ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.03.2023м. СумиСправа № 5021/2509/2011 (920/47/23)
Господарський суд Сумської області у складі головуючого судді Яковенка В.В., за участю секретаря судового засідання Балицького В.В.., розглянувши матеріали справи № 5021/2509/2011( 920/47/23)

за позовом: Публічного акціонерного товариства Сумихімпром (вул. Харківська, п/в 12, м. Суми, 40003, )

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Шевкуна Євгенія Сергійовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 225554 грн 49 коп.

представники сторін:

позивача Смоловий А.В.;

відповідача Гурнак С.О.

ВСТАНОВИВ:

18.01.2023 позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача 225554 грн 49 коп. з яких: 168563 грн 86 коп. основного боргу, 38471 грн 33 коп. пені, 15895 грн 11 коп. інфляційних втрат, 2624 грн 19 коп. 3% річних, які нараховані на підставі Договору оренди нерухомого майна № 15-1672, укладеного між ПАТ Сумихімпром та ФОП Шевкун Є.С. 01.03.2015 та просить стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.01.2023 справу призначено судді Жерьобкіній Є.А.

Ухвалою від 20.01.2023 суд постановив матеріали позовної заяви (вх. № 209 від 18.01.2023) (справа №920/47/23) передати на розгляд Господарського суду Сумської області в межах справи №5021/2509/2011 про банкрутство Публічного акціонерного товариства Сумихімпром.

Ухвалою від 23.01.2023 суд відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 02.03.2023.

10.02.2023 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позову у зв`язку з його необґрунтованістю та безпідставністю, зазначивши про те, що у зв`язку з введенням воєнного стану, відповідач вимушений був оголосити простій та зупинити роботу кафе, про що повідомив позивача, проте останній не вчинив жодних дій щодо припинення договору оренди чи фіксації даної обставини, а продовжив здійснювати нарахування по орендній платі. Відповідач вважає, що має бути звільнений від сплати орендної плати відповідно до ч. 6 ст. 762 ЦК України у зв`язку з настанням форс-мажорних обставин, що унеможливило використання ним орендованого приміщення за визначеним в договорі цільовим призначенням.

20.02.2023 представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій просить суд закрити провадження у справі в частині стягнення заборгованості за договором оренди нерухомого майна у розмірі 10762,80 грн у зв`язку з відсутністю предмета спору, задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, зазначивши про те, що відповідач, посилаючись на обставини форс-мажору як на підставу звільнення від відповідальності за неналежне виконання умов договору, не надає належного підтвердження настання цих обставин, як це вимагається законодавством.

Через загрозу безпеці учасників справи, у зв`язку з тим, що з 11:35 у Сумській області була оголошена повітряна тривога (повідомлення Telegram каналу, що інформує про повітряну тривогу Тривога. Сумська область), судове засідання у справі 02.03.2023 не відбулось, про що складено акт суду від 02.03.2023.

Ухвалою від 02.03.2023 суд постановив призначити розгляд справи по суті в судове засідання на 16.03.2023.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі (ч. 1 ст. 252 ГПК).

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться (ч. 8 ст. 252 ГПК).

Відповідно до ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін на підставі наявних в справі матеріалів.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані суду докази, суд дійшов висновку про задоволення позову враховуючи наступне.

01.03.2015 між ПАТ «Сумихімпром» (позивач - орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Шевкуном Євгенієм Сергійовичем (відповідач - орендар) укладено договір оренди нерухомого майна № 15-1672, відповідно до умов якого орендодавець передає орендареві у строкове платне користування, а орендар приймає у строкове платне користування нерухоме майно згідно з пунктом 1.2 договору (далі об`єкт оренди) та зобов`язується сплачувати орендодавцеві орендну плату.

15.05.2015 ПАТ «Сумихімпром» передало Фізичній особі-підприємцю Шевкуну Євгенію Сергійовичу нежитлові приміщення в адміністративній будівлі підсобного господарства ПАТ «Сумихімпром», інвентарний номер 000400242, що знаходиться за адресою: с Бездрик, вул. Комсомольська, 27/1, що підтверджується актом приймання-передачі майна в оренду від 15.05.2015.

Додатковою угодою № 1 від 27.04.2017 сторонами внесено зміни до п. 1.2, 1.2.1. договору та викладено у наступній редакції: « 1.1. Об`єкт оренди являє собою нежитлові приміщення в будівлі контори підсобного господарства ПАТ «Сумихімпром», інвентарний номер 019071679». « 1.2.1. Адреса: с. Бедзрик, вул. Миру, 27/1».

У відповідності до п. 8.2 договору договір вважається укладеним та набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 01 лютого 2018 року, а в частині виконання зобов`язання за цим договором до повного виконання.

У відповідності до п. 8.4 договору зміни до цього Договору оформляються відповідною додатковою угодою, що набирає чинності з моменту її підписання Сторонами та скріплення печатками Сторін.

Додатковими угодами № 3 від 31.01.2018, № 4 від 31.01.2019, № 6 від 31.01.2020, № 8 від 29.01.2021, № 10 від 31.01.2022 вносились зміни до п. 8.2 договору щодо строку його дії. Станом на дату подання даної позовної заяви договір є чинним - строк дії до 01.02.2023.

У відповідності до п. 3.1 договору орендна плата за перший (базовий) місяць оренди нараховується з березня 2015 року та визначається на підставі наказу ПАТ «Сумихімпром» № 316 від 01.10.2014, та становить 6 743,07 грн, в т.ч. ПДВ - 1 123,85 грн.

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на встановлений індекс інфляції за попередній місяць.

Якщо офіційно встановлений індекс інфляції менше 1 (одиниці) то орендна плата залишається нарівні попереднього місяця, де індекс інфляції був більше 1 (одиниці).

Згідно з п. 3.6 договору орендар здійснює відшкодування витрат орендодавця з обслуговування орендованого майна:

- за водопостачання та водовідведення згідно приладу обліку;

- за електропостачання згідно приладу обліку;

- обслуговування прибудинкової території складає - 803,28 грн з ПДВ на місяць;

- інші витрати, що не входять до складу орендної плати.

Додатковою угодою № 8 від 28.01.2021 пункт 3.6 викладено у наступній редакції:

« 3.6. Орендар здійснює відшкодування витрат Орендодавця з обслуговування Орендованого майна, згідно рахунку:

- за електропостачання - згідно приладу обліку;

- за обслуговування прибудинкової території - 803,28 грн, у тому числі ПДВ -133,88 грн на місяць.

Оплата вищевказаних витрат проводиться щомісячно разом з оплатою оренди в термін, передбачений абз. 4 п. 3.6.1 цього Договору».

Додатковою угодою № 2 від 29.12.2017 сторонами внесено зміни до п. 3.6.1. Договору та викладено у наступній редакції:

« 3.6.1. Акти здачі - прийняття робіт (надання послуг), рахунку на сплату орендної плати та на відшкодування витрат, Орендар (представник Орендаря) отримує особисто в службі з соціальних питань ПАТ в строк до 10 числа наступного за звітним місяцем, в разі не отримання Орендарем (представником Орендаря) вищевказані документи, Орендодавець направляє їх поштою з описом вкладення, не пізніше 11 числа наступного за звітним місяцем.

Орендар протягом 15 робочих днів з моменту одержання Актів приймання-передачі наданих послуг (з орендних відносин та відшкодування витрат) зобов`язаний відправити Орендодавцю підписані дані Акти або мотивовану відмову в їх підписанні.

У разі не направлення Орендарем протягом 15 робочих днів Актів приймання-передачі наданих послуг або мотивованої відмови в їх підписанні. Послуги вважаються наданими, а Акти підписаними.

Орендна плата повинна сплачуватися в грошовій формі не пізніше 20-го числа поточного місяця за попередній місяць, шляхом банківського переказу на поточний рахунок Орендодавця на підставі рахунку та акту здачі - прийняття робіт (надання послуг)».

Таким чином, підставою для сплати орендної плати та відшкодування витрат з обслуговування Орендованого майна є відповідні рахунки на оплату та акти приймання-передачі наданих послуг, спосіб отримання та порядок підписання яких узгоджено Сторонами у п. 3.6.1 договору. При цьому орендна плата та відшкодування витрат здійснюється в один і той же строк (до 20 числа місяця, наступного за звітним).

Як зазначає позивач, протягом дії договору відповідач систематично порушував строки сплати орендної плати за користування об`єктом оренди.

Факт отримання рахунків на оплату послуг з оренди та відшкодування витрат, а також актів здачі-прийняття робіт (наданих послуг) за січень 2022, квітень 2022, травень 2022, липень 2022, серпень 2022 року, підтверджується особистим підписом відповідача, що міститься на цих рахунках, які долучені до матеріалів справи, а отримання рахунків на оплату послуг з оренди та відшкодування витрат, а також актів здачі-прийняття робіт (наданих послуг) за січень 2022, лютий 2022, березень 2022, червень 2022, серпень 2022, вересень 2022, жовтень 2022 року, підтверджуються копіями повідомлень про вручення поштових відправлень № 228, № 986, № 840, № 610, № 923, №382.

Рахунки та акти здачі-прийняття робіт (наданих послуг) для оплати оренди приміщення за листопад 2022 року направлені відповідачу 15.12.2022, що підтверджується копією поштового відправлення № 152 та опису вкладення до нього. Вказане поштове відправлення вручено відповідачу 19.12.2022, що підтверджується інформацією з офіційного вебсайту ПАТ «Укрпошта».

Як вбачається з розрахунку позивача, станом на 01.01.2022 заборгованість відповідача зі сплати орендної плати у попередніх періодах складала 39 304,15 грн. Крім цього, у період з 01.01.2022 по 30.11.2022 загальна сума орендних платежів складала 189 606, 19 грн., у тому числі:

- 15 400,72 грн за січень 2022 (граничний термін оплати до 20.02.2022);

- 15 400,72 грн за лютий 2022 (граничний термін оплати до 20.03.2022);

- 15 400,72 грн за березень 2022 (граничний термін оплати до 20.04.2022);

- 15 400,72 грн за квітень 2022 (граничний термін оплати до 20.05.2022);

- 16 933,44 грн за травень 2022 (граничний термін оплати до 20.06.2022);

- 19 201,82 грн за червень 2022 (граничний термін оплати до 20.07.2022);

- 17 942,21 грн за липень 2022 (граничний термін оплати до 20.08.2022);

- 18 062,18 грн за серпень 2022 (граничний термін оплати до 20.09.2022);

- 18 252,04 грн за вересень 2022 (граничний термін оплати до 20.10.2022);

- 18 583,56 грн за жовтень 2022 (граничний термін оплати до 20.11.2022);

- 19 028,06 грн за листопад 2022 (граничний термін оплати до 20.12.2022).

Додатковою угодою № 11 від 27.07.2022 сторонами досягнуто згоди про коригування розміру орендної плати на період з 24.02.2022 по 31.03.2022 включно у наступному порядку:

за період з 24.02.2022 по 28.02.2022 15590,48 грн (розмір орендної плати та відшкодування витрата місяць з ПДВ), 2116,87 грн (розмір орендної плати, без врахування земельного податку з ПДВ, що підлягає коригуванню, 13473,61 грн (розмір орендної плати, в т.ч. ПДВ, що підлягає сплаті орендарем;

за період з 01.03.2022 по 31.03.2022 - 15827,06 грн (розмір орендної плати та відшкодування витрата місяць з ПДВ), 12044,14 грн (розмір орендної плати, без врахування земельного податку з ПДВ, що підлягає коригуванню, 3782,92 грн (розмір орендної плати, в т.ч. ПДВ, що підлягає сплаті орендарем;

Отже, з розрахунку позивача, загальна вартість наданих послуг з оренди у період з 01.01.2022 по 20.12.2022 (з урахуванням заборгованості відповідача станом на 01.01.2022 та коригування розміру орендної плати) становить 214 749,33 грн.

На виконання умов договору відповідач частково здійснював сплату орендних платежів у наступному порядку:

- 12.01.2022 на суму 9 900,92 грн (платіжне доручення № 181 від 12.01.2022);

- 02.02.2022 на суму 15 198,49 грн (платіжне доручення № 0264 від 02.02.2022);

- 02.02.2022 на суму 15 313,66 грн. (платіжне доручення № 0265 від 02.02.2022).

- 29.09.2022 на суму 17942, 21 грн (платіжне доручення № 0330 від 29.09.2022).

Загальна сума орендної плати, як зазначає позивач, сплачена відповідачем у період з 01.01.2022 по 20.12.2022 року становить 58355,28 грн. Інших платежів, спрямованих на погашення заборгованості з орендної плати відповідач протягом періоду з 01.01.2022 по 20.12.2022 не здійснював.

Таким чином, станом на 20.12.2022 заборгованість відповідача зі сплати орендної плати становить 156394,05 грн.

Окрім заборгованості зі сплати орендної плати, протягом дії договору відповідач систематично порушував строки відшкодування витрат з обслуговування орендованого майна.

Так, станом на 01.01.2022, відповідно до розрахунку позивача, відповідач мав заборгованість з відшкодування витрат позивача (орендодавця) в сумі 16424,98 грн. Крім цього, у період з 01.01.2022 по 20.12.2022 загальна сума відшкодування витрат позивача (орендодавця) становила 44 001,11 грн, у тому числі:

- 6 477,73 грн за січень 2022 року (граничний термін оплати до 20.02.2022);

- 6 262,91 грн за лютий 2022 року (граничний термін оплати до 20.03.2022);

- 100,94 грн за березень 2022 року (граничний термін оплати до 20.04.2022);

- 1 199,74 грн за квітень 2022 року (граничний термін оплати до 20.05.2022);

- 2 140,32 грн за травень 2022 року (граничний термін оплати до 20.06.2022);

- 3 160,69 грн за червень 2022 року (граничний термін оплати до 20.07.2022);

- 5 156,40 грн за липень 2022 року (граничний термін оплати до 20.08.2022);

- 5 762,80 грн за серпень 2022 року (граничний термін оплати до 20.09.2022);

- 4 454,52 грн за вересень 2022 року (граничний термін оплати до 20.10.2022);

- 4 589,14 грн за жовтень 2022 року (граничний термін оплати до 20.11.2022);

- 4 695,92 грн за листопад 2022 року (граничний термін оплати до 20.12.2022).

Отже, загальна сума витрат на обслуговування об`єкта оренди у період з 01.01.2022 по 20.12.2022 (з урахуванням заборгованості відповідача станом на 01.01.2022) становить 60 426,09 грн.

На виконання умов договору відповідач частково сплачував грошові кошти у якості відшкодування за обслуговування об`єкта оренди у наступному порядку:

18.01.2022 на суму 3 666,12 грн (платіжне доручення № 183 від 18.01.2022);

03.02.2022 на суму 11 649,97 грн (платіжне доручення № 0266 від 03.02.2022);

05.09.2022 на суму 6 477,73 грн (платіжне доручення № 0329 від 05.09.2022);

29.09.2022 на суму 6 262,91 грн (платіжне доручення № 0348 від 29.09.2022);

01.11.2022 на суму 3 160,69 грн (платіжне доручення № 0370 від 01.11.2022);

01.11.2022 на суму 3 427,94 грн (платіжне доручення № 0369 від 01.11.2022);

11.11.2022 на суму 5 156,40 грн (платіжне доручення № 0377 від 11.11.2022);

12.12.2022 на суму 4 000,00 грн (платіжне доручення № 0402 від 12.12.2022).

Загальна сума оплат, здійснених відповідачем у період з 01.01.2022 по 12.12.2022 в рахунок погашення заборгованості з відшкодування витрат на обслуговування об`єкта оренди становить 48 256,28 грн. Інших аналогічних платежів у вказаний строк відповідач не здійснював.

Таким чином, станом на 20.12.2022 заборгованість відповідача зі сплати відшкодування на обслуговування об`єкта оренди становить 12 169,81 грн.

Ураховуючи викладене, станом на 20.12.2022 загальна заборгованість відповідача зі сплати орендної плати та відшкодування за обслуговування об`єкта оренди за договором становила 168 563,86 грн.

Відповідач проти задоволення позову заперечує. В обґрунтування підстав заперечень проти позову відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає про наявність форс-мажорних обставин, зокрема, введенням в Україні 24.02.2022 воєнного стану.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків тє договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ч. 1 ст. 759 ЦКУкраїни).

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (частини 1,2,5 ст. 762 ЦК України).

Розмір орендної плати за користування майном та порядок розрахунків встановлено сторонами в розділі 3 договору оренди нерухомого майна.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 ГК України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Відтак вимога щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості зі сплати орендної плати та відшкодування витрат з обслуговування об`єкта оренди заявлена правомірно.

З урахуванням здійснених відповідачем часткових оплат позивач просить закрити провадження у справі в частині стягнення заборгованості за договором оренди нерухомого майна в розмірі 10762,80 грн у зв`язку з відсутністю предмета спору, посилаючись на платіжні інструкції № 0430 від 29.12.2022 та № 0466 від 27.01.2023.

Дослідивши матеріали справи, судом установлено, що позивачем під час розрахунку було враховано факт оплати відповідачем відшкодування витрат на обслуговування об`єкта оренди на суму 5 000,00 грн згідно за платіжною інструкцією № 0430 від 29.12.2022.

Оплата цієї суми була здійснена відповідачем до звернення позивача з позовом до суду: згідно з реєстраційною позначкою (штампом) позовна заява надійшла до суду 18.01.2023, тоді як погашення вказаної заборгованості у розмірі 5000,00 грн мало місце 29 грудня 2022 року.

Наведене свідчить, що предмет спору в частині стягнення заборгованості з відшкодування на обслуговування об`єкта оренди у розмірі 5000,00 грн припинив існування до звернення позивача з позовом до суду. Це не було враховано позивачем при подачі позову, адже оплата 5000,00 згідно платіжної інструкції № 0430 від 29.12.2022 не була відображена у відповідних розрахунках позивача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що в частині стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 5000,00 грн підстави для задоволення позову відсутні.

Як вже зазначалося вище, частина вказаної заборгованості у розмірі 5762,80 грн була сплачена відповідачем 27.01.2023 (тобто після відкриття провадження у справі № 5021/2509/2011(920/47/23), що підтверджується платіжною інструкцією № 0466 від 27.01.2023.

За вказаних обставин, ураховуючи, що під час розгляду справи в суді було встановлено про часткову оплату відповідачем суми основного боргу у розмірі 5762,80 грн після відкриття провадження у справі, провадження у справі в цій частині стягнення суми основного боргу необхідно закрити за відсутністю предмету спору відповідно до п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України.

У відповідності до пунктів 6.1, 6.2 договору сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання обов`язків за цим договором, якщо це є наслідком обставин не переробної сили (форс-мажору) наприклад: стихійні лиха, військові дії, страйки, масові безладдя, дії органів державної влади, що роблять неможливим виконання договору, будь-які інші обставини поза розумним контролем сторін, що перешкоджають виконанню договору. Термін виконання обов`язків за цим договором продовжується на час дії вищевказаних обставин не переробної сили при умові, що сторона, для котрої наступив форс-мажор, впродовж трьох днів з моменту настання даних обставин повідомила іншу сторону про настання форс-мажорних обставин.

Позицію відповідача, яка викладена у відзиві на позовну заяву, суд оцінює критично та не може покласти в основу цього рішення, зважаючи на наступне.

Свою позицію відповідач обґрунтовує настанням форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), посилаючись як на документ що підтверджує їх настання - оприлюднений лист Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, яким повідомлено, що військова агресія російської федерації проти України є форс-мажорною обставиною (обставиною непереборної сили).

Проте зазначений лист говорить, що введення воєнного стану на території Україні є форс-мажором та є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договору, але тільки в тому випадку, якщо саме ця обставина стала підставою для невиконання договірних зобов`язань. Тобто необхідно довести зв`язок між невиконанням зобов`язань та воєнними діями в Україні.

Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) визначено в Законі України Про торгово-промислові палати в Україні та деталізовано в розділі 6 регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням президії ТПП України від 13 липня 2014 року № 40(3) (з наступними змінами).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 Закону України Про торгово-промислові палати в Україні засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) здійснюється сертифікатом про такі обставини.

За умовами п. 6.2 регламенту форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за заявою зацікавленої особи щодо кожного окремого договору, контракту, угоди тощо, а також податкових та інших зобов`язань/обов`язків, виконання яких настало згідно з законодавчим чи іншим нормативним актом або може настати найближчим часом і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

У сертифікаті про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) вказуються дані заявника, сторони за договором (контрактом, угодою тощо), дата його укладення, зобов`язання, що за ним настало чи настане найближчим часом для виконання, його обсяг, термін виконання, місце, час, період настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), які унеможливили його виконання, докази настання таких обставин (п. 6.12 регламенту).

Для того, щоб отримати сертифікат ТПП про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), слід довести причинно-наслідковий зв`язок між зобов`язаннями, які сторона не може виконати, та обставинами (їх результатом), на які сторона посилається як на підставу неможливості виконати зобов`язання.

Загальний офіційний лист ТПП України від 28 лютого 2022 року не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, контракту, угоди тощо, виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. Цей лист видано без дослідження наявності причинно-наслідкового зв`язку між військовою агресією російської федерації проти України та неможливістю виконання конкретного зобов`язання.

Верховний Суд у справі № 910/9258/20 наголошує: Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона повинна довести, що ці обставини були форс-мажорними саме для даного випадку виконання зобов`язання.

Окрім цього відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Статтею 218 ГК України унормовано, що суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Тому форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) звільняють лише від відповідальності за неналежне виконання зобов`язання, а не від самого зобов`язання.

Верховний суд у постанові від 16 липня 2019 року у справі № 917/1053/18, зазначив, що лише посилання сторони у справі на наявність обставин непереборної сили та надання підтверджуючих доказів не може вважатися безумовним доведенням відповідних обставин, яке не потребує оцінки суду. Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах доказів встановити, чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку.

Крім того всупереч положенню п. 6.2 договору відповідач не сповістив позивача впродовж трьох днів з моменту настання форс-мажорних обставин про їх настання та на засвідчення цього не надав відповідний сертифікат Сумської Торгово-промислової палати.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Згідно з п. 5.2. договору у випадку несвоєчасної сплати орендної плати, платежів по відшкодуванню витрат орендодавця з обслуговування об`єкта оренди, орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення з урахуванням індексу інфляції та 3% річних.

На підставі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді нарахування на суму боргу трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У судовому засіданні представниця відповідача заявила усне клопотання про зменшення розміру пені, мотивуючи тим, що відповідач не використовував кафе внаслідок військової агресії російської федерації проти України.

Надавши оцінку обставинам справи, суд констатує відсутність достатнього обсягу доказів на підтвердження обставин, які мають істотне значення та які можуть бути підставою для зменшення розміру пені.

Посилання відповідача на те, що останній не використовував частину об`єкту оренди внаслідок введення воєнного стану на території України, суд вважає необґрунтованими, оскільки відповідач мав можливість ініціювати внесення змін у договір (наприклад, щодо зменшення розміру орендованого приміщення за рахунок площі кафе, яка не використовується), розірвання договору тощо. Однак відповідач до позивача з відповідними пропозиціями не звертався, а лише повідомив про призупинення діяльності, що не впливає на чинність договору, просив не застосовувати штрафних санкцій та зменшити розмір орендної плати до закінчення дії воєнного стану.

Крім того суд дійшов висновку, що надані відповідачем докази не є свідченням існування обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), які звільняють сторін від відповідальності за невиконання умов договору.

Відповідно до розрахунку позивачем нараховано відповідачу пеню в сумі 38471,33 грн, інфляційні втрати в сумі 15895,11грн, 3% річних в сумі 2624,19 грн.

Перевіривши розрахунки позивача, суд дійшов висновку, що розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат позивачем здійснено у відповідності до вимог законодавства та договору.

Згідно зі ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Ураховуючи викладене, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню: основний борг у сумі 157801,06 грн, пеня у сумі 38471,33 грн, інфляційні втрати в сумі 15895,11 грн, 3% річних у сумі 2624,19 грн, а у вимогах про стягнення заборгованості в сумі 5000,00 грн суд відмовляє.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 1 частини 4 ст. 129 ГПК України визначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3308,21 грн судового збору.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 129, 233, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Шевкуна Євгенія Сергійовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства Сумихімпром (вул. Харківська, п/в 12, м. Суми, 40003, ) 157801 грн 06 коп. (сто п`ятдесят сім тисяч вісімсот одна гривня 06 копійок) основної заборгованості, 38471 грн 33 коп. (тридцять вісім тисяч чотириста сімдесят одна гривня 33 копійки) пені, 15895 грн 11 коп. (п`ятнадцять тисяч вісімсот дев`яносто п`ять гривень 11 копійок) інфляційних втрат, 2624 грн 19 коп. (дві тисячі шістсот двадцять чотири гривні 19 копійок) 3% річних, 3308 грн 21 коп. (три тисячі триста вісім гривень 21 копійка) судового збору.

3. Закрити провадження у справі в частині стягнення 5762 грн 80 коп.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 22.03.2023.

Згідно зі статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Суддя В.В. Яковенко