ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2023 р. Справа № 910/10470/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Ходаківської І.П.

Владимиренко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Котенка О.О.

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросем"

на рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2022 (повний текст рішення складено та підписано 24.11.2022) (суддя Селівон А.М.)

у справі № 910/10470/21 Господарського суду міста Києва

за позовом Приватного підприємства "Агро-Крушлинці"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросем"

про стягнення 809 200,82 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог

1. У червні 2021 року Приватне підприємство "Агро-Крушлинці" (далі - ПП "Агро-Крушлинці", позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросем" (далі - ТОВ "Євросем", відповідач) про стягнення 809 200,82 грн, що включали суму основного боргу, річні від прострочених зобов`язань та пеню.

2. Заявлені позовні вимоги ПП "Агро-Крушлинці" обґрунтовувало неналежним виконанням ТОВ "Євросем" своїх обов`язків щодо своєчасної та повної оплати товару, поставленого позивачем відповідачу на підставі договору № П-23/04/2019 контрактації сільськогосподарської продукції від 23.04.2019 (далі - Договір).

3. У грудні 2021 року позивач повідомив суд про сплату відповідачем основної суми боргу за Договором, у зв`язку з чим відмовився від частини позовних вимог та просив стягнути з відповідача 555 445,82 грн санкцій за несвоєчасне виконання грошових обов`язків, з яких 395 567,38 грн - 25 % річних та 159 878,44 грн - пеня.

4. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.09.2022 закрито провадження у справі в частині стягнення з ТОВ "Євросем" на користь ПП "Агро-Крушлинці" основного боргу в сумі 253 755,00 грн, подальший розгляд та вирішення справи здійснювалися в межах решти заявлених позовних вимог (санкцій за неналежне виконання зобов`язання).

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

5. Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.10.2022 у справі № 910/10470/21 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "Євросем" на користь ПП "Агро-Крушлинці" 6 751,07 грн пені, 393 150,03 грн процентів річних та 5 998,52 грн судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

6. Суд першої інстанції встановив факт передачі позивачем відповідачу товару на виконання умов Договору, а саме насіння соняшника на загальну суму 1 248 755,00 грн, який був прийнятий відповідачем без будь-яких зауважень. Проте відповідач у визначений Договором строк свої обов`язки щодо своєчасної оплати вартості товару не виконав, здійснивши повну оплату поставленого товару у загальній сумі 1 248 755,00 грн з порушенням домовлених сторонами строків.

7. У зв`язку із порушенням відповідачем обов`язків щодо своєчасної оплати товару за Договором позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення пеню в сумі 159 878,44 грн, а також на підставі пункту 1 Додаткової угоди № 1 від 19.03.2020 (далі - Додаткова угода) до Договору - 25 % річних у сумі 395 567,38 грн.

8. За результатами здійсненої за допомогою системи "ЛІГА" перевірки нарахування позивачем зазначених сум судом встановлено, що розмір процентів становить 393 150,03 грн, а розмір пені з урахуванням пропуску позовної давності щодо частини відповідних вимог - 6 751,07 грн, і саме в цій частині відповідні позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

9. При цьому місцевий господарський суд не вбачав об`єктивних підстав для зменшення розміру процентів річних, заявлених позивачем до стягнення з відповідача за порушення строків оплати поставленого товару згідно з Договором, у зв`язку із чим відмовив у задоволенні відповідного клопотання відповідача, заявленого на підставі ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

10. Не погоджуючись із вказаним рішенням, ТОВ "Євросем" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2022 у справі № 910/10470/21 в частині стягнення 25 % річних у сумі 126 877,50 грн та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ПП "Агро-Крушлинці" про стягнення 25 % річних у сумі 126 877,50 грн, здійснити відповідний розподіл судових витрат.

11. Відповідач вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено внаслідок неповного з`ясування судом всіх обставин справи, а також з порушенням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для задоволення апеляційної скарги.

12. Зокрема, ТОВ "Євросем" вказує на те, що відповідач сплатив позивачу повністю основний борг за Договором ще до початку підготовчого засідання у справі від 15.12.2021, що було залишено поза увагою судом першої інстанції. При цьому сторони в Договорі самостійно збільшили розмір процентів річних відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) з 3 до 25. У зв`язку із цим розмір основного боргу за Договором на момент ухвалення рішення суду першої інстанції становив 0 грн, натомість розмір майнової відповідальності - 393 150,03 грн, що є неспівмірним із розміром понесених кредитором збитків та ступенем виконання зобов`язання боржником. Тому суд, з урахуванням положень ч. 1 ст. 233 ГК України та ч. 3 ст. 551 ЦК України, мав зменшити вказану суму санкцій.

13. Відповідач звертає увагу, що під час розгляду справи в суді першої інстанції на підставі ч. 1 ст. 233 ГК України він заявляв клопотання про зменшення розміру нарахованих процентів річних та просив визначити їх у розмірі 126 877,50 грн. Натомість, відмовивши у задоволенні цього клопотання, місцевий господарський суд не врахував ані добровільного виконання відповідачем свого зобов`язання зі сплати основного боргу за Договором, ані відсутності аргументів позивача стосовно того, що йому завдано будь-яких збитків внаслідок прострочення відповідача. Таким чином, на переконання ТОВ "Євросем", Господарський суд міста Києва під час ухвалення оскаржуваного рішення порушив основні принципи судочинства (зокрема, такі як розумність, справедливість і пропорційність) та ст.ст. 7-9, 11, 13-15, 42, 74, 120, 234 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

14. 01.12.2022 матеріали апеляційної скарги ТОВ "Євросем" надійшли до Північного апеляційного господарського суду через Електронний кабінет в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд" та згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.12.2022 передані колегії суддів у складі: Демидова А.М. - головуючий суддя, судді Ходаківська І.П., Владимиренко С.В.

15. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2022 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/10470/21, які надійшли до апеляційного господарського суду 21.12.2022.

16. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2022 апеляційну скаргу ТОВ "Євросем" залишено без руху; надано відповідачу строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання до апеляційного суду доказів сплати судового збору в розмірі 550,26 грн. 28.12.2022 до Північного апеляційного господарського суду через Електронний кабінет в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд" від ТОВ "Євросем" надійшла заява про усунення недоліків.

17. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.12.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Євросем" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2022 у справі № 910/10470/21; розгляд апеляційної скарги призначено на 14.02.2023; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 25.01.2023.

Позиції учасників справи

18. У визначений судом апеляційної інстанції строк позивач відзиву на апеляційну скаргу не надав.

Явка представників учасників справи

19. У судове засідання 14.02.2023 представники сторін не з`явилися. Про судове засідання сторони були повідомлені належним чином шляхом направлення ухвали Північного апеляційного господарського суду від 29.12.2022 на електронні адреси позивача та відповідача, а також через Електронний кабінет в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд".

20. Колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що неявка представників сторін не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи та, враховуючи аргументи апеляційної скарги і доказове наповнення матеріалів справи, вважає за можливе здійснити перегляд оскаржуваного судового акта в апеляційному порядку без участі в судовому засіданні представників позивача та відповідача.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

21. 23.04.2019 між позивачем як продавцем та відповідачем як покупцем укладено Договір, за умовами якого продавець зобов`язався виростити і передати у власність покупцеві сільськогосподарську продукцію - сировину насіння першого покоління гібридів соняшника (далі - товар) врожаю 2019 року в кількості, якості, вазі, узгоджених сторонами в цьому Договорі, а покупець зобов`язався сприяти продавцю у вирощуванні зазначеного товару, прийняти товар (поставлений насипом) і провести розрахунки за товар в термін, у розмірі та в порядку, передбачених цим Договором. Продавець має право поставляти покупцю тільки вирощену ним самим продукцію з батьківських ліній, поставлених покупцем (п.п. 1.1-1.2 Договору).

22. У розділах 1-13 Договору сторони узгодили його предмет, якість товару, ціну та загальну суму Договору, умови та термін поставки, порядок розрахунків, форс-мажорні обставини, відповідальність сторін, умови вирощування товару, права та обов`язки покупця і продавця, порядок вирішення спорів, термін дії Договору тощо.

23. Зокрема, відповідно до п.п. 3.1-3.4 Договору попередня кількість товару - 55 000,00 метричних кілограм. Кількість товару може бути змінено, виходячи з врожайності, отриманої на полі, зазначеному в п. 1.5 - виробничий майданчик (с. Малі Крушлинці, Вінницький район, Вінницька область).

Попередня ціна на товар встановлюється в розмірі: 40 гривень (або еквівалент вартості чотирьох кг товарного соняшника) 1 кілограм за насіння з масою понад 55 грам / 1000 насінин, в тому числі ПДВ, всього з ПДВ (1 800 000) грн, за умови відповідності якісним показникам, зазначеним у розділі 2 даного Договору; 15 гривень за 1 кілограм насіння з масою менше 55 грам / 1000 насінин, в тому числі ПДВ, всього з ПДВ (150 000) грн, за умови відповідності якісним показникам, зазначеним у розділі 2 даного Договору.

Загальна сума (вартість) Договору на момент його підписання орієнтовно становить 1 950 000 гривень з ПДВ. Остаточна ціна на товар фіксується виходячи з найвищої ціни на товарний соняшник на 15 листопада (або на будь яку іншу дату, погоджену Сторонами) на найближчому до продавця елеваторі (масло-екстракційному заводі) за формулою Ц = Х * 4 (Ц - остаточна ціна, Х - ціна на товарний соняшник за 1 кілограм).

24. Покупець зобов`язався забезпечити своєчасне надання транспорту для збору врожаю (сировини) і своєчасний вивіз врожаю (сировина) від продавця на насіннєвий завод, вказаний у п. 2.7 Договору, в т.ч. за рахунок збільшення кількості автотранспорту під завантаження, якщо в цьому буде реальна необхідність. Всі ризики по доставці зібраного врожаю лягають на покупця.

Передача вороха (сировини насіння після збирання комбайном, до первинної очистки та сушки), здійснюється шляхом підписання "Акта приймання вороха" в день закінчення збирання представником покупця та продавця. В акті зазначається вага вивезеної продукції (вороха).

Остаточне приймання продукції та підписання "Акта виходу сировини насіння гібриду соняшнику" проводиться після закінчення калібрування насіння на насіннєвому заводі та отримання даних про вихід насіння, але не пізніше 15 грудня поточного року.

Продавець зобов`язаний надати видаткову накладну не пізніше як через 10 днів після підписання "Акта виходу сировини насіння гібриду соняшнику".

Термін передачі товару - в день збирання, але не пізніше 30.10.2019 включно.

Право власності на товар переходить від однієї сторони до іншої в момент завантаження товару у транспорт покупця (п.п. 4.1, 4.2, 4.4- 4.7 Договору).

25. Порядок розрахунків між сторонами визначений розділом 5 Договору, в якому зазначено, що покупець здійснює попередню оплату згідно з наступним графіком: 250 000 грн - до 01.05.2019; 250 000 грн - до 01.10.2019. Остаточний розрахунок проводиться після підписання "Акту виходу сировини насіння гібриду соняшнику" за наступним графіком: 50 % від суми за мінусом платежів, вказаних у пункті 5.1 - до 25.12.2019; 50 % від суми за мінусом платежів, вказаних у пункті 5.1 - до 15.02.2020 (п.п. 5.1, 5.2).

26. Розділом 7 Договору врегульовані питання відповідальності сторін. З-поміж іншого, у ньому зазначено, що в разі невиконання зобов`язань з поставки товару, під чим розуміється також прострочення поставки товару більш ніж на 15 діб, продавець виплачує покупцю штраф у розмірі 50 % від суми попередньої оплати Договору, перерахованої покупцем продавцю відповідно до п. 5.1 Договору (п. 7.2).

У разі відмови продавця поставити товар або у разі поставки лише частини сировини насіння гібриду соняшника, зібраного з поля, вказаного в п. 1.5. Договору, та відмови поставити решту, порушення п. 8.3 Договору, продавець повертає покупцю повну суму передплати, вказаної в п. 5.1, а також виплачує 250 % від вартості насіння батьківських ліній, переданих покупцем для посіву в рамках даного Договору (п. 7.3).

У разі несвоєчасної оплати товару згідно з п. 5 даного Договору, покупець сплачує продавцю 0,07 % від суми прострочених зобов`язань за кожен день прострочки (п. 7.5).

27. Відповідно до п. 13.2 Договору термін його дії встановлюється від дати його підписання до 01.04.2020, але не пізніше, ніж сторони виконають свої зобов`язання за даним Договором.

28. Виходячи зі змісту акта № 1911/19-1 здачі-прийняття чистого насіння соняшника від 19.11.2019, підписаного сторонами, суд першої інстанції встановив, що на виконання умов Договору позивач передав відповідачу продукцію, а саме: ворох гібриду насіння соняшника НС Х 6059 (НС сумо 007) у кількості 40 020 кг.

Після первинної очистки кількість склала 32 090 кг.

Сторони дійшли згоди, що вихід комерційного насіння соняшника з фракцією більше ніж 55 грам, розраховується по коефіцієнту 4 до вартості товарного соняшника; вартість такого насіння складає 26 675 кг * 46 грн = 1 227 050 грн.

Вихід комерційного насіння соняшника з фракцією менше ніж 55 грам та зовсім мілкого насіння, розраховується по 15 грн за 1 кг до вартості товарного соняшника; вартість такого насіння складає 1 447 кг * 15 грн = 21 705 грн.

Загальна розрахункова вартість за комерційне насіння соняшника складає 1 248 755,00 грн.

29. На виконання умов п. 4.5 Договору позивач надав відповідачу видаткову накладну № 97 від 22.11.2019 на загальну суму 1 248 755,00 грн з урахуванням ПДВ. Ця видаткова накладна підписана уповноваженими особами постачальника (ПП "Агро-Крушлинці") та покупця (ТОВ "Євросем").

30. Також у матеріалах справи наявна копія виставленого позивачем відповідачу рахунка на оплату № 62 від 22.11.2019 на аналогічну суму.

31. 19.03.2020 сторони уклали Додаткову угоду до Договору, в якій домовилися про те, що у разі несвоєчасної оплати товару згідно з Договором покупець сплачує продавцю 25 % річних від суми прострочених зобов`язань.

32. З урахуванням інформації, наведеної у зазначених документах, суд першої інстанції встановив, що відповідач мав здійснювати розрахунок за товар у таких розмірах та строки:

- до 01.05.2019 - 250 000,00 грн;

- до 01.10.2019 - 250 000,00 грн;

- до 25.12.2019 - 374 377,50 грн (50 % від 748 755,00 грн (1 248 755,00 грн - 500 000,00 грн));

- до 15.02.2020 - 374 377,50 грн. (50 % від 748 755,00 грн (1 248 755,00 грн - 500 000,00 грн)).

33. Натомість у матеріалах справи наявні такі платіжні доручення з посиланням на реквізити рахунка № 62 від 22.11.2021: № 10241 від 09.04.2020 на суму 20 000,00 грн, № 10446 від 08.05.2020 на суму 15 000,00 грн., № 4054 від 02.12.2020 на суму 50 000,00 грн, № 4117 від 04.12.2020 на суму 50 000,00 грн, № 4139 від 08.12.2020 на суму 50 000,00 грн, № 11249 від 14.12.2020 на суму 50 000,00 грн, № 4240 від 17.12.2020 на суму 50 000,00 грн, № 4275 від 22.12.2020 на суму 50 000,00 грн, № 4347 від 24.12.2020 на суму 50 000,00 грн, № 4368 від 29.12.2020 на суму 50 000,00 грн, № 4605 від 26.01.2021 на суму 100 000,00 грн, № 4667 від 28.01.2021 на суму 50 000,00 грн, № 4682 від 29.01.2021 на суму 50 000,00 грн, № 4872 від 11.02.2021 на суму 100 000,00 грн, № 4983 від 19.02.2021 на суму 100 000,00 грн, № 5014 від 23.02.2021 на суму 50 000,00 грн, № 5099 від 26.02.2021 на суму 50 000,00 грн, № 5357 від 19.03.2021 на суму 30 000,00 грн, № 5433 від 23.03.2021 на суму 15 000,00 грн, № 6112 від 19.05.2021 на суму 15 000,00 грн.

34. Також, під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач надав суду такі копії платіжних доручень про оплату сировини насіння згідно з Договором: № 2648 від 09.11.2021 на суму 50 000,00 грн, № 2672 від 12.11.2021 на суму 50 000,00 грн, № 2689 від 15.11.2021 на суму 60 000,00 грн, № 11562 від 16.11.2021 на суму 93 755,00 грн.

35. З метою досудового врегулювання спору позивач 02.04.2021 звертався до відповідача з листом-вимогою № 1 від 01.04.2021 про сплату суми боргу з урахуванням штрафних санкцій, передбачених Договором та Додатковою угодою, в розмірі 563 575,00 грн.

36. Вказана вимога була отримана відповідачем 05.04.2021, після чого він здійснив часткову оплату суми основного боргу, а після відкриття провадження у цій справі - повністю сплатив основний борг за Договором, що стало підставою для закриття провадження у справі в частині відповідних позовних вимог.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

37. Судом першої інстанції встановлено, що укладений між позивачем та відповідачем правочин за своїм змістом та правовою природою є договором контрактації сільськогосподарської продукції, який регулюється нормами § 4 глави 54 ЦК України та § 2 глави 30 ГК України.

38. Згідно з ч. 2 ст. 272 ГК України за договором контрактації виробник сільськогосподарської продукції (далі - виробник) зобов`язується передати заготівельному (закупівельному) або переробному підприємству чи організації (далі - контрактанту) вироблену ним продукцію у строки, кількості, асортименті, що передбачені договором, а контрактант зобов`язується сприяти виробникові у виробництві зазначеної продукції, прийняти і оплатити її.

39. Відповідно до ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

40. Частиною першою статті 713 ЦК України визначено, що за договором контрактації сільськогосподарської продукції виробник сільськогосподарської продукції зобов`язується виробити визначену договором сільськогосподарську продукцію і передати її у власність заготівельникові (контрактанту) або визначеному ним одержувачеві, а заготівельник зобов`язується прийняти цю продукцію та оплатити її за встановленими цінами відповідно до умов договору.

41. За приписами ч. 2 ст. 713 ЦК України до договору контрактації застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено договором або законом.

42. Проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази із застосуванням належних положень ЦК України та ГК України, місцевий господарський суд виснував про те, що відповідно до укладеного між сторонами Договору позивач виконав взяті на себе зобов`язання з виготовлення (вирощування) та передачі товару - насіння соняшника на загальну суму 1 248 755,00 грн відповідачу - ТОВ "Євросем", а відповідач, у свою чергу, прийняв товар без будь-яких зауважень.

43. Вказані обставини не заперечувались сторонами під час розгляду справи судом першої інстанції та не оскаржуються відповідачем в апеляційній скарзі.

44. Натомість ТОВ "Євросем" здійснив оплату за отриманий товар з простроченням, чим порушив умови Договору та дав підстави позивачу для нарахування санкцій, передбачених п. 7.5 Договору та п. 1 Додаткової угоди до Договору.

45. Позивач надав суду розрахунок заявлених до стягнення з відповідача:

- пені в сумі 159 878,44 грн за період 02.05.2019-15.08.2020 (на підставі п. 7.5 Договору);

- 25 % річних у сумі 395 567,38 грн за період 02.05.2019-15.06.2021 (на підставі п. 1 Додаткової угоди до Договору).

46. У свою чергу, відповідач не надав суду власного контррозрахунку зазначених позовних вимог або заперечень щодо здійсненого позивачем розрахунку.

47. Перевіривши розрахунки позивача, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що законодавчо обґрунтованими та арифметично правильними є суми: річних - 393 150,03 грн; пені - 6 751,07 грн. Саме такі розміри вказаних видів майнової відповідальності підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

48. Проведений судом розрахунок сум річних та пені, періодів їх нарахування відповідачем не оскаржується. Перевіривши його, суд апеляційної інстанції вважає його правильним.

49. Таким чином, відповідач у справі не оскаржує в апеляційному порядку встановлених судом першої інстанції обставин неналежного виконання ним умов Договору щодо здійснення своєчасної оплати за отриманий товар (насіння соняшника), часу виникнення та періодів існування прострочень оплати, а також їх розміру. Перевіривши відповідні обставини на підставі наявних у матеріалах справи документів, суд апеляційної інстанції також не вбачає правових підстав для того, щоб піддавати сумніву висновки суду першої інстанції у цій частині.

50. Питання, поставлене відповідачем на вирішення суду апеляційної інстанції, полягає у правильності застосування (незастосування) судом першої інстанції до спірних правовідносин у частині стягнення процентів річних положення ч. 1 ст. 233 ГК України та подібної йому норми ч. 3 ст. 551 ЦК України, якими регулюється право суду на зменшення розміру штрафних санкцій, якщо вони є надмірно великими порівняно зі збитками кредитора.

51. Розглядаючи апеляційну скаргу, колегія суддів апеляційної інстанції виходить з такого.

52. Загальні засади відповідальності учасників господарських відносин врегульовано главою 24 ГК України. Зокрема, у ст. 216 ГК України вказано, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

53. За ч.ч. 1, 2 ст. 217 ГК України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

54. Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.

Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним, з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

(Постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, провадження № 12-79гс19.)

55. За змістом ч. 1 ст. 230 ГК України учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

56. За ч. 4 ст. 231 ГК України розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

57. Частиною другою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

58. Отже, положення Додаткової угоди до Договору щодо нарахування процентів річних у розмірі 25 % не суперечать положенням статті 625 ЦК України.

59. Відповідно до ч. 1 ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

60. Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

61. У постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності та з огляду на компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до ст. 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

62. Таким чином, заявлене відповідачем у суді першої інстанції клопотання про зменшення розміру нарахованих процентів річних на підставі ч. 1 ст. 233 ГК України могло бути задоволене судом за наявності відповідних передумов, які б переконали суд у тому, що розмір вказаних санкцій, визначений відповідно до умов укладеного між сторонами Договору, є непропорційним та несправедливим для боржника.

63. Відповідач вказує про те, що такі передумови існують, і він звертав на них увагу місцевого господарського суду. Зокрема, це відсутність основного боргу станом на час вирішення справи в суді першої інстанції, відсутність будь-яких заяв позивача щодо понесених ним збитків внаслідок прострочення відповідача, а також неспівмірність покладеної на ТОВ "Євросем" майнової відповідальності у вигляді 25 % річних від суми простроченої заборгованості характеру вчиненого ним порушення Договору.

64. Оцінюючи вказані доводи ТОВ "Євросем", колегія суддів апеляційної інстанції враховує таке.

65. У ст. 626 ЦК України закріплено поняття договору, яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

66. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (ч. 3 ст. 626 ЦК України).

67. У п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України закріплено, що загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, свобода договору.

68. Також у ст. 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору та визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

69. Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

70. Подібне положення міститься у ст. 180 ГК України, відповідно до якої зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

71. У силу ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

72. Отже, за загальними правилами договори укладаються сторонами цивільних (приватних) правовідносин, різновидами яких є правовідносини, які виникають з договорів контрактації сільськогосподарської продукції, на принципах рівності сторін та свободи договору, а також з урахуванням обов`язкових вимог щодо такого виду договорів.

73. Принцип свободи договору регламентує вільне волевиявлення сторін на вступ у правові відносини з контрагентами. У зв`язку із цим, суд як орган, що покликаний захищати права та свободи учасників цивільних правовідносин, не вправі втручатись у свободу договору, крім випадків, коли наявне порушення закону, зокрема, порушення прав та інтересів однієї із сторін договору.

74. У цій справі № 910/10470/21 сторони домовилися про те, що позивач належним чином, відповідно до погоджених сторонами умов, виростить та передасть відповідачу насіння соняшника, а відповідач оплатить цей товар у домовлені строки.

75. У разі несвоєчасної оплати відповідач, у тому числі, буде зобов`язаний сплатити позивачу 25 % річних від суми прострочених зобов`язань.

76. Оцінюючи справедливість, співмірність та пропорційність цієї умови Договору, колегія суддів апеляційної інстанції виходить з такого.

77. Сторони визначили місце, обсяг та умови вирощування позивачем на замовлення відповідача насіння соняшника, в тому числі щодо відповідного догляду за полями, їх обробки тощо. Також сторони визначили конкретний строк, до якого має бути вирощений позивачем і переданий відповідачу вказаний товар, та загальну суму Договору, яка станом на момент його укладання орієнтовно складала 1 950 000 грн.

78. При цьому відповідно до п.п. 7.2, 7.3 Договору у разі прострочення поставки товару більш ніж на 15 діб від домовленої дати продавець мав виплатити покупцю штраф у розмірі 50 % від суми попередньої оплати; у разі відмови поставити товар продавець повинен був повернути покупцю всю суму передплати, а також виплатити 250 % від вартості насіння батьківських ліній.

79. З іншого боку, у разі прострочення оплати за товар покупець зобов`язався сплачувати продавцю пеню у розмірі 0,07 % від суми прострочених зобов`язань за кожен день прострочки та 25 % річних.

80. Отже, визначена Договором відповідальність сторін за прострочення виконання своїх обов`язків за Договором або за їх невиконання є пропорційною. Кожна сторона в момент підписання Договору та Додаткової угоди до нього розуміла які матеріальні та/або трудові затрати вона має понести у зв`язку з виконанням Договору, та яка відповідальність буде покладена на неї, якщо матиме місце неналежне виконання умов Договору.

81. Як випливає з матеріалів справи, позивач свої обов`язки за Договором виконував вчасно та передав відповідачу вирощене насіння у листопаді 2019 року. При цьому, попри те, що умовами Договору була обумовлена передплата з боку відповідача у загальному розмірі 500 000,00 грн, станом на момент отримання товару за Договором відповідач навіть не почав проводити розрахунки з позивачем. Іншими словами, у той час, коли позивач уже завершив здійснення необхідних для виконання Договору трудових та матеріальних затрат, відповідач ще навіть не розпочав їх відшкодування шляхом оплати товару.

82. Сторони у Договорі домовлялися про те, що позивач отримає повну оплату за поставлений товар до 15.02.2020, а Договір припинить свою дію виконанням до 01.04.2020. Матеріали справи не містять інформації про те, що ці умови Договору змінювались.

83. Водночас відповідач 09.04.2020 лише розпочав проводити оплати за отриманий майже 5 місяців назад товар шляхом оплати перших 20 000,00 грн із загальної суми в 1 248 755,00 грн. ТОВ "Євросем" завершив розрахунки із ПП "Агро-Крушлинці" за отриманий 19.11.2019 товар 16.11.2021 - тобто через 2 роки після отримання насіння.

84. За наведених обставин, колегія суддів не вбачає правових підстав для того, щоб вважати нараховані позивачем внаслідок прострочення відповідача проценти річних несправедливими або непропорційними до вчиненого ним порушення. Суд не вважає ці санкції способом отримання доходів позивачем, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаного господарського зобов`язання, та не вбачає порушення загальних засад цивільно-правової відповідальності.

85. Враховуючи компенсаторний, а не каральний характер цивільно-правової відповідальності, відповідач в апеляційній скарзі наголошує на відсутності заявлених з боку позивача збитків, що, на переконання скаржника, має бути підставою для зменшення покладених на нього санкцій.

86. Щодо цього колегія суддів апеляційної інстанції зауважує, що дійсний розмір збитків у більшості випадків у договірних відносинах довести або складно, або неможливо взагалі. Саме тому, з метою захисту інтересів постраждалої сторони контрагенти в договорах завчасно визначають види та розміри відповідальності у разі неналежного виконання взятих на себе обов`язків. Відповідні умови мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника у певному заздалегідь визначеному розмірі майнових втрат у спрощеному порівняно зі стягненням збитків порядку, і ця спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру збитків.

87. Якщо відповідні умови договору не суперечать загальним засадам справедливості, добросовісності та розумності, у суду немає правових підстав для того, щоб їх не застосовувати.

88. У цій справі позивач та відповідач у Договорі та Додатковій угоді до нього узгодили відповідальність за невиконання договірних умов, яку позивач застосував до відповідача за допущені ним порушення. Натомість відповідач не навів суду будь-яких вагомих, виняткових обставин, які могли би слугувати підставою для того, щоб суд вирішив не застосовувати до спірних правовідносин узгоджені сторонами умови Договору та зменшити розмір передбаченої Договором відповідальності покупця.

89. Додатково до викладеного, суд апеляційної інстанції хоче звернути увагу на такі обставини.

90. З-поміж іншого, позивачем було заявлено до суду вимогу про стягнення з відповідача пені на підставі п. 7.5 Договору у розмірі 159 878,44 грн. Застосувавши до цієї вимоги спеціальну позовну давність, суд першої інстанції присудив до стягнення з ТОВ "Євросем" 6 751,07 грн пені.

91. Як відомо, приватноправовий інститут позовної давності полягає у наданні особі, цивільне право якої порушено, певного строку для звернення до суду за захистом цього права, в тому числі за допомогою державного примусу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29.06.2021 у справі № 904/3405/19, провадження № 12-50гс20).

92. Тобто позовна давність пов`язується із судовим захистом суб`єктивного права особи у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Неподання позову впродовж встановлених законом строків призводить до втрати права на позов в розумінні можливості судовим порядком здійснити належне особі цивільне майнове право, позбавляє цивільне суб`єктивне право здатності до примусового виконання проти волі зобов`язаної особи.

93. Іншими словами, пропуск позовної давності у цій справі означає лише втрату кредитором (позивачем) права отримати задоволення (у частині пені) в примусовому порядку, за допомогою судових органів, а не втрату права на пеню, нараховану внаслідок неналежної поведінки боржника (відповідача).

94. Від того, що позивач пропустив позовну давність звернення до суду з вимогою про стягнення з відповідача пені за невиконання умов Договору, відповідна поведінка ТОВ "Євросем" не стала правомірною, названа санкція не зникла, обов`язок відповідача щодо сплати пені не припинив існувати, він просто не може бути покладений на відповідача в судовому порядку.

95. І з цієї точки зору загальна сума санкцій, покладених на відповідача судом першої інстанції внаслідок неналежного виконання ним умов Договору, уже є істотно меншою, ніж передбачено умовами Договору та заявлено в позові.

96. За таких обставин, суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованих правових висновків про відсутність підстав для ще більшого зменшення цивільно-правової відповідальності ТОВ "Євросем" за вчинене ним порушення умов Договору.

97. Доводи апеляційної скарги не спростовують аргументів місцевого господарського суду, що покладені в основу оскаржуваного рішення, а тому не можуть бути підставою для його скасування.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

98. Відповідно до положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

99. Нормою ст. 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

100. З огляду на викладене, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсності, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2022 у справі № 910/10470/21 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Судові витрати

101. У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за розгляд апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросем" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2022 у справі № 910/10470/21 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

У зв`язку з тривалими повітряними тривогами, повний текст постанови складено та підписано 13.03.2023.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді І.П. Ходаківська

С.В. Владимиренко