ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2023 р. Справа№ 910/11853/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Євсікова О.О.

Кропивної Л.В.

за участю секретаря судового засідання: Заборовської А.О.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Куниця В.Ю.

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.11.2022

у справі № 910/11853/22 (суддя Маринченко Я.В.)

за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Груп ЛТД»

про стягнення 263 007,20 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

В грудні 2022 року Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Груп ЛТД» про стягнення 263 007,20 грн.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2022 у справі №910/11853/22 позов направлено за підсудністю до Господарського суду Полтавської області.

Розглянувши матеріали вказаного позову, суд дійшов висновку про те, що останній підлягає передачі на розгляд Господарського суду Полтавської області за місцем знаходження відповідача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із вищезазначеною ухвалою, позивач, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та передати справу за підсудністю на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не повно дослідив обставини справи, а ухвалу прийнято з порушенням норм процесуального права.

А саме, позивач посилається на те, що суд першої інстанції порушив вимоги ч. 5 ст. 29 ГПК України та не врахував, що позови, які виникають із договорів, в яких визначено місце виконання, можуть пред`являтися на місцем виконання цих договорів за вибором позивача.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.12.2022 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Євсіков О.О., Попікова О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2022 постановлено витребувати у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/11853/22 та невідкладно надіслати їх до Північного апеляційного господарського суду. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу ГПК України, до надходження матеріалів справи №910/11853/22. Копію ухвали надіслано суду першої інстанції.

30.01.2023 матеріали справи надійшли до апеляційного суду.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2023, у зв`язку з тим, що суддю Попікову О.В. 11.01.2023 обрано XIX позачерговим З`їздом суддів України членом ВРП, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/11853/22.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.02.2023, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Євсіков О.О., Кропивна Л.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.02.2023 апеляційну скаргу залишено без руху на підставі ст.ст. 174, 260 ГПК України у зв`язку з відсутністю доказів сплати судового збору у розмірі 2 684,00 грн. Роз`яснено скаржнику, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали останній має право усунути недоліки зазначені у її мотивувальній частині, надавши суду відповідні докази.

20.02.2023, через відділ документального забезпечення апеляційного господарського суду від скаржника надійшла заява про усунення недоліків, до якої додано докази сплати судового збору - платіжне доручення №425 від 16.02.2023 на суму 2 684,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27 лютого 2023 р. поновлено Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України пропущений строк на подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.11.2022 у справі №910/11853/22. Відкрито апеляційне провадження. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 15.03.2023. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі до 08.03.2023. Явка учасників справи не визнана обов`язковою.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відповідач не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Явка представників сторін

15.03.2023 судове засідання з`явився представник повивача - Куниця В.Ю. який підтримав доводи апеляційної скарги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Про розгляд справи був повідомлений завчасно та належним чином. Причини неявки суду не повідомлялись.

Межі та строк розгляду справи судом апеляційної інстанції

Згідно із ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Статтею 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку апеляційну скаргу задовольнити, оскаржену рішення у даній справі скасувати, виходячи з такого.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

З матеріалів справи вбачається, що Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Груп ЛТД» про стягнення 263007,20 грн.

Згідно з відомостями, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Груп ЛТД» (ідентифікаційний код 39561960) станом на час винесення даної ухвали суду є: 36011, Полтавська обл., місто Полтава, вул. Гоголя, буд. 20, кімната 108.

На стадії прийняття позову до розгляду суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оскільки зобов`язаною стороною у даному спорі є відповідач, який знаходиться у Полтавській області, дана позовна заява подана з порушенням приписів ст. 27 Господарського процесуального кодексу України та не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Господарського суду міста Києва, а матеріали позовної заяви підлягають передачі на розгляд Господарського суду Полтавської області за встановленою підсудністю.

Підставою для такого висновку в оскарженій ухвалі зазначено частину 1 статті 27 ГПК України, якою передбачено, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Колегія вважає такий висновок помилковим з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України, позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позов обґрунтований неналежним виконанням відповідачем, який є постачальником, Договору поставки товару №210/В33-2022 від 16.05.2022.

Відповідно до статті 532 Цивільного кодексу України місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі.

Відповідно до пункту 1.1 цього Договору, відповідач зобов`язався поставити позивачу якісні товари, зазначені у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток № 1), а позивач прийняти і оплатити такі товари.

Пунктом п.5.2. цього Договору передбачено, що передача (приймання - здача) товару здійснюється в пункті відвантаження замовника за адресою: м. Київ, вул. Нижньоюрківська, 8-Ата/або в пунктах відвантаження військових частин Національної гвардії України (товароодержувачі), визначених заявкою Замовника.

Статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 Господарського кодексу України, визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах (стаття 1 Господарського кодексу України).

Параграфом 3 глави 2 Господарського процесуального кодексу України урегульовано територіальну юрисдикцію (підсудність).

Частиною 1 статті 29 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Згідно з частиною 5 статті 29 Господарського процесуального кодексу України позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Таким чином правило територіальної підсудності, закріплене у частині 5 статті 29 Господарського процесуального кодексу України, є прикладом підсудності, яка застосовується для деяких позовів, особливий характер яких обумовлює доцільність надання позивачеві можливості пред`явити позов не лише в судах за місцем проживання відповідача, тобто у порядку застосування положень загальної територіальної підсудності, але і в інших судах.

Визначена частина 5 статті 29 Господарського процесуального кодексу України підсудність за місцем виконання договору не залежить від сторін договору і можливої зміни ними свого місця проживання, не надає жодній із сторін переваг порівняно з іншою.

Зазначені обставини не були належним чином враховані судом першої інстанції.

Колегія вважає помилковими доводи суду першої інстанції про те, що вказаний договір не містить положень, які визначають місце його виконання, зокрема щодо сплати штрафних санкцій за несвоєчасну поставку товару саме у місті Києві.

Як вбачається з матеріалів справи, укладений між сторонами Договір не розмежовує окремо місце оплати неустойки від місця виконання Договору поставки, яке зазначено у пункті п.5.2. цього Договору. Таким чином, право позивача щодо підсудності справи за його вибором, яке передбачено частиною 5 статті 29 ГПК України, у даному випадку не підлягає обмеженню.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Стаття 280 ГПК України передбачає, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За результатом апеляційного перегляду даної справи, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що при прийнятті оскарженої ухвали мало місце порушення норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.11.2022 у справі № 910/11853/22 скасувати.

Справу передати до Господарського суду міста Києва на стадію вирішення питання про відкриття провадження у справі відповідно до Глави 2 Розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписано - 23.03.2023.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді О.О. Євсіков

Л.В. Кропивна