ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2023 Справа № 914/2245/22

За позовом:Акціонерного товариства «Ідея Банк», м. Львів
до відповідача:ОСОБА_1 , Миколаївська обл., м. Нова Одеса
про:стягнення кредитної заборгованості
Суддя Крупник Р.В. Секретар Шевчук О.О.
Представники сторін:
від позивача:не з`явився;
від відповідачки:не з`явився.

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява АТ «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Ухвалою від 08.11.2022 суд залишив без руху позовну заяву та встановив заявнику строк для усунення недоліків позову шляхом надання доказів направлення позовної заяви та доданих матеріалів на адресу ОСОБА_1 .

На адресу суду від АТ «Ідея Банк» надійшла заява, якою усунуто недоліки позову, визначені ухвалою від 08.11.2022.

У період з 14.11.2022 по 21.11.2022 (включно) суддя ОСОБА_2 перебував на лікарняному.

Ухвалою від 22.11.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначив на 22.12.2022.

Ухвалою від 22.12.2022 підготовче засідання у справі відкладено на 23.01.2023.

Ухвалою від 23.01.2023 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, встановлено ОСОБА_1 строк 10 днів з моменту отримання ухвали для подання до суду відзиву на позовну заяву з документальним і нормативним обґрунтуванням своїх доводів, підготовче засідання у справі відкладено на 13.02.2023.

Ухвалою від 13.02.2023 суд закрив підготовче провадження у справі, розгляд справи по суті призначив на 06.03.2023.

У судове засідання 06.03.2023 представник позивача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідачка явки повноважного представника у судове засідання 06.03.2023 не забезпечила.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Аргументи позивача.

Позов обґрунтовано тим, що 08.04.2021 між банком (кредитодавець) та ФОП ОСОБА_1 (позичальник) укладено Кредитний договір №КБ01.00300., згідно із яким банк надає позичальнику кредитні кошти на поповнення обігових коштів у сумі 299999,00 грн. зі сплатою фіксованих процентів 0,01% річних, шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника, зі строком користування по 08.04.2024 включно.

Як стверджує банк, свої зобов`язання за договором він виконав та перерахував позичальнику грошові кошти. Разом з цим, ФОП ОСОБА_1 належним чином своїх зобов`язань за договором не виконувала, у зв`язку із чим банк направив на її адресу вимогу про дострокове повернення кредиту.

Оскільки у встановлений строк відповідна вимога банку виконана не була, він із посиланням на п. 5.2.5. Договору, просить суд достроково стягнути із ОСОБА_1 263331,06 грн. кредитної заборгованості.

Аргументи відповідача.

Відповідачка подала до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначила, що останній платіж за договором здійснила на початку лютого 2022 року, однак у зв`язку із повномасштабним вторгненням Російської Федерації нею було втрачено дохід та можливість здійснювати оплати. Кінцевий строк для повернення кредиту ще не настав, а тому позов є передчасним. Позовна заява підсудна Господарському суду Миколаївської області, адже місцем проживання відповідачки є м. Нова Одеса Миколаївської області.

У відзиві також міститься посилання на лист Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 про настання форс-мажорних обставин, а також на Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 № 2120-IX у частині звільнення позичальника від відповідальності.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

08.04.2021 між позивачем (кредитор) та відповідачкою (позичальник) укладено Кредитний договір №КБ01.00300.007850094 (надалі Договір), згідно із п. 1.1 якого кредитор надає позичальнику грошові кошти у розмірі та умовах обумовлених даним договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти та комісії за користування ним.

Відповідно до п. 2.1. Договору банк видає позичальнику кредит, а позичальник приймає його на наступних умовах: розмір та валюта кредиту: 299999,00 грн. (двісті дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять грн. 00 коп.), ціль кредиту: поповнення обігових коштів, процентна ставка: фіксована, 0,01%, комісія за видачу кредитних коштів: 0,99% від суми кредиту, комісія за обслуговування кредитної заборгованості: 2,2% від суми кредиту, термін повернення кредиту: по 08.04.2024 (включно), порядок видачі кредиту: перерахунок коштів на поточний рахунок позичальника НОМЕР_1 , графік повернення кредиту: Додаток №1 до договору кредиту.

У додатку №1 до Договору сторони погодили ОСОБА_3 щомісячних платежів за кредитним договором.

Згідно із п.п. 2.3.-2.5. Договору кредитор надає кредит у день підписання даного договору шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника НОМЕР_1 . Кредит видається на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання. Датою видачі кредиту вважається день списання коштів з позичкового рахунку позичальника.

На виконання умов Договору позивач перерахував на рахунок відповідачки суму кредиту у розмірі 299999,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером №2795978 від 08.04.2021.

Пунктам 3.1.-3.4. Договору передбачено, що позичальник сплачує банку вказані у п. 2.1. комісії в наступному порядку: комісія за видачу кредитних коштів утримується банком з суми кредиту в день видачі кредитних коштів; комісія за обслуговування кредитної заборгованості нараховується щомісяця, починаючи з дати надання кредиту та сплачується позичальником щомісячно в терміни та в розмірах, вказаних у графіку щомісячних платежів, який наведений в Додатку №1 до даного договору. Базою для нарахування комісії є початкова сума кредиту. Проценти нараховуються два рази на місяць за методом «факт/факт». Базою для нарахування процентів є залишок заборгованості за кредитом. Графік платежів позичальника за договором кредиту в розрізі сум погашення кредиту, процентів і комісії за обслуговування кредитної заборгованості є невід`ємною частиною договору кредиту. Нарахування процентів і комісії за обслуговування кредитної заборгованості припиняється після повного повернення всієї заборгованості за договором кредиту, а також у інших випадках, передбачених цим договором або законом.

У розділі 4 «Порядок повернення кредиту» Договору сторони передбачили наступне.

Позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим договором (п. 4.1.).

Позичальник повертає кредит разом з процентами та щомісячною комісією за обслуговування кредитної заборгованості до дня/числа кожного місяця, згідно з графіком (п. 4.2.).

Позичальник забезпечує наявність на своєму поточному рахунку НОМЕР_1 грошових коштів у сумі, необхідній для сплати щомісячних платежів згідно графіку (п. 4.4.).

З укладенням цього договору, позичальник доручає банку здійснювати договірне списання коштів з власного поточного рахунку НОМЕР_1 та з усіх інших рахунків позичальника, (в тому числі рахунків позичальника відкриті як фізичній особі), відкритих в АТ «Ідея Банк» для виконання будь-яких грошових зобов`язань за цим договором. При цьому договірне списання строкових платежів за договором здійснюється банком в день настання терміну сплати, якщо така сплата не була здійснена позичальником в інший спосіб. Таке договірне списання може здійснюватися банком на підставі цього договору будь-яку кількість разів (п. 4.6.).

Банк, у передбачених цим договором випадках, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за цим договором, про що письмово повідомляє позичальника в порядку визначеному цим договором (п. 4.11.).

Пунктом 5.2.5. Договору передбачено, що банк має право, зокрема вимагати дострокового повернення кредиту у випадках невиконання/неналежного виконання позичальником зобов`язань, передбачених цим договором; невиконання грошових зобов`язань за договором.

При цьому датою, з якої у банку виникає право вимагати у позичальника погашення заборгованості за цим договором в повному обсязі, є наступний банківський день за днем, коли банку стало відомо про хоча б один з зазначених у п. 5.2.5. цього договору фактів. Сторони домовилися, що виникнення зобов`язання позичальника достроково повернути кредитору всю заборгованість за цим договором згідно п. 5.2.5. цього договору, тягне за собою виконання всіх передбачених цим договором платіжних зобов`язань позичальника в строк або термін, що зазначений у відповідній вимозі банку, яка направляється позичальнику в порядку, передбаченому п. 12.1. цього договору. У випадку порушення позичальником встановленого у відповідній вимозі строку або терміну для погашення всієї заборгованості за цим договором кінцевий термін погашення кредиту вважається таким, що настав, та позичальник зобов`язаний не пізніше наступного банківського дня після закінчення такого строку або терміну, зазначеного у відповідній вимозі, погасити кредит, нараховані проценти, комісії та інші платежі, встановлені цим договором.

Відповідно до п. 10.3.2. Договору він припиняє дію у випадку дострокового його розірвання з ініціативи кредитора.

Згідно із п. 8.3. Договору сторони підтверджують, що цей Договір виконується за місцем знаходження банку: 79008, м. Львів, Галицький р-н., вул. Валова, 11, та у випадку спору між сторонами за цим договором, позов може пред`являтися також за місцем виконання договору.

Судом встановлено, що відповідачка належним чином не виконала своїх зобов`язань за Договором щодо своєчасного внесення платежів за Договором, а останній платіж за Договором здійснено нею 08.02.2022, що визнається ОСОБА_1 , а також підтверджується випискою по рахунку за період з 01.01.2000 по 11.09.2022.

Зважаючи на це, 08.08.2022 позивач направив на адресу відповідачки вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань вих. №12.4.2./КБ01.00300.007850094 від 08.08.2022, у якій зазначив, що станом на 08.08.2022 у неї існує заборгованість за Договором у розмірі 263331,06 грн. та вимагав оплатити вказану суму протягом тридцяти календарних днів з дня направлення вимоги.

Вказана вимога отримана відповідачкою 18.08.2022, що підтверджується наявними у матеріалах справи списком згрупованих відправлень, фіскальним чеком та трекінгом поштового відправлення. Крім цього, факт отримання вказаної вимоги відповідачкою не заперечується.

Згідно із наданою позивачем Довідкою-розрахунком станом на 12.09.2022 у відповідачки наявна заборгованість за Договором у загальному розмірі 263331,06 грн. Вказана сума складається із 183337,6 грн. основного боргу, 40382,47 грн. простроченого боргу, 5,81 грн. прострочених процентів, 5,3 грн. строкових процентів, 19799,94 грн. плати за обслуговування кредитом, 19799,94 грн. простроченої плати за обслуговування кредитом.

Зважаючи на те, що вказана вимога залишилась без належного реагування, позивач звернувся до суду із цим позовом про дострокове стягнення кредитної заборгованості.

ОЦІНКА СУДУ.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Як передбачено ст. 174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Судом встановлено, що між позивачем (кредитор) та відповідачкою (позичальник) укладено Кредитний договір №КБ01.00300.007850094 від 08.04.2021.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Судом встановлено, що позивач належним чином виконав свої зобов`язання за Договором та перерахував на рахунок відповідачки обумовлені Договором кредитні кошти у розмірі 299999,00 грн.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.

Сторони досягли домовленості про те, що процента ставка за Договором є фіксованою та становить 0,01%. Проценти нараховуються два рази на місяць за методом «факт/факт».

Крім цього, сторони домовились про встановлення у Договорі комісії за видачу кредитних коштів, а саме 0,99% від суми кредиту, а також комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,2% від суми кредиту.

Згідно із умовами Договору відповідачка сплачує банку вказані комісії в наступному порядку:

- комісія за видачу кредитних коштів утримується банком з суми кредиту в день видачі кредитних коштів;

- комісія за обслуговування кредитної заборгованості нараховується щомісяця, починаючи з дати надання кредиту та сплачується позичальником щомісячно в терміни та в розмірах, вказаних у графіку щомісячних платежів, який наведений в Додатку №1 до даного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із п. 4.2. Договору позичальник повертає кредит разом з процентами та щомісячною комісією за обслуговування кредитної заборгованості до дня/числа кожного місяця, згідно з графіком.

З матеріалів справи вбачається, що сторони встановили термін повернення кредиту по 08.04.2024 (включно), а у Додатку №1 до Договору погодили Графік щомісячних платежів за кредитним договором, у якому визначено періоди та суми погашення кредиту, процентів і комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Нормами ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідачка не дотрималася виконання своїх обов`язків за Договором та допустила прострочення по сплаті платежів, передбачених у Додатку №1 до Договору.

Вказана обставина підтверджується випискою по рахунку за період з 01.01.2000 по 11.09.2022, з якої вбачається, що останній платіж за Договором проведено відповідачкою 08.02.2022. Крім цього, у відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 також вказує, що останній платіж за Договором здійснено нею на початку лютого 2022 року, що свідчить про визнання нею факту порушення зобов`язань за Договором щодо своєчасного внесення платежів.

У зв`язку із цим, позивач направив на адресу відповідачки вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань вих. №12.4.2./КБ01.00300.007850094 від 08.08.2022, яка за своїм змістом є вимогою про дострокове погашення кредитної заборгованості.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Слід зауважити, що сторони у Договорі також передбачили право позивача вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів у разі неналежного виконання відповідачкою своїх зобов`язань за Договором.

Суд зазначає, що пред`явлення кредитором вимоги про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором фактично змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення кредитора з такою достроковою вимогою до позичальника в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України вважається, що строк виконання кредитного договору в повному обсязі є таким, що настав.

При цьому, у разі пред`явлення до позичальника вимоги в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитора нараховувати передбачені кредитним договором відсотки за користування кредитом припиняється, а кредитор втрачає право нараховувати відсотки після настання терміну повернення, який зазначений ним у відповідному повідомленні/претензії на адресу боржника, оскільки такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови виконання основного зобов`язання з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, змінив порядок і строк його виконання, припинив подальше кредитування позичальника, змінив строк дії кредитної лінії та термін повернення кредиту (відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.09.2020 у справі №916/4693/15).

У Договорі сторони також передбачили, що виникнення зобов`язання позичальника достроково повернути кредитору всю заборгованість за договором тягне за собою виконання всіх передбачених цим договором платіжних зобов`язань позичальника в строк або термін, що зазначений у відповідній вимозі банку. У випадку порушення позичальником встановленого у відповідній вимозі строку або терміну для погашення всієї заборгованості, кінцевий термін погашення кредиту вважається таким, що настав, а позичальник зобов`язаний не пізніше наступного банківського дня після закінчення такого строку або терміну, зазначеного у відповідній вимозі, погасити кредит, нараховані проценти, комісії та інші платежі, встановлені Договором.

У вимозі, направленій відповідачці 08.08.2022, позивач встановив строк у 30 календарних днів з дня направлення вимоги для дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами та інших платежів за Договором.

Такими діями позивач змінив строк виконання кредитного зобов`язання.

Зважаючи на викладене вище, відповідачка зобов`язувалась виконати зобов`язання за Договором у повному обсязі у строк до 07.09.2022 включно.

Судом встановлено, що відповідачка не дотрималася обов`язку щодо повернення грошових коштів у визначений вимогою строк, що свідчить про прострочення нею виконання зобов`язань за Договором.

Викладене вище спростовує доводи відповідачки про те, що кінцевий строк для повернення кредиту ще не настав, а тому позов є передчасним.

Згідно із наданою позивачем Довідкою-розрахунком станом на 12.09.2022 у відповідачки наявна заборгованість за Договором у загальному розмірі 263331,06 грн.

Судом з`ясовано, що вказана сума обрахована позивачем правильно, із дотриманням умов Договору.

Контррозрахунків означеної суми боргу чи будь-яких заперечень щодо її розміру відповідачкою до суду подано не було.

Оскільки доказів повної чи часткової сплати вказаної суми боргу відповідачка до суду не подавала, то позовна вимога позивача про стягнення 263331,06 грн. кредитної заборгованості є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Суд відхиляє доводи відповідачки на те, що позовна заява підсудна Господарському суду Миколаївської області, із посиланням на те, що місцем її проживання є м. Нова Одеса Миколаївської області.

Відповідно до ч. 5 ст. 29 ГПК України позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

У пункті 8.3. Договору сторони дійшли згоди, що Договір виконується за місцем знаходження банку: 79008, м. Львів, Галицький р-н., вул. Валова, 11, та у випадку спору між сторонами за цим договором, позов може пред`являтися також за місцем виконання договору.

Зважаючи на це, позивач підставно звернувся до Господарського суду Львівської області із позовною заявою.

Посилання відповідачки на лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 про визнання військової агресії окупанта форс-мажорними обставинами суд відхиляє.

З цього приводу в постанові Верховного Суду від 25.01.2022 у справі №904/3886/21 зазначено: «…Форс-мажорні обставини не мають преюдиціального (заздалегідь встановленого) характеру. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона, яка посилається на конкретні обставини, повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом…».

Таким чином, загальний лист ТПП від 28.02.2022 не відповідає вимогам конкретизації впливу відповідної форс-мажорної обставини на неможливість виконання обов`язку щодо своєчасного внесення платежів згідно із Договором (а доведення причинно-наслідкового зв`язку в такому випадку є обов`язковим).

Посилання на Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 № 2120-IX у частині звільнення позичальника від відповідальності, суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Так, вказаним Законом внесено зміни, зокрема до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України та доповнено його пунктом 18 такого змісту:

« 18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи позивач не намагається притягнути відповідачку до відповідальності, яка передбачена ст. 625 ЦК України, як і не просить суд стягнути із неї неустойку (штраф, пеню) за прострочення грошового зобов`язання за Договором.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

У відповідності до ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, у разі задоволення позову - на відповідача.

Зважаючи на задоволення позовних вимог у повному обсязі, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 3949,97 грн.

Частинами 1, 2 ст. 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем подано до суду заяву про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи, у якому він просить покласти на відповідачку витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2100,00 грн.

Проаналізувавши зміст вказаної заяви та дослідивши докази долучені до неї, суд зазначає наступне.

Статтею 16 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

Пункт 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначає відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Суд зазначає, що метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Так, ч. 1 ст. 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У позовній заяві вказано, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу становить 2100,00 грн.

Згідно із ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як передбачено ч. 3 ст. 126 ГПК України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Зі змісту поданої заяви вбачається, що остаточна сума судових витрат на професійну правничу допомогу становить 2100,00 грн., на підтвердження чого позивачем надано:

1) Копію Договору про надання правової допомоги №ЮО-01/01/19 від 01.01.20219 (надалі Договір), згідно із п. 1.1. якого Адвокатське об`єднання «Астрім» (адвокатське об`єднання) зобов`язується надати Акціонерному товариству «Ідея Банк» (клієнт) правову допомогу визначену цим договором, а клієнт зобов`язується оплатити послуги в порядку та на умовах, вказаних у договорі, а також здійснювати повне сприяння адвокатському об`єднанню у виконанні покладених на нього обов`язків.

Предметом цього договору є правова допомога, що надається адвокатським об`єднанням клієнту. Укладаючи цей договір, клієнт доручає адвокатському об`єднанню надання послуг (виконання доручення клієнта) в його інтересах та на його користь (п. 2.1. Договору).

Пунктом 2.2. Договору передбачено, що правова допомога (юридичні послуги) надається клієнту виключно у судових справах по кредитним зобов`язанням третіх осіб (юридичних, фізичних), що знаходяться на балансі клієнта (права вимоги за якими є його власністю), в тому числі, у справах за зустрічними позовами, пов`язаними зі справами, вказаними вище, у справах, що стосуються оскарження виконавчих документів про стягнення заборгованості, а також у інших категоріях справ, визначених цим договором.

Вказаним пунктом, а також п. 2.3. Договору сторони передбачили в чому полягає правова допомога.

Факт надання правової допомоги (послуг) адвокатським об`єднанням клієнту підтверджується Актами приймання-передачі наданих послуг на щомісячній основі, що підписуються сторонами (додаток №2 до договору) (п. 2.6. Договору).

Клієнт зобов`язується сплачувати адвокатському об`єднанню гонорар згідно договору відповідно до виставлених рахунків (п. 5.1. Договору).

У пункті 5.2.1. Договору сторони встановили абонентську плату за надання правової допомоги. Редакція вказаного договору неодноразово змінювалась сторонами шляхом підписання Додаткових угод №1 від 13.06.2019, №2 від 24.12.2019, №3 від 20.04.2022.

Актуальна редакція вказаного пункту передбачає, що абонентська плата (гонорар) за надання правової допомоги згідно п.п. 2.2., 2.3. цього договору становить 36000,00 (тридцять шість тисяч) гривень 00 копійок без ПДВ, які сплачуються клієнтом не пізніше 16-го числа кожного місяця, який слідує за місяцем, у якому були надані послуги, за реквізитами адвокатського об`єднання, вказаними в розділі 8 даного договору. Оплата гонорару за неповний місяць здійснюється в сумі, вказаній в даному пункті, незалежно від кількості днів у звітному місяці.

2) Копію Додатку №1 до Договору, яким встановлено тарифи на правову допомогу у справах, зокрема усна консультація з вивчення документів 500,00 грн., складання позову/заперечення/відзиву/пояснення/клопотання, інших документів (перша інстанція) 800,00 грн. за документ.

3) Копію Акта приймання-передачі наданих послуг від 30.09.2022, відповідно до якого адвокатське об`єднання надало позивачу у вересні 2022 року правову допомогу за Договором на суму 36000,00 грн., а також витяг із Додатку до вказаного акта, згідно із яким позивачу надано наступні послуги загальною вартістю 2100,00 грн.:

- аналіз справи по боржнику ФОП ОСОБА_1 , надання консультації (усної) та узгодження правової позиції (перша інстанція) 500,00 грн.;

- складання позову до боржника ФОП ОСОБА_1 800,00 грн.;

- підготовка заяви про розподіл судових витрат по справі за позовом до боржника ФОП ОСОБА_1 (перша інстанція) 800,00 грн.

4) Детальний опис наданих послуг позивачем наведено у заяві про розподіл судових витрат та відповідає тому обсягу і вартості наданих послуг, що наведений у згаданому вище акті.

5) Виписку по особовому рахунку за 03.10.2022, якою підтверджує факт перерахування позивачем адвокатському об`єднанню 36000,00 грн.

У матеріалах справи наявні також копії Довіреності від 29.12.2021, виданої адвокатці Заставній О.В., та свідоцтва ОСОБА_4 про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЛВ №001361 від 20.02.2019.

Приписами ч. 4-6 ст. 126 ГПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Здійснивши аналіз та оцінку представлених позивачем доказів понесення ним витрат на професійну правничу допомогу у справі, суд дійшов висновку, що факт надання позивачу професійної правничої допомоги підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи те, що понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу підтверджено документально, розмір гонорару не виходить за межі розумності, є співмірним з ціною позову та складністю справи, заперечення про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу у справі від відповідачки до суду не надходили, а позовні вимоги Акціонерного товариства «Ідея Банк» задоволені у повному обсязі, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу у справі підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача у розмірі 2100,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 73-74, 76-80, 123-124, 126, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» (79008, м. Львів, вул. Валова, буд. 11; ) 263331,06 грн. кредитної заборгованості та 3949,97 грн. судового збору.

3. Заяву Акціонерного товариства «Ідея Банк» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити повністю.

4. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» (79008, м. Львів, вул. Валова, буд. 11; ) 2100,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 327 ГПК України.

6. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 16.03.2023.

Суддя Крупник Р.В.