ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
"15" березня 2023 р. Справа №914/684/20
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Желік М.Б.
суддів Орищин Г.В.
Галушко Н.А.
за участю секретаря судового засідання Гуньки О.П.
розглядаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 б/н від 30.01.2023 (вх.ЗАГС. №01-05/324/23 від 01.02.2023)
на ухвалу Господарського суду Львівської області від 11.01.2023 (суддя Чорній Л.З., повний текст складено 18.01.2023), постановлену за результатами
заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Топенерго» арбітражного керуючого Плесканки О.В.
про покладення субсидіарної відповідальності на керівників та засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Топенерго» у зв`язку з доведенням підприємства до банкрутства
- ТзОВ «Управляюча компанія «Фарм Інвест», м.Львів
у справі за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Конкорд Факторинг», м.Київ

за участю представників:
від апелянта: Скринник А.В. адвокат (в режимі відеоконференції)
ліквідатор: Плесканка О.В. арбітражний керуючий
від інших учасників: не з`явилися
Учасникам процесу роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.ст. 35, 42, 46, Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснюється технічними засобами.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 11.01.2023 у справі №914/684/20 заяву ліквідатора ТзОВ «Топенерго» арбітражного керуючого Плесканки О.В. від 15.06.2022 за вх. №2544/21 задоволено частково, покладено субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями ТзОВ «Топенерго» на суму 170 304 751,28 грн на ОСОБА_1 , стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Топенерго» 170 304 751,28 грн субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника, відмовлено у задоволенні заяви ліквідатора ТзОВ «Топенерго» арбітражного керуючого Плесканки О.В. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на ТзОВ «Управляюча компанія «Фарм Інвест».
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 звернулась до Західного апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 11.01.2023 в частині, якою задоволена заява ліквідатора ТзОВ «Топенерго» арбітражного керуючого Плесканки О.В. від 15.06.2022 за №2544/21, відмовити в повному обсязі у задоволенні заяви ТзОВ «Топенерго» арбітражного керуючого Плесканки О.В. від 15.06.2022 за №2544/21 про покладення субсидіарної відповідальності на керівника та засновників боржника ТзОВ «Топенерго» у зв`язку із доведенням підприємства до банкрутства.
Разом з апеляційною скаргою апелянт заявила клопотання про призначення судової експертизи у справі та про витребування письмових доказів.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.02.2023 справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: Желік М.Б. - головуючий суддя, члени колегії судді Орищин Г.В., Галушко Н.А.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 21.02.2023 (після усунення скаржником недоліків апеляційної скарги) відкрито апеляційне провадження, встановлено учасникам справи строк для надання відзиву до 13.03.2023, призначено розгляд справи на 15.03.2023.
13.03.2023 на адресу суду надійшов відзив арбітражного керуючого Плесканки О.В. на апеляційну скаргу, в якому ліквідатор просив залишити оскаржену ухвалу без змін.
14.03.2023 від ОСОБА_1 надійшла заява, у якій скаржниця повідомляє, що 14.03.2023 звернулась до Господарського суду Львівської області із заявою про виправлення описки в оскарженій ухвалі, а саме щодо помилкового зазначення у найменуванні боржника «Приватне підприємство «Топенерго» замість правильного «Товариство з обмеженою діяльністю «Топенерго», та просить вирішити питання про передачу матеріалів справи до суду першої інстанції для розгляду цієї заяви.
В судовому засіданні 15.03.2023 представник ОСОБА_1 підтримала заяву про передачу справи до суду першої інстанції для розгляду заяви про виправлення описки в оскарженій ухвалі, зазначила, що розгляд справи в апеляційному провадженні є неможливим до виправлення судом першої інстанції описки в оскарженій ухвалі.
Колегія суддів, порадившись на місці, ухвалила відмовити у задоволенні заяви про направлення матеріалів справи до суду першої інстанції для розгляду заяви про виправлення описки в оскарженій ухвалі з огляду на те, що описки в судових рішеннях мають характер технічних помилок та не впливають на зміст рішення, а відтак не перешкоджають апеляційному перегляду справи. Окрім того, Господарський процесуальний кодекс України не передбачає процесуальної можливості направлення матеріалів справи до суду першої інстанції після відкриття апеляційного провадження з метою розгляду заяви про виправлення описки. Слід теж врахувати, що з такою заявою апелянт звернулась до суду першої інстанції лише 14.03.2023, будучи обізнаною зі змістом оскаржуваної ухвали щонайменше з 30.01.2023 (дати подання апеляційної скарги).
Також в судовому засіданні представник апелянта підтримала подані разом з апеляційною скаргою клопотання про призначення судової експертизи у справі та витребування доказів з підстав, наведених у клопотаннях.
Ліквідатор заперечив проти задоволення вказаних клопотань, зазначив, що не вбачає підстав для призначення експертизи у справі, суд першої інстанції правомірно відмовив в задоволенні аналогічного клопотання. Щодо клопотання про витребування доказів зазначив, що суд першої інстанції вжив усіх заходів для отримання витребовуваних доказів.
Колегія суддів апеляційної інстанції, розглянувши клопотання ОСОБА_1 про призначення судової експертизи, дійшла висновку про відмову в задоволенні вказаного клопотання з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.
Відповідно до ч.2 ст.98 ГПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.
Таким чином, предметом висновку експерта не можуть бути питання права, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду, а судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто, у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.
Як вбачається із заявленого клопотання, апелянт просить поставити на вирішення експерта наступні питання:
1) Чи вбачається з матеріалів справи №914/684/20 ознаки доведення до банкрутства?;
3) Чи є в діях ОСОБА_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ознаки вчинення дій доведення до банкрутства підприємства?;
При цьому, обґрунтовуючи заявлене клопотання, апелянт зазначає лише те, що для вирішення питання про стягнення з керівника та засновника банкрута грошових коштів в порядку ч.2 ст.61 КУзПБ необхідні спеціальні знання.
Слід зазначити, що предметом апеляційного оскарження є ухвала, постановлена за результатами розгляду заяви ліквідатора про покладення на засновників банкрута субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства
Так, відповідно до ч.2 ст.61 КУзПБ під час здійснення своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства.
При цьому, виявлення наявності ознак доведення до банкрутства юридичної особи боржника покладено на ліквідатора банкрута, що пов`язано з виконанням ним своїх повноважень. Зокрема, детальний аналіз фінансового становища банкрута у поєднанні з дослідженням підстав виникнення заборгованості боржника перед кредиторами у справі про банкрутство дає змогу ліквідатору виявити наявність чи відсутність таких ознак у діях засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника, та наявність чи відсутність вини суб`єктів субсидіарної відповідальності.
Господарський суд, розглядаючи спір про покладення субсидіарної відповідальності на керівника та/або засновників банкрута, на підставі оцінки поданих доказів досліджує наявність чи відсутність елементів складу правопорушення, що передбачене в ч.2 ст.61 КУзПБ, а саме об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.
Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що питання №1-3 (чи вбачається з матеріалів справи наявність ознак доведення до банкрутства, чи відповідає звіт за результатами проведення аналізу фінансово-господарської діяльності боржника обставинам його господарської діяльності боржника, чи є в діях ОСОБА_1 ознаки вчинення дій доведення до банкрутства підприємства), які заявниця просить поставити на вирішення експерта, у спорах про покладення субсидіарної відповідальності на керівника та/або засновників банкрута за своїм змістом є питаннями саме щодо тих обставин, які належить встановити господарському суду за на підставі поданих учасниками справи доказів відповідно до його компетенції.
Питання №4, яке стосується встановлення конкретних осіб, дії яких можливо призвели до банкрутства боржника (керівників, засновників) із вказівкою періоду вчинення таких дій, відноситься до компетенції ліквідатора у справі про банкрутство, який при зверненні із відповідно заявою до суду має визначити відповідача чи відповідачів (третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства).
Таким чином, відсутня дійсна необхідність у призначенні судової експертизи, а встановлення обставин спору, із врахуванням принципів змагальності та диспозитивності господарського судочинства, в цьому випадку не потребує застосування спеціальних знань у сфері іншій, ніж право.
Окрім того, апелянт звернулась до суду з клопотанням про витребування письмових доказів, а саме договору застави майнових прав №0702/01/S-1 від 02.07.2012 та додаткових договорів про внесення змін та доповнень до нього.
Обґрунтовуючи заявлене клопотання, апелянт вказує, що одним з доводів апеляційної скарги є те, що вимоги ініціюючого кредитора ТзОВ «ФК «Конкорд Факторинг» у справі про банкрутство ТзОВ «Топенерго» є забезпеченими. Зокрема, відповідно до змісту заяви ТзОВ «ФК «Конкорд Факторинг» про відкриття провадження у справі про банкрутство, грошові вимоги до ТзОВ «Топенерго» виникли на підставі договору №44-debtХ_8688 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 28.02.2019, укладеного між ПАТ «Комерційний банк «Актив-Банк» (банк) та ТзОВ «ФК «Конкорд Факторинг» (новий кредитор). Між банком та новим кредитором складено акт приймання-передавання матеріалів кредитної справи по кредитному договору №0702/01 від 02.07.2012, згідно з яким банк передав, а новий кредитор прийняв документи щодо права вимоги до боржника за кредитним договором №0702/01 від 02.07.2012. Згідно з додатком №1 до договору №44-debtХ_8688 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 28.02.2019 під назвою «Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються до боржників за такими договорами», серед таких договорів, укладених за участю боржника ТзОВ «Топенерго», зазначені і наступні (пункти 295-299 реєстру): договір застави майнових прав №0702/01/S-1 від 02.07.2012; додатковий договір про внесення змін та доповнень від 24.12.2012 до договору застави майнових прав №0702/01/S-1 від 02.07.2012; додатковий договір про внесення змін та доповнень від 11.04.2013 до договору застави майнових прав №0702/01/S-1 від 02.07.2012; додатковий договір про внесення змін та доповнень від 26.06.2013 до договору застави майнових прав №0702/01/S-1 від 02.07.2012; додатковий договір про внесення змін та доповнень від 27.09.2013 до договору застави майнових прав №0702/01/S-1 від 02.07.2012.
Апелянт вважає, що витребування та дослідження під час розгляду справи договору застави майнових прав та додаткових договорів до нього є необхідним для виявлення заставлених перед кредитором майнових прав, встановлення наявності/відсутності складу правопорушення, за вчинення якого керівник боржника та інші особи можуть бути притягнуті до субсидіарної відповідальності у разі відсутності майна боржника, що має істотне значення для вирішення заяви ліквідатора про покладення на ОСОБА_1 субсидіарної відповідальності та встановлення законності ухвали Господарського суду Львівської області від 11.01.2023.
Також у клопотанні повідомлено, що представник апелянта надсилала до ТзОВ «ФК «Конкорд Факторинг» адвокатський запит №01/6 від 01.06.2022 з проханням надати копії перелічених договорів, однак, кредитор такий запит проігнорував. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 13.07.2022 задоволено клопотання адвоката Скринник А.В. про витребування таких письмових доказів, проте кредитор проігнорував вимоги ухвал суду від 13.07.2022, від 24.08.2022, 14.09.2022, 19.10.2022, 18.11.2022 та 30.11.2022 та не надав витребовувані докази. Водночас, суд першої інстанції не вжив необхідних процесуальних заходів з метою витребування письмових доказів в ТзОВ «ФК «Конкорд Факторинг».
Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що згідно із ч.1 ст.81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом.
Із врахуванням наведеного апелянтом обґрунтування, а також зважаючи на те, що для об`єктивного встановлення обставин справи необхідним є дослідження договору застави майнових прав та додаткових договорів до нього, які відносяться до документів кредитної справи за кредитним договором №0702/01 від 02.07.2012, укладеним між ПАТ «Актив-Банк» (правонаступником якого є ТзОВ «ФК «Конкорд Факторинг») та ТзОВ «Топенерго», колегія суддів ухвалила задоволити клопотання ОСОБА_1 (вх.01-05/722/23 від 01.02.2023) про витребування письмових доказів.
Відповідно до ч.6, ч.8 ст.81 ГПК України передбачено, що будь-яка особа, в якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду; особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.
Враховуючи наведене, взявши до уваги закріплений у п.10 ч.3 ст.2 ГПК України принцип розумності строків розгляду справи судом, колегія суддів апеляційної інстанції ухвалила відкласти розгляд справи з метою об`єктивного та всебічного дослідження усіх обставин, що мають значення для вирішення справи.
Керуючись статтями 81, 99, 216, 234, Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд
У Х В А Л И В :
1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 (вх.01-05/327/23 від 01.02.2023) про призначення судової експертизи у справі відмовити.
2. Клопотання ОСОБА_1 (вх.01-05/722/23 від 01.02.2023) про витребування письмових доказів задоволити.
4. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Конкорд Факторинг» строк для подання вказаного доказу - протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.
5. Відкласти розгляд справи на 26.04.2023 року. о 10год.00хв. Засідання відбудеться у приміщенні Західного апеляційного господарського суду за адресою: м.Львів, вул.Личаківська, 81.
6. Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя Желік М.Б.
суддя Орищин Г.В.
суддя Галушко Н.А.