ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" березня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/719/22

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Маріщенко Л.О.

секретар судового засідання: Малярчук Р.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Карманський В.Б., ордер серії АО №1070913 від 04.10.2022 ( в режимі

відеоконференції);

від відповідача: Смолинець Л.П, наказ№67-К від 03.09.2021,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-Текст"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тусмо"

про стягнення 923 577,18 грн.

В судовому засіданні 09.02.2023 оголошено перерву до 07.03.2023 відповідно до ст.216 ГПК України.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер-Текст" звернулося до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тусмо" про стягнення 923 577,18 грн, з яких, 611 580,00 грн основний борг, 62 173,24 грн 3% річних, 249 823,94 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані не належним виконанням з боку відповідача умов укладеного між сторонами договору №15/07/1-1 від 15.07.2019 на переробку давальницької сировини в частині проведення належного розрахунку за надані позивачем послуги, в результаті чого утворилась заборгованість, яка є предметом спору.

Ухвалою суду від 14.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 18.10.2022.

Ухвалою суду від 18.10.2022 відкладено підготовче засідання на 15.11.2022.

28.10.2022 до суду від ТОВ "Тусмо" надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову в частині вимог про стягнення суми 3% річних та інфляційних втрат та при прийнятті рішення про стягнення грошових коштів з ТОВ "Тусмо" на підставі ч.6 ст.238, ч.1 ст.239 ГПК України розстрочити виконання рішення на рік з моменту набрання ним законної сили передбачивши стягнення суми щомісячно рівними частинами.

28.10.2022 до суду від відповідача надійшла заява про поновлення строку для подання відзиву та про залучення до матеріалів справи.

14.11.2022 до суду від відповідача повторно надійшла заява про розстрочку виконання рішення суду з додатковими доказами.

Ухвалою суду від 15.11.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу №906/719/22 до судового розгляду по суті на 05.01.2023.

Ухвалою суду від 05.01.2023 відкладено розгляд справи по суті на 09.02.2023.

09.02.2023 до суду від відповідача надійшла заява про розстрочку виконання рішення суду з уточненим графіком сплати платежів.

В судовому засіданні 09.02.2023 оголошено перерву до 07.03.2023.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві, заперечив щодо заяв відповідача про розстрочення виконання рішення суду.

Представник відповідача просив врахувати правову позицію викладену у відзиві, а також розстрочити виконання рішення суду.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

15.07.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтер-Текст" (виконавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тусмо" (замовник, відповідач) укладено договір №15/07/19-1 на переробку давальницької сировини (а.с.15-18), за умовами якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується виконати відповідно до умов дійсного договору роботу (надати послуги) з переробки давальницької сировини (тканина та фурнітура) у готову продукцію (швейні вироби), а замовник зобов`язується прийняти готову продукцію (швейні вироби) і оплатити проведену роботу (надані послуги) (п.1.1. договору).

Відповідно до п.2.1 договору результатом виконаних робіт (наданих послуг) за дійсним договором є швейні вироби, точне найменування яких вказується в наданій Замовником і узгодженій сторонами специфікації (специфікаціях), яка являється невід`ємною частиною дійсного договору. Вимоги до готової продукції (ростовка, норми витрат матеріалів та графік відвантаження готової продукції) вказуються в погодженій сторонами виробничій програмі на пошиття швейних виробів, яка являється невід`ємною частиною дійсного договору. Переробка давальницької сировини виконавцем у готову продукцію має бути здійснена протягом строку вказаного в специфікації. Про готовність продукції до приймання виконавець письмово (факсом) повідомляє замовника на наступний день після її фактичного виготовлення.

Згідно п.4.1 договору здача-приймання готової продукції відбувається на підставі наданих виконавцем замовнику актів виконаних робіт на послуги пошиву по кількості та якості у строк, вказаний у виробничій програмі.

Пунктом 5.1 договору сторони погодили, що загальна вартість виконаних за цією угодою робіт (наданих послуг) вказується в специфікації.

Оплата за виконанні роботи (надані послуги) проводиться в грошовій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця або внесення готівкових коштів на розрахунковий рахунок виконавця або внесення готівкових коштів в касу виконавця на підставі специфікацій, актів виконаних робіт та виставлених рахунків протягом 20 (двадцяти) банківських днів після передачі партії виготовленої продукції замовнику (п.5.2 договору).

Договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2019 року (п.6.1 договору).

У разі відсутності до дати закінчення строку дії договору офіційного письмового повідомлення, надісланого від будь-якої із сторін іншій стороні, про небажання продовжувати договірні відносини, строк дійсного договору вважається продовженим на один рік (п.6.2 договору).

У специфікації №1 на виготовлення швейних виробів, які є Додаткам №1 до договору 15/07/19-1 від 15.07.2019 сторони погодили найменування послуг: "Пошиття верху Куртки вітровологозахисної зимової (вид 1) Згідно ТУ 14.1-134-16 зі сповіщенням про зміни №5 та наданого зразка", кількість - 2170штук, ціна за одиницю - 374,00грн, загальна вартість - 811580,00грн, термін виконання - до 25.08.2019 (а..с19).

На виконання умов договору №15/07/19-1 від 15.07.2019 позивач виконав роботи по пошиттю верхів Курток вітровологозахисних зимових, вид 1 ТУ 14.1-134-16, повідомлення про зміни №5 на загальну суму 811580,00грн, про що свідчать підписані сторонами акти здачі-приймання робіт (надання послуг) №0209-2019 від 02.09.2019 на суму 209440,00грн, №0509-2019 від 05.09.2019 на суму 344080,00грн, №1109-2019 від 11.09.2019 на суму 190740,00грн, №1209-2019 від 12.09.2019 на суму 67320,00грн (а.с.20-23).

Згідно наявного у справі платіжного доручення, відповідач здійснив оплату за виконані позивачем роботи на підставі договору №15/07/19-1 від 15.07.2019 частково на суму 200 000,000грн (а.с. 27), внаслідок чого за ним утворилась заборгованість на суму 611580,00грн.

Вказані обставини відповідачем визнаються.

За таких умов позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованості в сумі 923 577,18 грн, яка виникла на підставі договору №15/07/19-1 від 15.07.2019, з яких: 611580,00,00грн основного боргу; 62 173,27грн 3% річних та 249823,94грн інфляційних.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази та всі обставини справи, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому, зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі із договору.

Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У Цивільному кодексі України договори давальницької переробки окремо не виділяють. Аналізуючи умови договору №15/07/19-1 від 15.07.2019 господарський суд приходить до висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, підпадають під регулювання Глави 61 Цивільного кодексу України "Підряд".

Такі договори є договорами підряду з виконанням роботи з матеріалу замовника (ст.840 ЦК України). Виконавець (переробник) за договором переробки давальницької сировини виконує саме роботи (а не надає послуги).

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу України).

Договір підряду це консенсуальний, двосторонній та оплатний договір.

Відповідно до частини 1 статті 854 Цивільного кодексу України договором підряду не передбачено попередню оплату виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що робота виконана у відповідному порядку і в погодженому рядку або, за згодою замовника, достроково.

Якщо у обов`язкові встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цьому рядку (термін) (частина 1 статті 530 Цивільного кодексу України ).

На підтвердження факту надання виконання робіт на суму 811580,00грн, позивачем надано суду копії актів здачі-приймання робіт (надання послуг) №0209-2019 від 02.09.2019 на суму 209440,00грн, №0509-2019 від 05.09.2019 на суму 344080,00грн, №1109-2019 від 11.09.2019 на суму 190740,00грн, №1209-2019 від 12.09.2019 на суму 67320,00грн, підписаних представником відповідача та скріпленого його печаткою.

Разом з тим, матеріали справи містять докази лише часткової сплати відповідачем вартості наданих послуг в розмірі 200 000,00 грн (платіжне доручення на а.с. 27).

З огляду на викладене, розмір заборгованості відповідача за виконані позивачем роботи становить 611 580,00грн.

Враховуючи, що тягар доказування виконання зобов`язання в частині сплати коштів за виконані позивачем роботи в даному випадку покладено на відповідача, і останній не надав суду доказів погашення боргу, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача 611 580,00 грн вартості виконаних робіт та задовольняє їх в повному обсязі.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних, суд зазначає наступне.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, здійснивши перерахунок інфляційних та 3% річних в системі "ЛІГА:ЗАКОН", враховуючи часткову суму проплати відповідача за виконані позивачем роботи, вважає правомірними до стягнення суму інфляційних у розмірі 248212,69грн та 3% річних у розмірі 62134,82 грн.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 921 927,51грн, з яких: 611 580,00 грн. боргу, 248 212,69грн інфляційних та 62 134,82грн 3% річних.

В стягненні 38,42грн 3% річних та 1611,25грн інфляційних судом відмовлено.

Разом з тим, відповідач просить суд розстрочити виконання рішення у справі шляхом сплати заборгованості рівними частинами від суми стягнення, визначеної судом, протягом 12 місяців з першим платежем до 31.03.2023.

В обґрунтування розстрочки виконання рішення зазначає, що внаслідок авіаційного бомбового удару 08.03.2022, підприємство відповідача зазнало значних матеріальних та ресурсних втрат, оскільки внаслідок бомбового удару було ушкоджено будівлю швейного виробництва, виробниче та офісне обладнання, сировину, матеріали та продукцію, а також, як наслідок, втрату можливості повноцінно вести господарську діяльність. Відповідач має намір добровільно та повністю виплатити позивачу заборгованість за договором, однак через об`єктивну неможливість одразу виконати рішення суду в повному обсязі, відповідач вважає за можливе та необхідне здійснити розстрочення його виконання строком на 12 місяців.

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 238 ГПК України у разі необхідності у резолютивній частині судового рішення також вказується про надання відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні (частини перша статті 239 ГПК України).

Тобто, питання щодо розстрочення виконання судового рішення може бути ухвалено як одночасно з постановляння судового рішення, так і на стадії його виконання.

Частиною третьою статті 331 ГПК України визначено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Як було зазначено вище, відповідач просить розстрочити виконання рішення на 12 місяців шляхом встановлення сплати 1/12 частини від суми стягнення, визначеної судом.

Суд зазначає, що можливість розстрочення виконання судового рішення в судовому порядку в будь-якому випадку пов`язується з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. Відтак, суд зобов`язаний врахувати обставини об`єктивної дійсності, які склалися на момент ухвалення рішення по даній справі.

Розстрочення виконання рішення суду має здійснюватися з метою недопущення погіршення економічної ситуації боржника, а також з метою недопущення невиконання рішення суду на користь кредитора. Тобто, важливим є досягти балансу інтересів сторін (див. постанову Верховного Суду від 16.04.2018 у справі N 920/199/16).

Вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, господарський суд врахував матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, відсутність заперечень позивача, ступінь вини відповідача у виникненні спору, факт ведення активних бойових дій на території, на якій знаходяться виробничі потужності відповідача та як наслідок зупинення господарської діяльності підприємства.

З огляду на викладене суд вбачає підстави для задоволення заяви відповідача та розстрочення виконання рішення господарського суду у справі №906/719/22 строком на 12 місяців відповідно до запропонованого відповідачем графіку.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тусмо" (10006, м.Житомир, вул.Денишівська, 4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-Текст" (24000, Вінницька область, м.Могилів-Подільський, Площа Соборна, 12, ) - 611580,00грн основного боргу; 62134,82грн 3% річних; 248212,69грн інфляційних; 13828,91грн судового збору.

3. Відмовити в задоволенні позову в частині стягнення 38,42грн 3% річних, 1611,25грн інфляційних.

4. Розстрочити виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 09.01.2023 у справі №906/719/22 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тусмо" (10006, м.Житомир, вул.Денишівська, 4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-Текст" (24000, Вінницька область, м.Могилів-Подільський, Площа Соборна, 12, код ЄДРПОУ) грошових коштів у загальному розмірі 921927,51грн на дванадцять місяців, з оплатою рівними частинами до останнього дня кожного місяця, а саме:

- 76827,29грн до 31.03.2023;

- 76827,29грн до 30.04.2023;

- 76827,29грн до 31.05.2023;

- 76827,29грн до 30.06.2023;

- 76827,29грн до 31.07.2023;

- 76827,29грн до 31.08.2023;

- 76827,29грн до 30.09.2023;

- 76827,29грн до 31.10.2023;

- 76827,29грн до 30.11.2023;

- 76827,29грн до 31.12.2023;

- 76827,29грн до 31.01.2024;

- 76827,29грн до 29.02.2024.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 16.03.23

Суддя Маріщенко Л.О.

Віддрукувати:

1 - в справу

2,3 - сторонам (рек. з пов.)