ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.03.2023 Справа № 914/538/23

Господарський суд Львівської області у складі судді Петрашка М.М., розглянувши матеріали

заяви (вх.№1155/23 від 21.03.2023р.) Товариства з обмеженою відповідальністю "Вел Буд Інвест"

про забезпечення позову

у справі №914/538/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вел Буд Інвест"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "МД-БАУ"

про стягнення 7127062,78 грн.

ВСТАНОВИВ

У провадженні Господарського суду Львівської області знаходиться справа №914/538/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вел Буд Інвест" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "МД-БАУ" про стягнення 7127062,78 грн.

21.03.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Вел Буд Інвест" подало заяву (вх.№1155/23) про забезпечення позову у справі №914/538/23, в якій заявник просить вжити заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на розрахункових рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "МД-БАУ" (), включаючи розрахункові рахунки IBAN НОМЕР_1 в АТ "УКРСИББАНК" (351005) та п/р НОМЕР_2 у ПАТ «ПРИВАТБАНК», (325321) у межах розміру суми позовної вимоги 7127062,78 грн.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Як вбачається зі змісту позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача 7127062,78 грн сплаченого авансу за договором генерального підряду на капітальне будівництво №16/07-01 від 16.07.2021.

В поданій заяві про забезпечення позову зазначено, що позивачу стало відомо, що відповідач не спроможний виконати зобов`язання за договором підряду, а саме повернути аванс, який був перерахований відповідачу, і за який останній мав виконати комплекс робіт.

При цьому, позивач посилається на витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 21.03.2023 та стверджує, що у відповідача відсутнє майно за рахунок якого, у разі задоволення позову (з набранням рішення законної сили) та у разі відсутності коштів на поточних рахунках, можна би було розрахуватись із позивачем.

З огляду на вказане позивач стверджує, що в даному випадку є всі підстави вважати, що якщо грошові кошти і є на рахунках у відповідача, то не будуть витрачені для здійснення розрахунку з позивачем, та можуть повністю зникнути з наявних розрахункових рахунків.

Крім того, у заяві про забезпечення позову позивач зазначив, що відповідач своєю заявою про відкладення розгляду справи намагається затягнути розгляд справи та визнає свою заборгованість перед позивачем, а враховуючи значну ціну позову та збитки, що позивач уже зазнав, невжиття заходів щодо накладення арешту на розрахункові рахунки зробить неможливим виконання рішення господарського суду і позбавить позивача можливості повернути свої грошові кошти.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову позивач також стверджує, що кошти в сумі 7127062,78 грн, на які він просить накласти арешт, не є оборотними коштами відповідача, а накладення арешту не зупинить діяльність товариства та не спричинить збитки, оскільки це кошти, які позивач повинен був використати на виконання умов договору генерального підряду на капітальне будівництво №16/07-01 від 16.07.2021.

Згідно із частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Розглянувши подану заяву, суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Частиною 1 статті 73 та частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд зазначає, що обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Проте в даному випадку всі доводи заявника зводяться лише до ймовірної можливості ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Докази, які б могли свідчити про наявність таких обставин в матеріалах справи відсутні.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись статтями 74, 136, 137, 138, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

1. У задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу може бути оскаржено відповідно до розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Петрашко М.М.