ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

23.03.2023 Справа № 917/1657/22

м. Полтава

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавська горілчана компанія", ідентифікаційний код 43320078 (вул. Польова, 24, м. Київ, 01135)

до Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Полтавській і Сумській областях, ідентифікаційний код 42769539 (вул. Небесної Сотні, 1/23, м. Полтава, 36014)

про зобов`язання вчинити дії

Суддя Пушко І.І.

Представники сторін в судове засідання не з`явились.

Суть справи: Розглядається позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавська горілчана компанія" до Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Полтавській і Сумській областях про зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою від 21.12.2022 позовна заява була залишена без руху з підстав невиконання позивачем вимог п. 5, 8 ч. 3 ст. 162, п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України.

Позивач, в термін визначений судом, усунув недоліки позовної заяви, ухвалою від 02.01.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначив дату підготовчого засідання у справі на 31.01.2023 о 10:00 год.

Ухвалою від 23.01.2023 суд відмовив позивачу в задоволенні заяви від 20.01.2023 про участь у підготовчому засіданні 31.01.2023 о 10-00 год в режимі відеоконференції.

В судове засідання 31.01.2023 представники сторін не з`явились, ухвалою від 31.01.2023 суд відклав підготовче засідання на 02.03.2023 до 10-30 год, за п. 3 зазначеної ухвали явка учасників справи визнавалась обов`язковою.

В судове засідання 02.03.2023 представники сторін не з`явились, ухвалою від 02.03.2023 суд відклав підготовче засідання на 23.03.2023 до 10-30 год. та відмовив позивачу в задоволенні заяви від 24.02.2023 (вх № 2741 від 02.03.2023) про участь у підготовчому засіданні 02.03.2023 о 10-30 год в режимі відеоконференції. За п. 5 зазначеної ухвали явка учасників справи визнавалась обов`язковою.

Ухвалою від 15.03.2023 суд відмовив позивачу в задоволенні заяви від 24.02.2023 (вх № 3232 від 14.03.2023) про участь у підготовчому засіданні 23.03.2023 о 10-30 год в режимі відеоконференції.

Ухвала суду від 02.03.2023 направлялась позивачу засобами поштового зв`язку за адресою, зазначеною ним в позовній заяві - вул. Польова, 24, м. Київ, 01135, та отримана представником позивача 10.03.2023 (поштове повідомлення 116 від 03.03.2023 із розпискою про вручення поштового відправлення залучене до матеріалів справи) та за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (витяг з ЄДР від 02.03.2023) - вул. В`ячеслава Чорновола, 12, м. Київ, 01135, - та повернулась до суду із відміткою поштового працівника "адресат відсутній за вказаною адресою".

Суд зазначає, що згідно ч. 7 ст. 120 ГПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала надсилається учасникам судового процесу за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

За визначенням п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

До повноважень господарських судів не віднесено з`ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи. Примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "адресат вибув", "адресат відсутній" і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.06.2018 у справі № 910/17797/17.

За даних обставин, суд дійшов висновку, що повернення судового рішення із проставленням у поштовому повідомленні відмітки "відсутній за адресою", є підтвердженням відсутності особи - адресата за адресою, а отже, день проставлення такої відмітки в поштовому повідомленні слід вважати днем вручення судового рішення в порядку п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України.

Шляхом опублікування оголошення на офіційному вебсайті Судової влади України, вебсторінці господарського суду Полтавської області в розділі "Новини" https://pl.arbitr.gov.ua/ суд повідомив сторони про відкладення підготовчого засідання в цій справі до 23.03.2023 о 10:30 год., зазначивши, що явка представників учасників справи є обов`язковою.

Також ухвала Господарського суду Полтавської області від 02.03.2023 надсилалась на електронну адресу позивача (ІНФОРМАЦІЯ_1), зазначену ним в позовній заяві (супровідний лист суду від 03.03.2023).

Представник позивача в судове засідання 23.03.2023 не з`явився, причин неявки не повідомив.

Розглянувши матеріали справи суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ГПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

За приписами п. 2 ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, і разом з тим учасники справи зобов`язані з`явитися за викликом суду в судове засідання, якщо їх явка визнана обов`язковою.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 ГПК України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 46 ГПК України, сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, сторони (позивачі та відповідачі) також мають ще коло прав і обов`язків, передбачених ст. 46 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ГПК України, суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 ГПК України, в разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 185 ГПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України, суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

За наведеного, обов`язковими умовами для застосування передбачених ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.

Отже, правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

У разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, приписами ст.ст. 202, 226 ГПК України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності.

При цьому, у разі подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення перешкоджає розгляду справи, суд відповідно до вимог ст.ст. 120, 121 ГПК України може визнати явку позивача обов`язковою та викликати його у судове засідання.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Отже, у випадку якщо позивач має намір взяти участь у судовому засіданні, однак не має можливості взяти участь у першому засіданні, він має повідомити суд про причини неявки і у випадку визнання таких причин поважними, суд може відкласти розгляд справи.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.06.2020 в справі № 910/16978/19.

Як зазначалось вище, ухвала Господарського суду Полтавської області від 02.03.2023 про відкладення підготовчого засідання на 23.03.2023 о 10-30 год. направлялась позивачу на поштову та електронну адреси, вказані ним в позовній заяві. Як вбачається з поштового повідомлення 116 від 03.03.2023, зазначена ухвала вручена представнику позивача 10.03.2023.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 30 листопада 2022 року у справі 759/14068/19, якщо учасник надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом.

Суд встановив, що позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, явка в судове засідання позивача була визнана обов`язковою (п. 5 ухвали від 02.03.2023), однак позивач в особі його повноважного представника у судове засідання, призначене на 23.03.2023 о 10-30 год., не з`явився. При цьому позивач не повідомив суд про причини своєї неявки в суд, а також не подав заяви про розгляд справи за його відсутності, тому суд дійшов висновку про наявність підстав, передбачених ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України, для залишення позову без розгляду.

Частиною 4 ст. 236 ГПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

ЄСПЛ у рішенні від 07 листопада 2017 року у справі "Sukhanov and Others v. Russia" (заяви №№ 56251/12, 23302/13, 53116/15) дійшов висновку, що присутність у судовому засіданні є правом, але не обов`язком позивача.

Водночас у цьому випадку саме позивачем не дотримано порядку, передбаченого нормами ст.ст. 202, 226 ГПК України, лише за умов дотримання якого можливе виникнення у позивача права на розгляд справи за його відсутності.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі "Станков проти Болгарії" від 12 липня 2007 року).

Отже, залишення позовної заяви без розгляду через неявку позивача у судове засідання у разі ненадання ним заяви про розгляд справи за його відсутності не призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.02.2021 в справі № 917/692/20.

При цьому суд роз`яснює, що після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, позивач має право звернутися до суду повторно (частина четверта статті 226 ГПК України).

Керуючись ст.ст. 202 (ч. 4), 226 (п. 4 ч. 1), 234, ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавська горілчана компанія" до Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Полтавській і Сумській областях про зобов`язання вчинити дії - залишити без розгляду.

2. Ухвалу надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення (у разі неявки всіх учасників справи - з моменту її підписання суддею (суддями) та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з моменту складення повного тексту ухвали (ст.ст.235,255-256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Пушко І.І.