно п. 1.2. Договору умови поставки DАР (Інкотермс 2010): Україна, Харківська область, Дергачівський р-н, смт. Козача Лопань, вул. Прикордонна, 5, міжнародний пункт пропуску автомобільного сполучення "Гоптівка".

За згодою сторін, поставка може бути виконана на умовах поставки FСА (Інкотермс 2010): Україна, 70420, Запорізька обл., с. Хортиця, пров. Сонячний, 5-А. Відповідні умови поставки будуть зазначені у Інвойсах. Право власності на Товар, ризики щодо втрати і пошкодження Товару переходять до Покупця в момент передачі Товару Постачальником перевізнику, визначеному Покупцем, в одному з вищевказаних пунктів.

При виконанні поставки на умовах DАР (Інкотермс 2010) право власності на Товар, ризики щодо втрати і пошкодження Товару переходять до Покупця в момент отримання Товару Покупцем в пункті поставки товару.

Постачальник при поставці Товару передає Покупцю наступну супровідну документацію: інвойс, видаткова (товарна) накладна; пакувальний лист; посвідчення якості та/або сертифікат відповідності, ТТН для алкогольної продукції; експортна митна декларація.

Вантажовідправником/експортером Товару є ТОВ "Глобал Спірітс Груп" (п. 1.3. Договору).

Пунктом 2.1 Договору встановлено, що Постачальник зобов`язаний поставляти Товар відповідно до асортименту і за цінами, указаними у Специфікаціях, затверджених Сторонами, з урахуванням ставки по ПДВ, рівної 0% (п. 185.1 ст. 185 та п.п. 195.1.1 п. 195.1 ст. 195 Податкового Кодексу України). Ціни вказуються в гривнях.

Постачальник гарантує належну якість Товару і відповідність його стандартам, що пред`являються до цього виду Товару (п. 3.1. Договору).

Товар повинен бути упакований Постачальником в такій спосіб, щоб виключити можливість його псування чи знищення під час транспортування (п. 4.1. Договору).

Відповідно до п. 6.1. Договору платіж за партію Товару проводиться в національній валюті України шляхом безготівкового перерахування коштів на банківський рахунок Постачальника упродовж 30 (тридцяти) календарних днів з моменту поставки.

Датою оплати вважається дата зарахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника.

Згідно п. 5.2. Договору у разі порушення строків оплати Товару, Покупець сплачує на користь Постачальника пеню в розмірі 0,3% вартості простроченої оплати за Товар, але не більше, ніж розмір подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Пунктом 8.2. Договору встановлено, що суперечки та розбіжності підлягають розгляду у відповідності до чинного законодавства України у господарському суді за місцем знаходження відповідача.

Договір набирає чинності після його підписання сторонами та діє до 31.12.2020. Якщо жодна із сторін не заявить про свій намір розірвати або змінити чинний договір поставки за 10 календарних днів до його закінчення, договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік (п.п.9.5-9.6 договору).

Додатком до договору є Специфікація № 1 від 01.07.2019 (а.с.9) та Специфікація № 03 від 23.09.2021.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Глобал Спірітс Груп" виконало зобов`язання з поставки товару Товариству з обмеженою відповідальністю "Тревел Рітейл Україна" на суму 2841343,76 грн, що підтверджується видатковими накладними:

№ 19000939 від 14.08.2019 на суму 211221,48 грн,

№ 19001079 від 09.00.2019 на суму 228256,52 грн,

№ 19001307 від 16.10.2019 на суму 231399,48 грн,

№ 19001435 від 04.11.2019 на суму 202422,36 грн,

№ 19001607 від 26.11.2019 на суму 217567,68 грн,

№ 19001804 від 26.12.2019 на суму 240004,96 грн,

№ 20000163 від 28.01.2020 на суму 186343,16 грн,

№ 20000357 від 26.02.2020 на суму 189715,96 грн,

№ 20001550 від 28.10.2020 на суму 156652,80 грн,

№ 21000254 від 09.03.2021 на суму 189619,60 грн,

№ 21000696 від 08.06.2021 на суму 178421,56 грн,

№ 21001198 від 02.09.2021 на суму 204897,60 грн,

№ 21001492 від 02.11.2021 на суму 184353,20 грн,

№ 22000168 від 07.02.2022 на суму 220467,40 грн.

Товар був частково оплачений відповідачем в сумі 2 620 876,36 грн:

13.09.2019 в сумі 211221,48 грн. по інвойсу № 2019-08-01,

15.10.2019 в сумі 228256,52 грн. по інвойсу № 2019-09-05,

11.11.2019 в сумі 231399,48 грн. по інвойсу № 2019-10-15,

06.12.2019 в сумі 202422,36 грн. по інвойсу № 2019-10-31,

20.12.2019 в сумі 100000,00 грн. по інвойсу № 2019-11-22,

24.12.2019 в сумі 117567,68 грн. по інвойсу № 2019-11-22,

22.01.2020 в сумі 80000,00 грн. по інвойсу № 2019-12-23,

24.01.2020 в сумі 160004,96 грн. по інвойсу № 2019-12-23,

12.03.2020 в сумі 186343,16 грн. по інвойсу № 2020-01-24,

18.05.2020 в сумі 26000,00 грн. по інвойсу № 2020-02-18,

10.06.2020 в сумі 13000,00 грн. по інвойсу № 2020-02-18,

13.07.2020 в сумі 30000,00 грн. по інвойсу № 2020-02-18,

27.07.2020 в сумі 120715,96 грн. по інвойсу № 2020-02-18,

08.12.2020 в сумі 56652,80 грн. по інвойсу № 2020-10-13,

11.12.2020 в сумі 50000,00 грн. по інвойсу № 2020-10-13,

15.12.2020 в сумі 50000,00 грн. по інвойсу № 2020-10-13,

16.04.2020 в сумі 40000,00 грн. по інвойсу № 2021-03-03,

06.05.2021 в сумі 50000,00 грн. по інвойсу № 2021-03-03,

12.05.2021 в сумі 30000,00 грн. по інвойсу № 2021-03-03,

14.05.2021 в сумі 69619,00 грн. по інвойсу № 2021-03-03,

07.07.2021 в сумі 178421,56 грн. по інвойсу № 2021-05-25,

08.10.2021 в сумі 204897,69 грн. по інвойсу № 2021-08-25,

16.12.2021 в сумі 84000,00 грн. по інвойсу № 2021-09-23,

17.12.2021 в сумі 50000,00 грн. по інвойсу № 2021-09-23,

30.12.2021 в сумі 50353,20 грн. по інвойсу № 2021-09-23.

Таким чином, не оплаченою є остання поставка товару на суму 220467,40 грн. (2841343,76 грн - 2 620 876,36 грн), по інвойсу № 2022-02-01 від 01.02.2022, яка підтверджена товарно-транспортною накладною від 07.02.2022, видатковою накладною 22000168/50 від 07.02.2022, міжнародною транспортною накладною (СМК) №0174237, специфікацією №3 від 23.09.2021, митною декларацією ІІА112080/2022/002260.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Тревел Рітейл Україна" своєчасно не розрахувалось за поставлений товар, що і є причиною виникнення спору.

Предметом доказування у даній справі є обставини укладення договору поставки, строк його дії, умови поставки, загальна ціна, строк оплати, докази оплати, наявність/відсутність заборгованості, наявність/відсутність підстав для застосування відповідальності за порушення зобов`язань за договором.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (стаття 626 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського Кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цім Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (частини 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 691 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Договір купівлі-продажу є оплатним, відтак одним із основних обов`язків покупця є оплата ціни товару. Ціна - грошове відображення вартості товару за його кількісну одиницю. Ціна товару, як правило, визначається у договорі за згодою сторін.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Установлено, що оплата за поставлений товар здійснюється упродовж 30 календарних днів з моменту поставки.

Дата поставки останньої партії товару на суму 220467,40 грн. є 07.02.2022.

Таким чином, строк виконання зобов`язання з оплати поставленого товару є таким, що настав 09.03.2022, прострочка виконання настає з 10.03.2022.

Відповідач в установлений договором та специфікацією строк свої зобов`язання з оплати поставленого товару не виконав, викладені в позовній заяві доводи позивача не спростував.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар у сумі 220467,40 грн. заявлена правомірно та підлягає задоволенню.

Крім вимоги про стягнення суми основного боргу, позивач просить стягнути пеню у розмірі 38 959,31грн за період з 09.03.2022 по 05.09.2022 та втрати від інфляції у розмірі 46 972,80грн. за березень 2022 року листопад 2022 року.

Згідно ч.1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Відповідальність відповідача за несвоєчасну оплату за договором передбачена п. 5.2. договору: у разі порушення строків оплати Товару, покупець сплачує на користь постачальника пеню в розмірі 0,3% вартості простроченої оплати за Товар, але не більше, ніж розмір подвійної облікової ставки Національного Банку України від суми простроченого платежу за кожен день прострочки.

Пеня нарахована за період з 09.03.2022 по 05.09.2022 за 180 календарних днів у сумі 38959,31грн. порушень вимог чинного законодавства не виявлено.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тобто, у разі неналежного виконання боржником грошового зобов`язання виникають нові додаткові зобов`язання, які тягнуть за собою втрату матеріального характеру.

Щодо нарахування інфляційних втрат суд зазначає, що під час здійснення розрахунку позивачем враховані роз`яснення Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладені в постанові від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

З огляду на викладене та з урахуванням наведених рекомендацій щодо порядку застосування індексів інфляції, судом було перевірено здійснений позивачем розрахунок інфляційних нарахувань за несвоєчасну оплату поставленої продукції та встановлено, що розрахунок інфляційних втрат було здійснено позивачем вірно.

Враховуючи вищевикладене, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам наявним в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсягу та стягнути з відповідача на користь позивача стягнення з відповідача на користь позивача: основний борг у розмірі 220 467,40грн; пеню у розмірі 38 959,31грн; інфляційні втрати у розмірі 46 972,80грн.

Щодо звільнення відповідача від відповідальності внаслідок дії форс-мажорних обставин.

Відповідно до ч.3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Порушення строків оплати мало місце і відповідач не навів обґрунтування наявності обставин, які б суттєво перешкоджали здійснити своєчасну оплату у визначений договором строк. Умови договору, в тому числі порядок та строк оплати, були відповідачу відомі, і відповідач міг, здійснивши своєчасну оплату, уникнути цих нарахувань, або суттєво зменшити їх. З огляду на тривалий час невиконання зобов`язань з оплати поставленого товару (більше року з дати настання строку оплати), невеликий розмір нарахованих пені та втрат від інфляції, суд вважає, що така відповідальність є справедливою для боржника, відтак, підстави для їх зменшення відсутні.

Стосовно форс-мажорних обставин, то відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 визнано форс-мажорною обставиною військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану 24.02.2022. Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків, згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт та ситуації, що з ним пов`язані (включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, ембарго, діями іноземного ворога): загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибухи, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані положеннями відповідних рішень або актами державних органів влади, закриття морських проток, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також обставини, викликані винятковими погодними умовами чи стихійним лихом - епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха, тощо (ч. 2 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України").

Відповідно до ч. 1 ст. 141 Закону України "Про торгово-промислові палати України", Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності.

Статтею 617 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Також згідно з положеннями ст. 218 Господарського кодексу України у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Листом від 28.02.2022 Торгово-Промислова палата України засвідчила форс-мажорні обставини, зокрема, військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента № 64/2022 від 28.02.2022 "Про ведення воєнного стану".

Пунктом 7.1. договору передбачено, що сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за цим договором, якщо це невиконання стало наслідком обставин непереборної сили, а саме: пожежа, паводок, землетрус, воєнні дії та ін., якщо ці обставини безпосередньо вплинули на виконання умов за цим договором. В цьому випадку строк зобов`язань буде подовжений на час дії вказаних обставин.

Сторона, яка не спроможна виконати свої зобов`язання за договором, негайно інформує іншу сторону про початок дії вказаних обставин. Обставини непереборної сили повинні бути підтверджені компетентним органом (п.7.2. договору).

У якості доказів повідомлення позивача про наявність зазначених обставин відповідачем надано лист від 04.04.2022, доказом відправлення якого на адресу позивача є заповнений бланк кур`єрської служби доставки, оригінал якого оглянуто в судовому засіданні 21.03.2023. Однак, згідно цього повідомлення про доставку не вбачається, що саме було надіслано на адресу позивача та чи отримав відправлення позивач. Крім того, відсутні докази оплати послуги кур`єрської служби (фіскальний чек). Отримання цього листа позивач заперечує.

Таким чином, лист від 04.04.2022 не є належним доказом повідомлення відповідача про обставини непереборної сили та, відповідно, неможливість виконати зобов`язання за договором.

У постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі №913/785/17 визначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них, як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Відповідно до Висновку Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеному у постанові від 19.08.2022 у справі № 908/2287/17 Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду зазначає, що сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами (подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 926/2343/16, від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18 та від 25.11.2021 у справі № 905/55/21). Адже визнання сертифіката торгово-промислової палати беззаперечним та достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) без надання судом оцінки іншим доказам суперечить принципу змагальності сторін судового процесу.

Воєнний стан на території України не означає, що відповідач не може здійснювати підприємницьку діяльність. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів впливу саме воєнного стану на можливість виконання зобов`язань за договором.

Отже, відповідачем не доведено наявність підстав для звільнення від відповідальності.

Щодо судового збору.

Закон України "Про судовий збір" визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до п.1, п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір").

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 916/228/22 зазначено про те, що особи, які після 04.10.2021 подають до суду документи в електронній формі з використанням системи "Електронний суд", мають правомірні очікування, що розмір судового збору, який підлягає сплаті ними, у такому разі буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта, що прямо передбачено в Законі України "Про судовий збір" (п.8.23).

Судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (ст. 9 Закону України "Про судовий збір").

Оскільки, при зверненні до господарського суду заявлено вимогу майнового характеру (стягнути 306399,51грн), то позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 3676,79грн (306399,51грн х 1,5% х 0,8).

Таким чином, позивачем під час звернення з позовом до суду сплачена сума судового збору у більшому розмірі, яка повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду (п.2 ч. 1 ст.7 Закону України "Про судовий збір").

Суд не вирішує питання повернення судового збору, оскільки клопотання про його повернення позивачем не надавалось.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача у сумі 3676,79грн.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Спірітс Груп" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел Рітейл Україна" про стягнення 306 399,51грн задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел Рітейл Україна" (ідентифікаційний код 36441946; проспект Пушкіна, буд.57 кв.1, м. Дніпро, 49006) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Спірітс Груп" (ідентифікаційний код 42735405; вул. Польова, 24, м. Київ, 03056) основний борг у розмірі 220 467,40грн, пеню у розмірі 38 959,31грн, інфляційні втрати у розмірі 46 972,80грн, витрати по сплаті судового збору у розмірі 3676,79грн, видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 21.03.2023

Суддя Н.М. Євстигнеєва