ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про розгляд заяви

"20" березня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/3474/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г., розглянувши заяву Приватного підприємства „АДЛЄР по справі №916/3474/19 від 24.02.2023р. вх. № ГСОО 2-236/23

За позовом: Приватного підприємства „АДЛЄР (10007, м. Житомир, вул. Авіаторів, буд. 9; )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „АГРО ТІМ (65005, м.Одеса, вул. Бугаївська, буд. 21, офіс 508/3; )

про стягнення 1070229,81 грн.

За участю:

від позивача (скаржника): Бонтлаб В.В., адвокат за довіреністю

від відповідача: не з`явився

від Другого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Південного МРУ Міністерства юстиції (м.Одеса): не з`явився

від Державного підприємства „Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу: не з`явився

Встановив: Рішенням господарського суду Одеської області від 11.03.2020р. позовну заяву Приватного підприємства „АДЛЄР задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю „АГРО ТІМ (65005, м.Одеса, вул. Бугаївська, буд. 21, офіс 508/3; ) на користь Приватного підприємства „АДЛЄР (10007, м.Житомир, вул. Авіаторів, буд. 9; ) заборгованість у розмірі 595568 (п`ятсот дев`яносто п`ять тисяч п`ятсот шістдесят вісім) грн. 48 коп., пеню у розмірі 97050 (дев`яносто сім тисяч п`ятдесят) грн. 95 коп., 30 % річних у розмірі 87443 (вісімдесят сім тисяч чотириста сорок три) грн. 16 коп., штраф у розмірі 274954 (двісті сімдесят чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят чотири) грн. 12 коп., інфляційні втрати у розмірі 10437 (десять тисяч чотириста тридцять сім) грн. 96 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 15981 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят одну) грн. 82 коп. В іншій частині позову відмовлено.

05.08.2020 р. на виконання вказаного рішення господарським судом Одеської області був виданий наказ про його примусове виконання щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „АГРО ТІМ на користь Приватного підприємства „АДЛЄР заборгованість у розмірі 595568 (п`ятсот дев`яносто п`ять тисяч п`ятсот шістдесят вісім) грн. 48 коп., пені у розмірі 97050 (дев`яносто сім тисяч п`ятдесят) грн. 95 коп., 30 % річних у розмірі 87443 (вісімдесят сім тисяч чотириста сорок три) грн. 16 коп., штрафу у розмірі 274954 (двісті сімдесят чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят чотири) грн. 12 коп., інфляційних втрат у розмірі 10437 (десять тисяч чотириста тридцять сім) грн. 96 коп. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 15981 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят одну) грн. 82 коп.

17.05.2021р. до господарського суду Одеської області від Приватного підприємства „АДЛЄР надійшла заява по справі №916/3474/19 про звернення стягнення на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю „АГРО ТІМ на підставі рішення господарського суду Одеської області від 19.10.2020р. у справі №916/1103/20 та рішення господарського суду Одеської області від 07.09.2020р. у справі №916/1180/20, котрі набрали законної сили.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.08.2021р., яка постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.10.2021р. залишена без змін, заяву Приватного підприємства „АДЛЄР по справі №916/3474/19 про звернення стягнення на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю „АГРО ТІМ на підставі рішення господарського суду Одеської області від 19.10.2020р. у справі №916/1103/20 та рішення господарського суду Одеської області від 07.09.2020р. у справі №916/1180/20, котрі набрали законної сили задоволено. Звернуто стягнення на грошові кошти у розмірі 1274086,62 грн., які належать Державному підприємству „Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу, в особі Одеської філії державного підприємства „Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу, яке має заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю „АГРО ТІМ, яка підтверджена рішенням Господарського суду Одеської області від 19 жовтня 2020 року у справі №916/1103/20, котре набрало законної сили, в рахунок задоволення вимог Приватного підприємства „АДЛЄР у виконавчому провадженні №62942587; звернуто стягнення на грошові кошти у розмірі 1574158,62 грн., які належать Державному підприємству „Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу, в особі Одеської філії державного підприємства „Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу, яке має заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю „АГРО ТІМ, яка підтверджена рішенням Господарського суду Одеської області від 07 вересня 2020 року у справі №916/1180/20, котре набрало законної сили, в рахунок задоволення вимог Приватного підприємства „АДЛЄР у виконавчому провадженні №62942587.

24.02.2023р. до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю „АГРО ТІМ надійшла заява про зміну способу і порядку виконання ухвали господарського суду Одеської області від 12.08.2021р. по справі №916/3474/19.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 27.02.2023р. прийнято до розгляду заяву Приватного підприємства „АДЛЄР від 24.02.2023р. вх. №ГСОО 2-236/23 по справі №916/3474/19 та призначено розгляд заяви на "07" березня 2023р. о 10:30. Повідомлено учасників справи, Другий Малиновський відділ ДВС у м. Одесі Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) та Державне підприємство „Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу, про розгляд заяви 07.03.2023р. о 10:30.

07.03.2023р. судове засідання не відбулось у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одеса та Одеській області повітряної тривоги.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 07.03.2023р. судове засідання по розгляду заяви по справі №916/3474/19 призначено на "20" березня 2023 р. об 11:45. Викликано учасників справи у судове засідання, призначене на 20.03.2023р. о 11:45.

В обґрунтування поданої заяви Приватним підприємством „АДЛЄР було зазначено суду, що відповідно до постанови Другого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) від 23.04.2021р., із врахуванням ухвали господарського суду Одеської області від 23.03.2021р. у справі №916/3474/19, фактично відновлено виконавче провадження №62942587 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 05.08.2020р. у справі №916/3474/19.

Заявником було зазначено суду, що наказ господарського суду Одеської області від 05.08.2020р. по справі №916/3474/19 не виконаний.

Позивачем було зазначено суду, що ухвала господарського суду Одеської області від 12.08.2021р. по справі №916/3474/19, залишена без змін Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.10.2021р. не виконана.

Позивач просив суд врахувати та прийняти до уваги, що за інформацією отриманою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» міститься інформація щодо відсутності станом на 19 лютого 2023 року відокремлених структурних підрозділів (філій), в тому числі - Одеської філії державного підприємства „Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу.

Посилаючись на ст. 95 Цивільного кодексу України, ч.1, ч. 6 ст. 55, ч. 1 ст. 62 Господарського кодексу України, позивачем було зазначено суду, що виходячи з наведених положень законодавства, юридичні особи, для здійснення своїх функцій мають право створювати філії, представництва та інші відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами. Діяльність філій та представництв, як відокремлених структурних підрозділів не є самостійною ініціативою, оскільки здійснюється від імені юридичної особи та на визначених нею умовах, при цьому всі ризики як майнового, так і не майнового характеру покладено на юридичну особу, що створила філію (відокремлений підрозділ). Отже, за посиланням позивача, відповідальність за виконання філією функцій юридичної особи несуть юридичні особи, які створили відповідну філію (відокремлений підрозділ).

На підставі ст. 331 ГПК України позивач просить суд звернути стягнення на грошові кошти у розмірі 1274086,62 грн., які належать Державному підприємству „Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу, яке має заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю „АГРО ТІМ, яка підтверджена рішенням Господарського суду Одеської області від 19 жовтня 2020 року у справі №916/1103/20, котре набрало законної сили, в рахунок задоволення вимог Приватного підприємства „АДЛЄР у виконавчому провадженні №62942587; звернути стягнення на грошові кошти у розмірі 1574158,62 грн., які належать Державному підприємству „Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу, яке має заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю „АГРО ТІМ, яка підтверджена рішенням Господарського суду Одеської області від 07 вересня 2020 року у справі №916/1180/20, котре набрало законної сили, в рахунок задоволення вимог Приватного підприємства „АДЛЄР у виконавчому провадженні №62942587.

Суд розглянувши заяву Приватного підприємства „АДЛЄР по справі №916/3474/19 від 24.02.2023р. вх. № ГСОО 2-236/23, зазначає наступе.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч.3 ст. 331 ГПК України).

Тлумачення положень вищевказаної правової норми дає підстави дійти висновку, що питання про встановлення способу і порядку виконання рішення суду або його зміну може бути розглянуто у виняткових випадках, що обумовлені об`єктивними ускладненнями при виконанні судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості.

Частиною 1 статті 18 ГПК України унормовано, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до частини 1 статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист, а невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Винятком з загального порядку виконання рішень господарського суду є, зокрема стаття 331 ГПК України, яка передбачає, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Поряд із цим, у Господарському процесуальному кодексі України та спеціальному законі, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, не встановлений вичерпний перелік обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення, і на підставі яких суд може прийняти рішення про зміну способу і порядку виконання рішення.

Таким чином, необхідною умовою для зміни способу виконання рішення суду є наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Аналогічна позиція викладена у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", яким визначено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 121 ГПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, тощо).

Відповідно до п. 7.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості. Змінюючи спосіб і порядок виконання рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Як заначив Верховний Суд у постанові від 13.03.2018 року у справі № 910/18299/16, зміна способу та порядку виконання рішення можлива лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення у порядку і спосіб, які встановлені раніше.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 року по справі "Шмалько проти України" зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися, як невід`ємна частина "судового розгляду". У рішенні від 17.05.2005 року по справі "Чіжов проти України" Європейський суд зазначив, що позитивним обов`язкам держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо і практично, а нездатність державних органів вжити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії параграфу 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Таким чином, Верховний Суд вважає, що якщо суд встановлює, що іншим способом рішення виконати неможливо і обраний спосіб не порушує прав інших кредиторів та гарантує ефективне виконання судового рішення, є підстави для зміни способу виконання шляхом передачі позивачу належного відповідачу майна в натурі. Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВГСУ у справі 2/331 від 19.01.2011 року.

Таким чином, особа, яка подала заяву про зміну способу і порядку виконання рішення повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі. До заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи ускладнення виконання рішення.

При цьому, на думку суду, аналіз поданої заяви про встановлення порядку виконання рішення суду, вказує, що зазначена заява фактично спрямована на визначення та встановлення особи, яка повинна бути боржником за вказаними зобов`язаннями, у зв`язку з ліквідацією філії зобов`язаної особи, що повинно розглядатись, на думку суду в порядку заміни сторони виконавчого документа, з наданням підтверджуючих доказів.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача фактично зводяться не до зміни способу та порядку виконання рішення суду, а до визначення особи, зобов`язуваної виконувати вимоги за ухвалою господарського суду Одеської області від 12.08.2021р. по справі №916/3474/19, яка Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.10.2021р. залишена без змін.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку щодо відмови у задоволенні заяви Приватного підприємства „АДЛЄР по справі №916/3474/19 від 24.02.2023р. вх. № ГСОО 2-236/23, поданої в порядку ст. 331 ГПК України, оскільки вимоги за такою заявою не направлено на встановлення чи зміну способу або порядок виконання рішення, як це передбачено положеннями ст. 331 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Приватного підприємства „АДЛЄР по справі №916/3474/19 від 24.02.2023р. вх. № ГСОО 2-236/23 відмовити.

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://od.arbitr.gov.ua

Повний текст ухвали складено 20 березня 2023р.

Ухвала набирає чинності 20 березня 2023р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя Т.Г. Д`яченко