ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"15" березня 2023 р. Справа № 906/871/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Василишин А.Р.

судді Бучинська Г.Б.

судді Грязнов В.В.

секретар судового засідання Мельников О.О.

під час розгляду у відкритому судовому засіданні апеляційної скарги Заступника керівника Житомирської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Житомирської області від 19 грудня 2022 року, повний текст складено 28 грудня 2022 року по справі №906/871/21 (суддя - Шніт А.В.)

за позовом Заступника керівника Житомирської окружної прокуратури в інтересах держави в особі:

Позивача 1: Житомирської міської ради

Позивача 2: Комунального підприємства "Управління автомобільних шляхів" Житомирської міської ради

до Фізичної особи - підприємця Гладуна Сергія Михайловича

про стягнення 601 896 грн 92 коп.

за участю представників сторін:

від Прокурора - Мельничук Л.О.;

від Позивача 1 - Чернюк А.В.;

від Позивача 2 - Лугіна С.А.;

від Відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Житомирської окружної прокуратури (надалі Прокурор) в інтересах держави в особі Житомирської міської ради (надалі Позивач 1) та Комунального підприємства "Управління автомобільних шляхів" Житомирської міської ради (надалі Позивач 2) звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом до Фізичної особи - підприємця Гладуна Сергія Михайловича (надалі - Відповідач) про стягнення 601 896 грн 92коп.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 19 грудня 2022 року по справі №906/871/21 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, Прокурор, 9 січня 2022 року, звернувся до Північно - західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, з підстав, висвітлених в ній, просить суд скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 1 лютого 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Прокурора на рішенням Господарського суду Житомирської області від 19 грудня 2022 року по справі №906/871/21; запропоновано Позивачу 1, Позивачу 2 та Відповідачу в строк протягом 7 днів з дня вручення даної ухвали надати до канцелярії суду відзив на апеляційну скаргу з доказами його (доданих до нього документів) надсилання апелянту в порядку частини 2 статті 263 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20 лютого 2023 року проведення підготовчих дій закінчено. Розгляд апеляційної скарги призначено на "15" березня 2023 року об 15:00 год.

15 березня 2023 року від Позивача 2 надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому Позивач 2 просив суд рішення Господарського суду Житомирської області від 19 грудня 2023 року у справі залишити без змін, а апеляційну скаргу Прокурора залишити без задоволення.

15 березня 2023 року через підсистему "Електронний суд" надійшло клопотання Прокурора в якому, з підстав, наведених в даному клопотанні, Прокурор просив зупинити провадження за апеляційною скаргою Прокурора на рішення Господарського суду Житомирської області від 19 грудня 2022 року по справі №906/871/21 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №905/1907/21.

15 березня 2023 року на електронну адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява від Відповідача про відкладення судового розгляду справи на іншу дату.

В судове засідання від 15 березня 2023 року представник Відповідача не прибув.

В судовому засіданні від 15 березня 2023 року Прокурор підтримав подане клопотання про зупинення провадження по справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №905/1907/21, вказавши, що в ухвалі про передачу колегія суддів Верховного Суду сформулювала низку питань, які, постануть перед Великою Палатою Верховного Суду у цій справі, зокрема: чи може прокурор звертатись до суду в інтересах органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень та комунального закладу з вимогою про визнання укладеного правочину недійсним та стягнення коштів; чи може суд задовольнити позовну вимогу органу місцевого самоврядування про визнання договору недійсним та відмовити у стягненні коштів на користь комунального закладу; чи є такий спосіб захисту ефективним; чи є у такому випадку вимога про стягнення коштів до державного, місцевого бюджету належним способом захисту інтересів держави та/або територіальної громади у збереженні бюджетних коштів.

За таких обставин, Прокурор зазначив про подібність правовідносин у даній справі та справі №905/1907/21, яка розглядатиметься Великою Палатою Верховного Суду, та просив зупинити провадження по даній справі.

В судовому засіданні від 15 березня 2023 року представники Позивача 1 та Позивача 2 щодо вирішення клопотання Прокурора про зупинення провадження по справі, зазначили, що покладаються в даному питанні на розсуд суду та незаперечують проти такого зупинення.

Заслухавши пояснення Прокурора, представників Позивача 1 та Позивача 2, Північно західного апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що клопотання Прокурора про зупинення провадження по справі слід задоволити, зупинити провадження за апеляційною скаргою Прокурора на рішення Господарського суду Житомирської області від 19 грудня 2022 року по справі №906/871/21 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №905/1907/21. При цьому, колегія суддів зазначає наступне.

Апеляційний господарський суд констатує, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 грудня 2022 року справу №905/1907/21 разом з касаційною скаргою заступника керівника Черкаської обласної прокуратури передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду, з посиланням на частину п`яту статті 302 ГПК України, яка визначає однією з підстав для такого передання наявність виключної правової проблеми, вирішення якої необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики.

В ухвалі про передачу колегія суддів Верховного Суду сформулювала низку питань, які, на її думку, постануть перед Великою Палатою Верховного Суду у цій справі, а саме:

· чи може прокурор звертатись до суду в інтересах органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень та комунального закладу з вимогою про визнання укладеного правочину недійсним та стягнення коштів;

· чи може суд задовольнити позовну вимогу органу місцевого самоврядування про визнання договору недійсним та відмовити у стягненні коштів на користь комунального закладу; чи є такий спосіб захисту ефективним;

· чи є у такому випадку вимога про стягнення коштів до державного, місцевого бюджету належним способом захисту інтересів держави та/або територіальної громади у збереженні бюджетних коштів.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 1 лютого 2023 року прийнято до розгляду справу №905/1907/21 (провадження №12-1гс23) за касаційною скаргою заступника керівника Черкаської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Донецької області від 20 січня 2022 року та постанову Східного апеляційного господарського суду від 1 вересня 2022 року.

У вказаній ухвалі Велика Палата Верховного Суду також зауважила, що на розгляді Великої Палати Верховного Суду перебуває справа №522/22473/15-ц, у якій має бути вирішено, зокрема, питання про те, чи має право учасник правочину, який фактично контролює товариство, звертатись до суду з позовом про визнання правочину, укладеного товариством, недійсним. На думку колегії суддів, від вирішення спору у справі №522/22473/15-ц залежить і правова позиція, яка буде сформована у цій справі, оскільки єдиним засновником (учасником) Школи є Рада, яка представляє спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст Черкаської області, а прокурор, захищаючи інтереси територіальної громади, звернувся з цим позовом в особі Ради.

Враховуючи вищевиописане колегії суддів відзначає, що закріплені законодавством умови та випадки, коли прокурор має право здійснювати представництво в суді законних інтересів держави ("якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень"), не можна назвати виключним випадком, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні, про що свідчить й неоднозначна та різна судова правозастосовча практика.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що подібність правовідносин означає, зокрема, схожість суб`єктного складу учасників господарських відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, підстав позову, а також умов застосування правових норм.

Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи.

Апеляційним господарським судом встановлено, що у даній справі Прокурор звернувся в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах Позивача 1 та Позивача 2 з позовом про стягнення 601896 грн 92 коп. коштів сплачених за непоставлений товар за договром про закупівлю товарів за державні кошти №59 від 24 квітня 2017 року.

Обґрунтовуючи вказані позовні вимоги Прокурор посилаючись на положення статті 37 Закону України "Про публічні закупівлі", статті 670 Цивільного кодексу України, враховуючи нікчемність додаткових угод до договору про закупівлю товарів за державні кошти №59 від 24 квітня 2017 року, та з огляду на, взаємозалежність передбачених ними змін ціни та кількості товару, вважає, що грошові кошти в розмірі 601 896 грн 92 коп., отримані Відповідачем понад ціну, що була визначена у первісному договорі про закупівлю, підлягають поверненню замовнику, тобто Позивачу 2 як такі, що сплачені за фактично непоставлений товар, тому Прокурор звернувся до господарського суду з відповідним позовом.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що у справі №906/871/21 Прокурор, зокрема, звертається з позовом в інтересах Позивача 1 органу місцевого самоврядування, який в спірних правовідносинах виступав як самостійний учасник та Позивача 2, який є комунальним підприємством Позивача 1 та який в спірних правовідносинах виступає як самостійний учасник і є стороною спірних додаткових угод, за результатами визнання нікчемними яких Прокурор просить стягнути 601896 грн 92 коп..

Відтак, апеляційний господарський суд констатує, що Позивач 2 наділений цивільною правосуб`єктністю як окрема юридична особа при укладенні спірних додаткових угод, аналогічно як наділений правосуб`єктністю орган місцевого самоврядування, тобто Позивач 1, в інтересах яких Прокурор звернувся з позовом у справі №906/871/21.

З огляду на вказане, вбачається подібність суб`єктного складу правовідносин у даній справі та справі №905/1907/21, яка розглядатиметься Великою Палатою Верховного Суду.

Крім того, аналогічними є предмети позовів в межах вказаних справ, а саме стягнення коштів за договором про закупівлю товарів за державні кошти (надмірно сплачених коштів), отриманими за додатковими угодами, якими внесено зміни до істотних умов до договору на закупівлю товарів за державні кошти, укладеного за результатами проведених відкритих торгів у сфері публічних закупівель, зокрема, щодо збільшення ціни за одиницю товару та відповідно зменшення загальних обсягів постачання товару в порушення статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

В свою чергу, у справі №905/1907/21, прокурор також звернувся до суду в інтересах Черкаської обласної ради та Комунального закладу "Канівська санаторна школа Черкаської обласної ради" зокрема з позовною вимогою до ТОВ "АС" про стягнення на користь школи коштів, надмірно сплачених школою за договором в розмірі 365 870 грн 72 коп..

За таких обставин, суд апеляційної інстанції зазначає, що у справі №906/871/21 постають питання, аналогічні по своїй суті тим питанням, що передав для вирішення Верховний Суд у справі №905/1907/21, які становлять виключну правову проблему і мають бути вирішені Великою Палатою Верховного Суду, оскільки під час вирішення вищевказаних питань Великою Палатою Верховного Суду буде досліджено та на надана правова оцінка зокрема питанням: чи може прокурор взагалі звертатись до суду в інтересах органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень з вимогою про визнання укладеного правочину недійсним та стягнення коштів; чи є у такому випадку вимога про стягнення коштів до державного, місцевого бюджету належним способом захисту інтересів держави та/або територіальної громади у збереженні бюджетних коштів.

Господарським процесуальним законом визначені процесуальні механізми забезпечення єдності судової практики, що полягають у застосуванні спеціальної процедури відступу від висновків щодо застосування норм права, викладених у раніше постановлених рішеннях Верховного Суду. Логіка побудови й мета існування цих процесуальних механізмів указує на те, що в цілях застосування норм права в подібних правовідносинах за наявності протилежних правових висновків суду касаційної інстанції необхідно виходити з того, що висновки, які містяться в судових рішеннях судової палати Касаційного господарського суду, мають перевагу над висновками колегії суддів, висновки об`єднаної палати Касаційного господарського суду - над висновками палати чи колегії суддів цього суду, а висновки Великої Палати Верховного Суду - над висновками об`єднаної палати, палати й колегії суддів Касаційного господарського суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду від 25 червня 2019 року в справі № 911/1418/17, від 15 січня 2020 року в справі № 914/261/18, від 12 лютого 2020 року в справі № 916/2259/18.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №755/10947/17 зазначено, що незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

За таких обставин, під час перегляду Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у справі №905/1907/21 будуть сформовані правові висновки, обов`язкові до застосування судом під час розгляду справи №906/871/21.

Статтею 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" також передбачено, що Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Верховний Суд, серед іншого забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Згідно з частиною 4 статтею 236 Господарського процесуального кодексу України та частини 6 статті 13 Закону "Про судоустрій і статус суддів", при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.

Колегія суддів вважає, що однакове застосування закону забезпечує його загальнообов`язковість, рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права. Єдине застосування законів поліпшує громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також довіру до відправлення правосуддя.

За змістом пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

В силу дії пункту 11 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справі зупиняється, зокрема, у випадку передбаченому пунктом 7 частиною 1 статтею 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

З метою дотримання єдності судової практики, принципу верховенства права, складовою якої є юридична визначеність, суд апеляційної інстанції, відповідно до положень пункту 7 частини 1 статті 228 та пункту 11 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України, вважає, що клопотання Прокурора про зупинення провадження у даній справі підлянгає до задоволення. Відповідно, провадження в справі №906/871/21 за апеляційною скаргою Прокурора на рішення Господарського суду Житомирської області від 19 грудня 2022 року підлягає зупиненню до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №905/1907/21.

Керуючись статтями 228, 229, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Зупинити провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника Житомирської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Житомирської області від 19 грудня 2022 року по справі №906/871/21 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №905/1907/21.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали виготовлено 17 березня 2023 року.

Головуючий суддя Василишин А.Р.

Суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Грязнов В.В.