ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2023 року м.Дніпро Справа № 904/6961/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)

суддів: Іванова О.Г., Березкіної О.В.

при секретарі судового засідання Бурчак А.Ю.

Представники сторін:

від відповідача-2: Меженна О.В., ордер серії АЕ №1111385 від 21.02.2022 р., адвокат;

прокурор: Міщук Н.П., посвідчення №058583 від 14.12.2020 р., прокурор відділу;

представник відповідача-1 в судове засідання не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Маркова Дмитра Олександровича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2021р., (повний текст судового рішення складено 23.12.2021, суддя Ліпинський О.В.) у справі № 904/6961/21

за позовом Першотравенської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, с. Миколаївка

до Відповідача-1 Синельниківської районної державної адміністрації, м. Синельникове

Відповідача-2 Фізичної особи-підприємця Маркова Дмитра Олександровича, м. Першотравенськ

про скасування розпоряджень, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та ії повернення

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Керівник Першотравенської окружної прокуратури Дніпропетровської області звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом в інтересах держави в особі Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області (надалі - Позивач) до Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області (надалі - Відповідач-1) та Фізичної особи - підприємця Маркова Дмитра Олександровича (надалі - Відповідач-2) яким, з урахуванням заяви про зміну предмету позову просив суд:

1. Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації Про затвердження ФОП Маркову Д.О. технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дмитрівської сільської ради № Р-528/0/350-15 від 24.12.2015.

2. Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 5,0936 га, кадастровий номер :02:001:10063, розташованої на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, укладений 29.01.2016 між Петропавлівською районною державною адміністрацією та Фізичною особою-підприємцем Марковим Дмитром Олександровичем, зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.03.2016, номер запису - 13649663.

3. Зобов`язати фізичну особу-підприємця Маркова Дмитра Олександровича повернути земельну ділянку загальною площею 5,0936 га, кадастровий номер :02:001:1006, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Синельниківського (Петропавлівського) району Дніпропетровської області, у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду, шляхом підписання акту приймання-передачі землі з Миколаївською сільською радою Синельниківського району Дніпропетровської області.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2021р. у справі №904/6961/21 позов задоволено в повному обсязі. Визнано незаконним та скасувати розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації «Про затвердження ФОП Маркову Д.О. технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дмитрівської сільської ради» № Р-528/0/350-15 від 24.12.2015. Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 5,0936 га, кадастровий номер :02:001:10063, розташованої на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, укладений 29.01.2016 між Петропавлівською районною державною адміністрацією та Фізичною особою-підприємцем Марковим Дмитром Олександровичем, зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.03.2016, номер запису - 13649663. Зобов`язано фізичну особу-підприємця Маркова Дмитра Олександровича повернути земельну ділянку загальною площею 5,0936 га, кадастровий номер :02:001:1006, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Синельниківського (Петропавлівського) району Дніпропетровської області, у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду, шляхом підписання акту приймання-передачі землі з Миколаївською сільською радою Синельниківського району Дніпропетровської області. Стягнуто з Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області на користь Дніпропетровської обласної прокуратури 6 810,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Приймаючи рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що на підставі Рішення Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області від 14.05.1997р., яким затверджено науково-технічну документацію, виготовлену у 1997 році Дніпропетровською філією Інституту землеустрою та передано КСП «ім. Чкалова» в постійне користування 616,2 га земель, з яких, за рахунок державного резервного фонду 263,7 га., 21.05.1997 року КСП «ім. Чкалова» видано державний акт на право постійного користування землею серії І-ДП № 004503.

Відповідно до плану зовнішніх меж, який міститься у вказаному державному акті, земельна ділянка площею 616,2 га, складається в тому числі, із земель державного резервного фонду - 263,7 га, земель лісового фонду - 135,3 га, земель природоохоронного фонду - 161,8, земель водного фонду - 55,4 га.

Згідно наявних у справі графічних матеріалів, передана КСП «ім. Чкалова» в постійне користування ділянка, в частині площі 263,7 га земель резервного фонду, поконтурно складається з полів площею 106,7 га, 72,9 га, 26,8 га, 57,3 га.

19.04.2000 року Дмитрівська сільська ради прийняла рішення провести обмін земельними ділянками колективної власності і резервного фонду на площі . При розробці схеми поділу земель колективної власності КСП «ім. Чкалова» врахувати обмін земель колективної власності і резервного фонду сільської ради.

Внаслідок проведеного обміну земельних ділянок, земельна ділянка резервного фонду площею 179,6 га (106,7 га + 72,9 га,), яка раніше була передані КСП «ім. Чкалова» в постійне користування, і перебували у складі ділянки загальною площею 263,7 га, була передана в колективну власність КСП «ім. Чкалова» та підлягала розпаюванню.

Співставлення площі земельних ділянок, яка визначена в графічних матеріалах, та площі ділянки, яка пропонувалися до обміну, свідчить про те, що об`єктом обміну за рішенням сільської ради від 19.04.2000 року виступали ділянки в межах полів площею 106,7 га та 72,9 га., загальна площа яких разом і становить 179,6 га.

16.05.2000 року, у зв`язку з реорганізацією КСП «ім. Чкалова» , на підставі рішення Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області було погоджено «Схему поділу земель колективної власності на земельні частки/паї КСП «ім. Чкалова» .

Згідно відомостей поділу земель, що паюються на частки (паї), до складу відповідних земель увійшли ділянки площею 106,7 га та 72,9 га. (№№ контуру 37, 38). Що стосується решти раніше переданих КСП «ім. Чкалова» в постійне користування земельних ділянок площею 57,3 га та 26,8 га, вони залишилися у складі земель держаного резервного фонду та не увійшли до земель колективної власності КСП, які підлягають паюванню.

Наявні в справі докази свідчать про те, що земельна ділянка, яка була передана в користування Відповідачу-2 за спірним розпорядженням та договором оренди, знаходиться в полі земельної ділянки площею 26,8 га, тобто ділянки, яка залишилася в землях державного резервного фонду, що не входила до земель колективної власності КСП «ім. Чкалова» та не підлягала паюванню, адже згідно Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям паюванню підлягали лише сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність відповідним сільськогосподарським підприємствам.

З огляду на віднесення спірної земельної ділянки до земель резервного фонду, тобто земель державної власності сільськогосподарського призначення, господарський суд приходить до висновку про те, що оскаржуване розпорядження про передачу спірної земельної ділянки в оренду, прийнято Петропавлівською районною державною адміністрацією з перевищенням повноважень, встановлених ст. 122 Земельного кодексу України, у зв`язку із чим, вимоги прокурора відносно визнання його незаконними та скасування слід визнати обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Як убачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачами, на час укладення спірного договору оренди, нормативно-грошова оцінка земельних ділянок сільськогосподарського призначення, що перебувають в оренді ФОП Маркова Д.О., до складу яких входить і земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:1006, не проводилась, технічна документація не затверджувалась та рішення про затвердження нормативно грошової оцінки не приймалось.

Зазначені обставини є додатковою підставою для визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 29 січня 2016 року, укладеного Петропавлівською райдержадміністрацією та ФОП Марковим Д.О.

З огляду на те, що ФОП Марков Д.О. є стороною договору оренди земельної ділянки, який визнано судом недійсним, та враховуючи правові наслідки недійсності правочину, позовні вимоги щодо зобов`язання Відповідача-2 повернути спірну земельну ділянку також слід визнати обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що спірне розпорядження прийнято Петропавлівською районною державною адміністрацією 24.12.2015, а договір оренди землі укладений відповідачами 29.01.2016. Таким чином, загальна позовна давність тривалістю у три роки, в межах якої може бути заявлено позовні вимоги, спливає відповідно 24.12.2018 року щодо оскарження розпорядження та 29.01.2019 щодо оскарження договору оренди.

Як убачається зі змісту позовної заяви, і зазначені обставини не спростовано учасниками даного спору, 21.12.2018 року, тобто в межах строку позовної давності, прокурор звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом у справі № 904/585/18, яким в тому числі просив визнати незаконним і скасувати розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації від 24.12.2015 № Р-528/0/350-15, визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 5,0936 га, кадастровий номер :02:001:1006, та зобов`язати ФОП Маркова Д.О. повернути зазначену земельну ділянку.

Справа № 904/585/18 розглядалася судами неодноразово. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.04.2021 року, під час нового розгляду справи суд дійшов висновку про відсутність (не доведення) підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, та залишив позов прокурора без розгляду.

Зважаючи на те, що перебування на розгляді суду справи № 904/585/18, в рамках якої прокурор заявляв вимоги щодо оскарження спірного розпорядження та договору оренди, виключало необхідність вчинення прокурором або позивачем процесуальних дій, спрямованих на припинення зазначеного процесу, слід визнати, що до закінчення 15.04.2021 року розгляду справи № 904/585/18, існували об`єктивні обставини, які ускладнювали звернення з новим, ідентичним позовом до суду, в зв`язку із чим, строк позовної давності пропущено з поважних причин.

Стосовно наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді слід зазначити наступне.

Як убачається з матеріалів справи, 11.06.2021 року прокурор звернувся до Голови Миколаївської сільської об`єднаної територіальної громади з листом № 04/64-886 ВИХ-21, яким повідомив про виявлені порушення вимог законодавства під час прийняття оскаржуваного розпорядження та укладення спірного договору оренди щодо земельної ділянки, яка з 27.05.2021 року належить до земель відповідної територіальної громади.

З урахуванням викладених у листі обставин, прокурор просив у строк до 18.06.2021 року надати повідомлення чи вживалися Миколаївською сільською об`єднаною територіальною громадою заходи цивільно-правового характеру на захист порушених інтересів, шляхом звернення з відповідним позовом до суду.

14.06.2021 року Миколаївська сільська рада повідомила, що заходи цивільно-правового характеру, про які йдеться в листі прокурора радою не вживалися, через те що з наявних у Миколаївської сільської ради документів, не вбачається порушення інтересів держави.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаним рішенням, Фізична особа-підприємець Марков Дмитро Олександрович звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду в повному обсязі та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційна скарга обгрунтована наступним:

- відповідно до рішення VIII сесії Дмитрівської сільської ради від 14.05.1997 року XII скликання (оригінал документа у розпорядженні Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району), колективному сільськогосподарському підприємству ім. Чкалова видано державний акт на право постійного користування землею №004503, серії І-ДП від 21.05.1997 (оригінал документа у розпорядженні відділу у Петропавлівському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області), на підставі якого КСП «ім. Чкалова» передано у постійне користування - 616,2 га, з них державний резервний фонд 263,7 га.

Відповідачу не зрозуміло яким чином Першотравенською окружною прокуратурою встановлено, що відповідно до державного акту на право постійного користування на землю колишнього КСП ім. Чкалова від 21.05.1997 №004503, серії І-ДП, спірна земельна ділянка віднесена до державного резервного фонду із земель, які були передані КСП у постійне користування, якщо це твердження спростовується доказами доданими позивачем, зорема копією зазначеного документу до якого не внесено відповідні зміни.

Розпорядженням голови Петропавлівської районної адміністрації № 79 від 20.03.2000р. (Додаток 17) погоджено «Схему поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП ім. Чкалова виготовлену Дніпропетровською філією інституту землеустрою, відповідно до протоколу №2 загальних зборів (зборів уповноважених) членів КСП ім.Чкалова від 18.02.2000р. та рішення XIII сесії XIII скликання Дмитрівської сільскої ради від 29.02.2000р.

В той же час ще якусь «Схему поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП ім. Чкалова виготовлену Дніпропетровською філією інституту землеустрою затверджено згідно протоколу № 1 загальних зборів (зборів уповноважених) членів КСП ім. Чкалова від 10.03.2000р та погоджено рішенням Дмитрівської сільскої ради від 18.05 2000 року.

19.04.2000 року своїм рішенням № 101-17/ХХІІІ Дмитрівська сільська рада надала дозвіл на обмін земельним ділянками колективної власності КСП ім. Чкалова та резервного фонду.

Із зазначених документів вбачається, що одну із «Схем поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП ім. Чкалова» виготовлено Дніпропетровською філією інституту землеустрою у 2000 році.

Надалі, як стверджує сам позивач, у 2000 році на замовлення КСП ім.Чкалова Дніпропетровською філією Інституту землеустрою виготовлено ще якусь науково-технічну документацію по підготовці документів, що посвідчують право власності або користування землею, а також Схему поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП ім.Чкалова Петропавлівського району Дніпропетровської області. Отже виникає питання, чи відповідає зазначена документація нормам чинного законодавства.

Державний акт на право постійного користування землею №004503, серії I- ДП від 21.05.1997року, виданий КСП ім. Чкалова не встановлює межі земель резервного фонду та не може вказувати на належність до них спірної земельної ділянки.

Так, вказаним державним актом посвідчувалось право користування КСП ім. Чкалова земельною ділянкою площею 616,2 га. Однак, ні з матеріалів позову в цілому, ні зі змісту даного державного акту не випливає, що спірна земельна ділянка сформована із земель резервного фонду.

Державний акт на право постійного користування землею №004503, серії І-ДП від 21.05.1997 року втратив свою чинність, оскільки КСП ім. Чкалова припинило свою діяльність.

Вказаний державний акт не може слугувати доказом наявності порушень чинного законодавства з боку відповідачів.

- позивачем не надано жодного доказу належності спірної земельної ділянки до земель резервного фонду.

- Візуальним співставленням тих самих документів та вивченням Публичної кадастрової карти (http://map.land, gov.ua/kadastrova-karta) та технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) яку перевірено та затверджено всіма відповідними організаціями, зокрема Управлінням Держземагенства у Петропавлівському районі та Державним Агенством земельних сервітутів, стороной відповідача встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:1006 не відноситься а ні до земель запасу, а ні до земель резервного фонду.

Відповідно до розділу II Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженой Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 року № 548, підрозділ 01.01 відноситься до Земель сільскогосподарського призначення - Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Землі запасу та резервного фонду відноситься до секції К та підрозділе 16 та 17 відповідно.

У відповіді Миколаївської сільської ради на адвокатський запит зазначено, що:

- Згідно форми звітності № 6 - зем «Звіт про наявність земель та розподіл їх за власниками землі, землекористувачами, угіддями та видами економічної діяльності», яка втратила свою чинність 01.01.2016 року на території Дмитрівської сільської ради станом на 31.12.2015 року числилось земель резервного фонду, не наданих в постійне користування ( шифр рядка -95) 26 га з них: 14 га - земель під господарськими шляхами і прогонами; 12 га - земель полезахисних лісосмуг

На думку позивача, факт прийняття Петропавлівською РДА вищезазначеного розпорядження з порушеннями вимог чинного законодавства також підтверджено проведеною Управлінням з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області перевіркою, відповідний висновок якої закріплений в Акті перевірки №193-ДК/245/АП/09/01/- 17 від 31.08.2017.

Відповідно до вищевказаного Акту, Петропавлівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області не підтверджено факт віднесення земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:1006 до не витребуваних паїв, розпорядження Петропавлівської районної державної адміністрації від 24.12.2015 № Р- 528/0/350-15, видане з порушенням вимог статті 122 Земельного кодексу України.

Із зазначеним твердженням позивача погодитись неможливо виходячи з наступного. Згідно до Акту перевірки вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 31.08.2017 року № 193-ДК/245/АП/09/01/-17 вбачається, що перевірку проведено на підставі листа Павлоградської місцевої прокуратури від 13.07.2017р. № 101/1942-17.

Висновки зроблені державним інспектором на підставі сумнівних даних викликають глибокий сумнів в його компетентності та неупередженості. Відповідно до зазначеного Акту, Петропавлівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області не підтверджено факт віднесення земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:1006 до не витребуваних паїв.

ГУ Дергеокадастру у Дніпропетровській області має всю необхідну інформацію для проведення перевірки без підтверджень з боку Петропавлівської РДА, зокрема поземельну книгу земельної ділянки в електронному та паперовому вигляді.

На заяву ОСОБА_1 від 27.05.2015 року "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для виробництва сільскогосподарської продукції (площа 102,672 га), яка знаходиться на території Дмитрівської сільскої ради Петропавлівського району Дніпропетровської області" листом вих. № 31-4-0.11-13497/2-15 від 16 липня 2015 року ГУ Дерземагенства у Дніпропетровській області, правонаступником якого згідно до витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 25.05.2021 року є Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, надано відповідь у якій зазначено, що відповідна земельна ділянка відноситься до земель приватної власності та надання дозволу не відноситься до повноважень цієї установи.

- Враховуючи інформацію яка міститься у матеріалах справи, всю інформацію ГУ Держгеокадастру мало з моменту формування та державної реєстрації земельної діляки, яку само і здійснило 9.02.2008 року.

Посилання на вказаний документ, як на доказ не відповідає нормам чинного законодавства. Як стверджує позивач перевірку проведено в межах кримінального провадження № 0000033, внесеного до ЄРДР 06.07.2017 року за ознаками складу злочину, передбаеного ч.І ст.366 КК України відносносно посадових осіб Відповідача - 1 Петропавлівської РДА. Однак на час звернення до суду з позовом Першотравенська кружна прокуратура Постановою від 31.03.2021 року закрила зазначене кримінальне провадження на підставі ч.1 ст. 284 КПК України за відсутністю складу злочину, отже всі твердження прокуратури з цього приводу спростовані та не можуть бути покладені в основу законного рішення суду.

Петропавлівська райдержадміністрація не перевищувала надані законом повноваження при прийнятті оскаржуваног розпорядження, та жодним чином не порушила інтереси держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, таким чином позовні вимоги щодо визнання розпорядження Петропавлівської райдержадміністрації задоволенню не підлягають.

На підставі законного розпорядження між Петропавлівською районною державною адміністрацією та ФОП Марковим Д.О. 29.01.2016 укладено договір оренди земельної ділянки площею 5,0936 га, кадастровий номер :02:001:1006, розташованої на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області (далі - Договір).

- Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 18.12.2018 № 605 «Про внесення змін до додатка 1 до Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.12.2018 за № 1471/32923, додаток 1 до зазначеного Порядку викладено в новій редакції.

Отже відповідно до зазначеного Наказу, відповідачем-2 отримано Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 02.06.2021 року, тобто до відкриття провадження у справі.

Відповідно до розрахунку зробленого на сайті Держгеокадастру України нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки станом на дату подання позову складає 113788.88грн., зазначена вартість підтверджується і Витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 02.06.2021 року.

З огляду на вище зазначені норми, підстав для визнання правочину недісним на час розгляду справи судом не виникло, а тому не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо визнання договору аренди земельної ділянки недісним та задоволення похідних від цього позовних вимог.

- Щодо строку позовної давності, судом першої інстанції зазначено, що «Судом встановлено, що спірне розпорядження прийнято Петропавлівською районною державною адміністрацією 24.12.2015, а договір оренди землі укладений відповідачами 29.01.2016. Таким чином, загальна позовна давність тривалістю у три роки, в межах якої може бути заявлено позовні вимоги, спливає відповідно 24.12.2018 року щодо оскарження розпорядження та 29.01.2019 щодо оскарження договору оренди.

Як убачається зі змісту позовної заяви, і зазначені обставини не спростовано учасниками даного спору, 21.12.2018 року, тобто в межах строку позовної давності, прокурор звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом у справі № 904/585/18, яким в тому числі просив визнати незаконним і скасувати розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації від 24.12.2015 № Р-528/0/350-15, визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 5,0936 га, кадастровий номер :02:001:1006, та зобов`язати ФОП Маркова Д.О. повернути зазначену земельну ділянку.

Справа № 904/585/18 розглядалася судами неодноразово. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.04.2021 року, під час нового розгляду справи суд дійшов висновку про відсутність (не доведення) підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, та залишив позов прокурора без розгляду.

Зважаючи на те, що перебування на розгляді суду справи № 904/585/18, в рамках якої прокурор заявляв вимоги щодо оскарження спірного розпорядження та договору оренди, виключало необхідність вчинення прокурором або позивачем процесуальних дій, спрямованих на припинення зазначеного процесу, слід визнати, що до закінчення 15.04.2021 року розгляду справи № 904/585/18, існували об`єктивні обставини, які ускладнювали звернення з новим, ідентичним позовом до суду, в зв`язку із чим, строк позовної давності пропущено з поважних причин.»

Відповідач -2 не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо поважності причин пропуску та поновлення його за клопотанням прокурора.

- Під час розгляду Господарским судом Дніпропетровської області справи № 904/585/18, було встановлено, що в 9 лютого 2008 року на підставі технічної документації, а саме, Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 02.02.2008 року, Управлінням Держгеокадастру у Петропавлівському районі Дніпропетровської області було здійснено державну реєстрацію спірної земельної ділянкі площею 5,0936 га, кадастровий номер :02:001:1006.

На заяву Маркова Олександра Яковича від 27.05.2015 року "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для виробництва сільскогосподарської продукції (площа 102,672 га), яка знаходиться на території Дмитрівської сільскої ради Петропавлівського району Дніпропетровської області" листом вих. № 31-4-0.11-13497/2-15 від 16 липня 2015 року ГУ Дерземагенства у Дніпропетровській області, правонаступником якого згідно до витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 25.05.2021 року є Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, надано відповідь у якій зазначено, що відповідна земельна ділянка відноситься до земель приватної власності та надання дозволу не відноситься до повноважень цієї установи.

Після цього, інша особа звернулась уже до Петропавлівської РДА з заявою про надання в оренду земельних ділянок загальною площею 102,672 га. Претропавлівська РДА як розпорядник земель видала дозвіл на виготовлення технічної документації.

Відповідно до технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для надання в оренду, земельної ділянки, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, за межами населених пунктів, площею 5,0936 га, кадастровий номер :02:001:1006, яку погоджено та затверджено уравлінням Держземагенства у Петропавлівському районі, Позивачу про начебто порушення державних інтересів в черговий раз стало відомо стало відомо 6 жовтня 2015 року.

Відповідно до Акту встановлення (поновлення) меж земельної ділянки, зідно до якого на підставі Розпорядження голови райдержадміністрації № Р-320/0/350-15 від 30.09.2015року, в присутості Голови Дмитрівської сільскої ради, землевпорядника Дмитрівської сільскої ради та при узгодженні з в.о.начальника уравлінням Держземагенства у Петропавлівському районі, виконано встановлення (поновлення) меж спірної земельної ділянки. На підставі виконаних робіт, було складено технічну документацію та погоджено з усіма відповідними установами, про що на зазначеному документі є відповідні відмітки завірені печатками. Відповідно до зазначеної документації уравлінням Держземагенства у Петропавлівському районі було внесено відповідні данні до поземельної книги 18.11.2015 року.

- прокурор з позовом до суду звернувся 30.07.2021, про що свідчить відмітка відділення поштового зв`язку на поштовому конверті.

Прокурором належним чином не обґрунтовано поважність причин пропуску строків позовної давності та клопотання позивача в інтересах якого прокурор звернувся з позовом відсутнє в матеріалах справи.

Враховуючи викладене, підстави для визнання поважними причин пропуску позивачем строків позовної давності на думку позивача-2 відсутні, у зв`язку із чим клопотання прокурора щодо поновлення строку позовної давності задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції в частині поновлення строку на звернення є незаконним на підлягає скасуванню.

Зазначеним доказам судом не надано відповідну правову оцінку та зроблено помилковий висновок щодо спливу строку позовної давності.

Отже, відповідно до вимог статті 257 ЦК України загальна позовна давність тривалістю у три роки сплила 18.11.2018 року.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Першотравенська окружна прокуратура Дніпропетровської області у відзиві на апеляційну скаргу вказує, що:

- спірна земель ділянка належить до земель сільськогосподарського призначення, однак має враховуватись в землях резервного фонду, а не в землях невизначених (не витребуваних) паїв.

Таким чином, прокурор не має на увазі зміну її цільового призначення з сільськогосподарського на інше.

- Павлоградська місцева прокуратура та Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області діяли в межах наданих їм Законом повноважень.

Зазначений Акт перевірки, станом на теперішній час, Петропавлівською районною державною адміністрацією не оскаржувався та є чинним, а висновки, викладені у ньому мають суттєве доказове значення.

- орендну плату за користування земельною ділянкою визначено без проведення їх нормативної грошової оцінки, що є порушенням вимог ст. ст. 6, 15 Закону України «Про оренду землі», ст. ст. 203, 215 Цивільного кодексу України, ст.ст. 13, 18 Закону України «Про оцінку земель», отже, вищевказаний Договір оренди землі, укладений між ФОП Марковим Д.О. та Петропавлівською РДА, має бути визнаний недійсним.

Стосовно посилання адвоката Меженної О.В. у відзиві на положення Податкового кодексу України, що регламентують визначення орендної плати з урахуванням нормативної грошової оцінки одного гектара сільськогосподарських угідь та коефіцієнта індексації слід відмітити, що у даному випадку зазначені положення не можуть бути застосовані, оскільки Законом України «Про оцінку земель» визначено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок обов`язково проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. У даному ж випадку технічна документація з нормативної грошової оцінки не виготовлялася, районною радою не затверджувалася, тому розмір орендної плати визначено з порушенням вимог чинного законодавства.

- на теперішній час строк позовної давності для звернення прокурора до суду з метою захисту інтересів держави на теперішній час є пропущеним, у зв`язку із тривалим судовим розглядом справи №904/585/18, який тривав у період з 14.02.2018 року по 15.04.2021. Тобто, у зазначений період у судах першої, другої та третьої інстанції на розгляді перебував позов про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, та прокурор був позбавлений можливості для звернення до суду із зазначеним позовом раніше, у відповідності до вимог п.10 ч.3 ст. 162, п.5 ч. 5 ст. 174, п. 10 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Окрім того, на виконання вимог ухвали Г осподарського суду Дніпропетровської області від 15.04.2021 у справі №904/585/18 та вимог ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» Першотравенською окружною прокуратурою 08.04.2021 за вих. №04/64-242вих-21 на адресу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області та 11.06.2021 за вих. №04/64-886вих-21 на адресу Миколаївської сільської об`єднаної територіальної громади надіслано листи про наявність підстав для представництва прокуратурою інтересів держави, та надано достатній строк для самостійного звернення до суду із аналогічним позовом.

Таким чином, строк позовної давності для звернення прокурора до суду з метою захисту інтересів держави на теперішній час є пропущеним з поважних причин та підлягає поновленню.

- предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння.

- у зв`язку з тим, що даному випадку спірна земельна ділянка до теперішнього часу не вибувала із власності держави, вказана позовна заява є саме негаторною, а отже може бути пред`явлена упродовж всього часу тривання відповідного правопорушення.

Зазначене повністю узгоджується правовими висновками Касаційного цивільного суду Верховного Суду, викладеними у постанові від 08.07.2020 у справі №686/16196/15-ц.

- факт не вжиття заходів з боку ГУ ДГК у Дніпропетровській області також підтверджується листом відділу у Петропавлівському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області №35/308-18 від 23.03.2018 року, яким визнано факт помилкового включення спірної земельної ділянки до не витребуваних паїв та належність її на теперішній час до земель резервного фонду Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області.

- сам факт відкриття провадження у справі свідчить про те, що судом першої інстанції перевірено наявність підстав для представництва інтересів держави прокурором та не виявлено перешкод для такого представництва.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Ухвалою суду від 07.02.2022 поновлено строк на апеляційне оскарження. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Маркова Дмитра Олександровича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2021р. у справі № 904/6961/21. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 14.03.2022 о 12:20 годин. Зупинено дію оскаржуваного рішення.

14.03.2022 судове засідання не відбулося.

Ухвалою суду від 05.04.2022 розгляд апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Маркова Дмитра Олександровича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2021р. у справі № 904/6961/21 призначити в судове засідання на 04.05.2022 об 12:00 год.

04.05.2022 до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання Першотравенської окружної прокуратури Дніпропетровської області про залучення правонаступника, вмотивоване тим, що розпорядженням голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації «Про затвердження передавальних актів» №Р-452/0/3-21 від 07.05.21 затверджено передавальний акт Петропавлівської райдержадміністрації до правонаступника - Синельниківської районної державної адміністрації.

Ухвалою суду від 04.05.2022 здійснено заміну відповідача -1 Петропавлівської районної державної адміністрації на правонаступника Синельниківську районну державну адміністрацію. Зобов`язано Першотравенську окружну прокуратуру Дніпропетровської області спрямувати на адресу Синельниківської районної державної адміністрації копію позовної заяви з додатками у справі №904/6961/21 докази чого надати суду. Зобов`язано Фізичну особу-підприємця Маркова Дмитра Олександровича спрямувати на адресу Синельниківської районної державної адміністрації копію апеляційної скарги з додатками у справі №904/6961/21 докази чого надати суду. Розгляд апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Маркова Дмитра Олександровича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2021р. у справі № 904/6961/21 відкладено на 01.06.2022 на 12:00 год.

Ухвалою суду від 01.06.2022 в судовому засіданні оголошено перерву до 07.06.2022 на 10:00 годин.

Ухвалою суду від 07.06.2022 призначено у справі №904/6961/21 земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено спеціалістам ДНІПРОПЕТРОВСЬКОГО НАУКОВО-ДОСЛІДНОГО ІНСТИТУТУ СУДОВИХ ЕКСПЕРТИЗ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ УКРАЇНИ до якого направлено матеріали справи. На вирішення судової експертизи поставлені питання. Зобов`язано сторін на вимогу судового експерта надати всі необхідні документи для проведення судової експертизи для надання відповіді на поставлене судом питання. Оплату витрат по проведенню судової експертизи покладено на відповідача-2 Фізичну особу-підприємця Маркова Дмитра Олександровича. Провадження у справі №904/6961/21 зупинено на час проведення експертизи.

22.07.2022 на адресу суду надійшло клопотання судового експерта О.І. Юрець про надання додаткових матеріалів, необхідних для виконання експертизи.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Березкіної О.В.., на підставі розпорядження керівника апарату суду №1236/22 від 03.08.2022 для вирішення питання про поновлення апеляційного провадження, проведено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2022 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідач), суддів: Іванова О.Г., Антоніка С.Г.

Ухвалою суду від 03.08.2022 провадження у справі № 904/6961/21 за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Маркова Дмитра Олександровича - поновлено. Розгляд клопотання призначено в судовому засіданні на 10.08.2022 року на 12:00 годин. Явку представників у судове засідання визнано необов`язковою.

У зв`язку з виходом з відпустки судді Березкіної О.В.., на підставі розпорядження керівника апарату суду №1300/22 від 08.08.2022, проведено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 08.08.2022 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідач), суддів: Іванова О.Г., Березкіної О.В.

05.08.2022 на адресу суду від директора Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Олени Коваленко надійшло клопотання про погодження строку проведення судової земельно-технічної експертизи.

10.08.2022р. у судовому засіданні представники сторін надали усні пояснення щодо заявнених в клопотанні експерта питань, вказавши про необхідність надання ним додаткового часу, необхідного для збирання витребуваних експертом матеріалів в зв`язку із чим в судовому засіданні оголошено перерву, а сторонам надано можливість в порядку частини 5 статті 161 Господарського процесуального кодексу України надати суду поясннення щодо знаходження в їхньому розпорядженні доказів, про які в своєму клопотанні заявляє судових експерт.

Ухвалою суду від 24.08.2022 клопотання судового експерта Днепропетровского науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України О.І. Юрець про надання додаткових даних для виконання судової експертизи та клопотання директора Днепропетровского науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України О.Коваленко про погодження строку проведення експертизи задоволено. Погоджено строк проведення експертизи, запропонований директором Днепропетровского науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України О.Коваленко. Надано судовому експерту О.І. Юрець додаткові матеріали.

Уповноважено представника ФОП Маркова Д.О. на отримання в Головному управлінні Держгеокадастру у Дніпропетровській області вищезазначених доказів для подальшої передачі в ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ НАУКОВО-ДОСЛІДНОМУ ІНСТИТУТ СУДОВИХ ЕКСПЕРТИЗ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ УКРАЇНИ для судового експерта О.І. Юрець.

Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області надати представнику Відповідача 2 О.В. Меженній:

План - схему земельних ділянок за результатами виконання топографо-геодезичних робіт, в тому числі із зазначенням каталогів координат, в масштабі, який забезпечує чітке зображення всіх елементів і написів виконаний особами передбаченими відповідно до Закону України «Про землеустрій» та Закону України «Про топографо-геодезичну і картографічну діяльність».

Електронну версію план-схеми земельних ділянок в форматі *.dxf та *.dwg

Попереджено сторін за наслідки невиконання вимог ухвали суду.

Матеріали справи разом з ухвалою направлено до експертної установи Дніпропетровського Науково-Дослідного Інституту Судових Експертиз Міністерства Юстиції України та зобов`язано експертну установу після завершення судової експертизи негайно повернути матеріали справи до Центрального апеляційного господарського суду разом із експертним висновком. Попереджено експертів про кримінальну відповідальність згідно ст. ст. 384, 385 Кримінального кодексу України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Провадження у справі № 904/6961/21 на час проведення експертизи - зупинено.

10.11.2022 до суду апеляційної інстанції надійшли матеріали справи разом з повідомленням Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України про залишення експертизи №2845-22/3196/3197-22 без виконання через несплату за проведення вказаної експертизи.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Березкіної О.В., на підставі розпорядження керівника апарату суду № 2010/22 від 21.11.2022, для вирішення питання про поновлення провадження у справі, проведено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.11.2022 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідач), суддів: Іванова О.Г., Антоніка С.Г.

Ухвалою суду від 22.11.2022 поновлено провадження у справі №904/6961/21 за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Маркова Дмитра Олександровича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2021р., у справі № 904/6961/21. Розгляд апеляційної скарги призначено у судовому засіданні на 21.12.2022 о 12:20.

У зв`язку з виходом з відпустки судді Березкіної О.В., на підставі розпорядження керівника апарату суду №2144/22 від 19.12.2022, справу передано на розгляд раніше визначеному складу суду у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідач), суддів: Іванова О.Г., Березкіної О.В.

Ухвалою суду від 21.12.2022 в судовому засіданні оголошено перерву до 30.01.2023 на 12:00 год. Витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області справу №904/585/18.

Ухвалою суду від 30.01.2023 в судовому засіданні оголошено перерву до 23.02.2023 на 10:00 год. Надано представникам Прокуратури та Відповідача -2 можливість подати до суду апеляційної інстанції власні пояснення щодо визначеного питання.

30.01.2023 від відповідача-2 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №904/6961/21 до Вирішення Великою Палатою Верховного Суду питання про усунення неоднозначного застосування норм права у подібнизх правовідносинах у іншій справі №912/2797/21.

Ухвалою суду від 23.02.2023 в судовому засіданні оголосити перерву до 27.02.2023 на 12:50 год.

Про дату час і місце розгляду справи відповідач-1 був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення №960.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі Пономарьов проти України, no. 3236/03, від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Таким чином, не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, згідно з Порядком ведення державного реєстру судових рішень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2006р. за № 740, кожна фізична або юридична особа має загальний доступ до судових рішень, внесених до Реєстру. Відкритий доступ користувачів до електронних копій судових рішень здійснюється цілодобово та безоплатно через офіційний веб-портал ДСА.

Таким чином, представники сторін мають можливість ознайомитись з текстами процесуальних документів по вказаній справі в державному реєстрі судових рішень.

Беручи до уваги, що неявка представника відповідача-1 не перешкоджає перегляду справи по суті, матеріали справи є достатніми для її розгляду у судовому засіданні, справа переглядалася без участі представника відповідача-1 за наявними у справі матеріалами.

27.02.2023 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

Головою Петропавлівської районної державної адміністрації 24.12.2015 року видано розпорядження №Р-528/0/350-15 «Про затвердження ФОП Маркову Д.О. технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дмитрівської сільської ради».

Зазначеним розпорядженням затверджено Відповідачу-2 технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки № 1006 площею 5,0936 га з невитребуваних паїв на території Дмитрівської сільської ради. Надано ФОП Маркову Д.О. в оренду строком на 30 років земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:1006 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з земель не витребуваних паїв на території Дмитрівської сільської ради, а також встановлено розмір орендної плати 4% від грошової оцінки земельної ділянки.

29.01.2016 між Петропавліською районною державною адміністрацією (орендодавець/відповідач-1) та ФОП Марковим Дмитром Олександровичем (орендар/відповідач-2) укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до п. 2.1 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, а саме для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (землі не витребуваних паїв), яка знаходиться на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області.

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 5,0936 га - ріллі (п. 3.1 Договору оренди)

Кадастровий номер земельної ділянки: :02:001:1006 (п. 3.2 Договору оренди).

Відповідно до п.п. 6.1., 6.2 Договору оренди землі земельна ділянка передається в оренду із земель не витребуваних паїв на території Дмитрівської сільської ради. Цільове призначення земельної ділянки: за КВЦПЗ - код 01.01:- для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Договір укладено строком на 30 років. Термін оренди та площу орендованої земельної ділянки може бути зменшено у разі отримання власниками не витребуваних паїв державних актів на право власності на земельні ділянки (за письмовим повідомленням орендодавця) (п.п.4.1., 4.2 Договору).

Передача земельної ділянки в оренду здійснюється на підставі розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації 24.12.2015 року №Р-528/0/350-15 «Про затвердження ФОП Маркову Д.О. технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дмитрівської сільської ради».

Передача земельної ділянки орендарю здійснюється впродовж 10 календарних днів з моменту державної реєстрації права оренди в порядку, встановленому чинним законодавством України, за актом приймання-передачі, підписаним сторонами по Договору (п.п. 7.1., 7.3 Договору).

Як убачається з матеріалів справи, у 1997 році Дніпропетровською філією Інституту землеустрою виготовлено науково-технічну документацію по роздержавленню земель та виготовленню державних актів на право колективної власності на землю та право постійного користування землею КСП «ім. Чкалова» Петропавлівського району Дніпропетровської області. Відповідно до зазначеної науково-технічної документації запропоновано закріпити за КСП «ім. Чкалова» на праві постійного користування, в тому числі 263,7 га земель державного резервного фонду.

Протоколом зборів КСП «ім. Чкалова» №2 від 30.04.1997 року затверджено науково-технічну документацію по роздержавленню земель і виготовленню державних актів на колективну власність і постійне користування КСП «ім. Чкалова» від 1997 року.

Рішенням Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області від 14.05.1997 затверджено вищевказану науково-технічну документацію та передано КСП «ім. Чкалова» в постійне користування 616,2 га земель, з яких, за рахунок державного резервного фонду 263,7 га.

21.05.1997 року на підставі зазначеного рішення КСП «ім. Чкалова» видано державний акт на право постійного користування землею серії І-ДП № 004503.

Відповідно до плану зовнішніх меж, який міститься у вказаному державному акті, земельна ділянка площею 616,2 га, яка передається у постійне користування КСП «ім. Чкалова», складається в тому числі, із земель державного резервного фонду - 263,7 га, земель лісового фонду - 135,3 га, земель природоохоронного фонду - 161,8, земель водного фонду - 55,4 га.

Згідно наявних у справі графічних матеріалів, передана КСП «ім. Чкалова» в постійне користування ділянка, в частині площі 263,7 га земель резервного фонду, поконтурно складається з полів площею 106,7 га, 72,9 га, 26,8 га, 57,3 га.

19.04.2000 року Дмитрівська сільська ради прийняла рішення провести обмін земельними ділянками колективної власності і резервного фонду на площі 179,6 га в межах полів 7, 8, 2 польової сівозміни на поле 7, 8, 2 кормової сівозміни та поле 1, 2 польової сівозміни частково. При розробці схеми поділу земель колективної власності КСП «ім. Чкалова» врахувати обмін земель колективної власності і резервного фонду сільської ради.

Внаслідок проведеного обміну земельних ділянок, земельна ділянка резервного фонду площею 179,6 га , яка раніше була передані КСП «ім. Чкалова» в постійне користування, і перебували у складі ділянки загальною площею 263,7 га, була передана в колективну власність КСП «ім. Чкалова» та підлягала розпаюванню.

Співставлення площі земельних ділянок, яка визначена в графічних матеріалах, та площі ділянки, яка пропонувалися до обміну, свідчить про те, що об`єктом обміну за рішенням сільської ради від 19.04.2000 року виступали ділянки в межах полів площею 106,7 га та 72,9 га., загальна площа яких разом і становить 179,6 га.

16.05.2000 року, у зв`язку з реорганізацією КСП «ім. Чкалова», на підставі рішення Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області було погоджено «Схему поділу земель колективної власності на земельні частки/паї КСП «ім. Чкалова».

Згідно відомостей поділу земель, що паюються на частки (паї), до складу відповідних земель увійшли ділянки площею 106,7 га та 72,9 га. (№№ контуру 37, 38). Що стосується решти раніше переданих КСП «ім. Чкалова» в постійне користування земельних ділянок площею 57,3 га та 26,8 га, вони залишилися у складі земель держаного резервного фонду та не увійшли до земель колективної власності КСП, які підлягають паюванню.

На підставі розпорядження Петропавлівської районної державної адміністрації № 109-р-05 від 26.01.2006 ПП Маркову Олександру Яковичу передано в оренду земельну ділянку площею 102,672 га, про що між останнім та Петропавлівською райдержадміністрацією було укладено Договір оренди землі, в п. 1.1. якого зазначено, що вказана земельна ділянка надається в строкове платне користування як земельна ділянка з не витребуваних паїв Дмитрівської сільської ради.

В подальшому, частина зазначеної земельної ділянки, як земельна ділянка з не витребуваних паїв, була передана Відповідачу-2 на підставі оскаржуваного розпорядження та договору оренди землі.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:

Як убачається з матеріалів справи, у 1997 році Дніпропетровською філією Інституту землеустрою виготовлено науково-технічну документацію по роздержавленню земель та виготовленню державних актів на право колективної власності на землю та право постійного користування землею КСП ім. Чкалова Петропавлівського району Дніпропетровської області. Відповідно до зазначеної науково-технічної документації запропоновано закріпити за КСП ім. Чкалова на праві постійного користування, в тому числі 263,7 га земель державного резервного фонду.

Протоколом зборів КСП ім. Чкалова №2 від 30.04.1997 року затверджено науково-технічну документацію по роздержавленню земель і виготовленню державних актів на колективну власність і постійне користування КСП ім. Чкалова від 1997 року.

Рішенням Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області від 14.05.1997 затверджено вищевказану науково-технічну документацію та передано КСП ім. Чкалова в постійне користування 616,2 га земель, з яких, за рахунок державного резервного фонду 263,7 га.

21.05.1997 року на підставі зазначеного рішення КСП ім. Чкалова видано державний акт на право постійного користування землею серії І-ДП № 004503.

Відповідно до плану зовнішніх меж, який міститься у вказаному державному акті, земельна ділянка площею 616,2 га, яка передається у постійне користування КСП ім. Чкалова, складається в тому числі, із земель державного резервного фонду - 263,7 га, земель лісового фонду 135,3 га, земель природоохоронного фонду 161,8, земель водного фонду 55,4 га.

Згідно наявних у справі графічних матеріалів, передана КСП ім. Чкалова в постійне користування ділянка, в частині площі 263,7 га земель резервного фонду, поконтурно складається з полів площею 106,7 га, 72,9 га, 26,8 га, 57,3 га.

19.04.2000 року Дмитрівська сільська ради прийняла рішення провести обмін земельними ділянками колективної власності і резервного фонду на площі 179,6 га в межах полів 7, 8, 2 польової сівозміни на поле 7, 8, 2 кормової сівозміни та поле 1, 2 польової сівозміни частково. При розробці схеми поділу земель колективної власності КСП ім. Чкалова врахувати обмін земель колективної власності і резервного фонду сільської ради.

Внаслідок проведеного обміну земельних ділянок, земельна ділянка резервного фонду площею 179,6 га, яка раніше була передані КСП ім. Чкалова в постійне користування, і перебували у складі ділянки загальною площею 263,7 га, була передана в колективну власність КСП ім. Чкалова та підлягала розпаюванню.

Співставлення площі земельних ділянок, яка визначена в графічних матеріалах, та площі ділянки, яка пропонувалися до обміну, свідчить про те, що об`єктом обміну за рішенням сільської ради від 19.04.2000 року виступали ділянки в межах полів площею 106,7 га та 72,9 га., загальна площа яких разом і становить 179,6 га.

16.05.2000 року, у зв`язку з реорганізацією КСП ім. Чкалова, на підставі рішення Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області було погоджено Схему поділу земель колективної власності на земельні частки/паї КСП ім. Чкалова.

Згідно відомостей поділу земель, що паюються на частки (паї), до складу відповідних земель увійшли ділянки площею 106,7 га та 72,9 га. (№№ контуру 37, 38). Що стосується решти раніше переданих КСП ім. Чкалова в постійне користування земельних ділянок площею 57,3 га та 26,8 га, вони залишилися у складі земель держаного резервного фонду та не увійшли до земель колективної власності КСП, які підлягають паюванню.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.06.2022р. у справі № 904/6961/21 призначено земельно-технічну експертизу, проведення якої доручити спеціалістам ДНІПРОПЕТРОВСЬКОГО НАУКОВО-ДОСЛІДНОГО ІНСТИТУТУ СУДОВИХ ЕКСПЕРТИЗ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ УКРАЇНИ.

На вирішення судової експертизи поставлено наступне питання:

« 1.Чи входить земельна ділянка площею 5,0936га кадастровий номер :02:001:1006 повністю або частково до складу земельної ділянки 26,8 га, яка, в свою чергу, утворює земельну ділянку резервного фонду площею 253,7 га, передану КСП «ім.Чкалова» згідно державного акту на постійне користування землею серії І-ДП № 004503?»

Оплату витрат по проведенню судової експертизи покласти на відповідача-2 Фізичну особу-підприємця Маркова Дмитра Олександровича, докази чого надати експерту.

При цьому, в мотивувальній частині вищезазначенної постанови, колегія суддів нагала учасникам справи положення частини 4 статті 102 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої, у разі ухилення учасника справи від подання суду на його вимогу необхідних для проведення експертизи матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, що перешкоджає її проведенню, суд залежно від того, яка особа ухиляється, а також яке ця експертиза має значення, може визнати встановленою обставину, для з`ясування якої експертиза була призначена, або відмовити у її визнанні.

18.11.2022р. в канцелярії Центрального апеляційного господарського суду зареєстровано повідомлення Дніпропетровського НДІСЕ вих.№ 2845/3196/3197-22 від 10.11.2022р. про залишення експертизи № 2845-22/3196/3197-22 без виконання.

Обгрунтовуючи залишення призначенної судової земельно-технічної експертизи без виконання, експертна установа виходила з того, що 02.08.2022 (вих. 22.07.22 №1578/06/13-22) інститутом надіслано лист на адресу суду та відповідача - 2 щодо забезпечення виконання оплати експертизи в порядку передбаченому чинним законодавством та і був надісланий Акт попереднього розрахунку вартості висновку судЬвої земельно-технічної експертизи №2845-22/3196/3197-22, рахунок №307 від 12.07.2022 для оплати.

Станом на 12.10.2022 кошти до інституту не надійшли.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодекву України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З урахуванням положень частини 4 статті 102 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів визнає такими, що не відвідають фактичним обставинам справи доводи апеляційної скарги в частині того, що :

«… Разом із тим, відповідачу не зрозуміло яким чином Першотравенською окружною прокуратурою встановлено, що відповідно до державного акту на право постійного користування на землю колишнього КСП ім. Чкалова від 21.05.1997 №004503, серії І-ДП, спірна земельна ділянка віднесена до державного резервного фонду із земель, які були передані КСП у постійне користування, якщо це твердження спростовується доказами доданими позивачем, зорема копією зазначеного документу до якого не внесено відповідні зміни.

Так, Розпорядженням голови Петропавлівської районної адміністрації № 79 від 20.03.2000р. (Додаток 17) погоджено «Схему поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП ім. Чкалова виготовлену Дніпропетровською філією інституту землеустрою, відповідно до протоколу№2 загальних зборів (зборів уповноважених) членів КСП ім.Чкалова від 18.02.2000р. та рішення XIII сесії XIII скликання Дмитрівської сільскої ради від 29.02.2000р.

В той же час ще якусь «Схему поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП ім. Чкалова виготовлену Дніпропетровською філією інституту землеустрою затверджено згідно протоколу № 1 загальних зборів (зборів уповноважених) членів КСП ім. Чкалова від 10.03.2000р та погоджено рішенням Дмитрівської сільскої ради від 18.05 2000 року.

В той же час, а саме 19.04.2000 року своїм рішенням № 101-17/ХХІІІ Дмитрівська сільська рада надала дозвіл на обмін земельним ділянками колективної власності КСП ім. Чкалова та резервного фонду.

Із зазначених документів вбачається, що одну із «Схем поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП ім. Чкалова» виготовлено Дніпропетровською філією інституту землеустрою у 2000 році.

Надалі, як стверджує сам позивач, у 2000 році на замовлення КСП ім.Чкалова Дніпропетровською філією Інституту землеустрою виготовлено ще якусь науково-технічну документацію по підготовці документів, що посвідчують право власності або користування землею, а також Схему поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП ім.Чкалова Петропавлівського району Дніпропетровської області. Отже виникає питання, чи відповідає зазначена документація нормам чинного законодавства.

Крім того, Державний акт на право постійного користування землею №004503, серії I- ДП від 21.05.1997року, виданий КСП ім. Чкалова не встановлює межі земель резервного фонду та не може вказувати на належність до них спірної земельної ділянки.

Так, вказаним державним актом посвідчувалось право користування КСП ім. Чкалова земельною ділянкою площею 616,2 га. Однак, ні з матеріалів позову в цілому, ні зі змісту даного державного акту не випливає, що спірна земельна ділянка сформована із земель резервного фонду.

Більше того, Державний акт на право постійного користування землею №004503, серії І-ДП від 21.05.1997 року втратив свою чинність, оскільки КСП ім. Чкалова припинило свою діяльність (відповідно до ст. 27 Земельного кодексу України в редакції 1992 року, яка кореспондується зі ст. 141 Земельного кодексу України в редакції від 25.10.2001).

Отже, вказаний державний акт не може слугувати доказом наявності порушень чинного законодавства з боку відповідачів.

Схема поділу земель колективної власності КСП ім.. Чкалова, як і всі інші вище перелічені копії документів, також не має у собі змістового навантаження, яке б дозволяло стверджувати, що спірна земельна ділянка сформована із земель резервного фонду.

На вищевказаній схемі зазначено межі земель колективної власності та землі постійного користування КСП, яке вже не існує…

… Візуальним співставленням тих самих документів та вивченням Публичної кадастрової карти (http://map.land, gov.ua/kadastrova-karta) та технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) яку перевірено та затверджено всіма відповідними організаціями, зокрема Управлінням Держземагенства у Петропавлівському районі та Державним Агенством земельних сервітутів, стороной відповідача встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:1006 не відноситься а ні до земель запасу, а ні до земель резервного фонду.

Відповідно до розділу II КЛАСИФІКАЦІЇ видів цільового призначення земель, затвердженой Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 року № 548, підрозділ 01.01 відноситься до Земель сільскогосподарського призначення - Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Землі запасу та резервного фонду відноситься до секції К та підрозділе 16 та 17 відповідно.

Крім того, у відповіді Миколаївської сільської ради на адвокатський запит зазначено,що:

- Згідно форми звітності № 6 - зем «Звіт про наявність земель та розподіл їх за власниками землі, землекористувачами, угіддями та видами економічної діяльності», яка втратила свою чинність 01.01.2016 року на території Дмитрівської сільської ради станом на 31.12.2015 року числилось земель резервного фонду, не наданих в постійне користування ( шифр рядка -95) 26 га з них : 14 га - земель під господарськими шляхами і прогонами; 12 га - земель полезахисних лісосмуг

Крім того, на думку позивача, факт прийняття Петропавлівською РДА вищезазначеного розпорядження з порушеннями вимог чинного законодавства також підтверджено проведеною Управлінням з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області перевіркою, відповідний висновок якої закріплений в Акті перевірки №193-ДК/245/АП/09/01/- 17 від 31.08.2017.

Відповідно до вищевказаного Акту, Петропавлівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області не підтверджено факт віднесення земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:1006 до не витребуваних паїв, розпорядження Петропавлівської районної державної адміністрації від 24.12.2015 № Р- 528/0/350-15, видане з порушенням вимог статті 122 Земельного кодексу України.

Із зазначеним твердженням позивача погодитись неможливо виходячи з наступного. Згідно до Акту перевірки вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 31.08.2017 року № 193-ДК/245/АП/09/01/-17 вбачається, що перевірку проведено на підставі листа Павлоградської місцевої прокуратури від 13.07.2017р. № 101/1942-17.

Крім того, висновки зроблені державним інспектором на підставі сумнівних даних викликають глибокий сумнів в його компетентності та неупередженості. Відповідно до зазначеного Акту, Петропавлівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області не підтверджено факт віднесення земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:1006 до не витребуваних паїв.

ГУ Дергеокадастру у Дніпропетровській області має всю необхідну інформацію для проведення перевірки без підтверджень з боку Петропавлівської РДА, зокрема поземельну книгу земельної ділянки в електронному та паперовому вигляді.

Крім того, на заяву ОСОБА_1 від 27.05.2015 року "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для виробництва сільскогосподарської продукції (площа 102,672 га), яка знаходиться на території Дмитрівської сільскої ради Петропавлівського району Дніпропетровської області" листом вих. № 31-4-0.11-13497/2-15 від 16 липня 2015 року ГУ Дерземагенства у Дніпропетровській області, правонаступником якого згідно до витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 25.05.2021 року є Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, надано відповідь у якій зазначено, що відповідна земельна ділянка відноситься до земель приватної власності та надання дозволу не відноситься до повноважень цієї установи…».

Доводи апеляційної скарги в частині закриття 31.03.2021р. кримінального провадження № 0000033, відхиляються як такі, що не мають для суду, відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України преюдиційного значення.

З урахувананням вищевикладенного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині того, що наявні в справі докази свідчать про те, що земельна ділянка, яка була передана в користування Відповідачу-2 за спірним розпорядженням та договором оренди, знаходиться в полі земельної ділянки площею 26,8 га, тобто ділянки, яка залишилася в землях державного резервного фонду, що не входила до земель колективної власності КСП ім. Чкалова та не підлягала паюванню, адже згідно Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам» і організаціям» паюванню підлягали лише сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність відповідним сільськогосподарським підприємствам. За відсутності документального підтвердження віднесення спірної земельної ділянки до нерозподілених земельних паїв, та підтвердження матеріалами справи факту належності такої ділянки до земель резервного фонду, Відповідач-1 не мав повноважень щодо розпорядження зазначеною ділянкою, як ділянкою з не витребуваних паїв Дмитрівської сільської ради, що свідчить про невідповідність оскаржуваного розпорядження та договору оренди землі вимогам законодавства.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про оренду землі", в редакції, яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин, орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Згідно ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Відповідно до пункту 3,4 ст. 122 Земельного кодексу України, районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: ведення водного господарства; будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті: індивідуального дачного будівництва.

Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

З огляду на віднесення спірної земельної ділянки до земель резервного фонду, тобто земель державної власності сільськогосподарського призначення, господарський суд приходить до висновку про те, що оскаржуване розпорядження про передачу спірної земельної ділянки в оренду, прийнято Петропавлівською районною державною адміністрацією з перевищенням повноважень, встановлених ст. 122 Земельного кодексу України, у зв`язку із чим, вимоги прокурора відносно визнання його незаконними та скасування слід визнати обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно, суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги в частині визнання незаконним та скасування розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації Про затвердження ФОП Маркову Д.О. технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дмитрівської сільської ради № Р-528/0/350-15 від 24.12.2015.

Відповідно до п.п. 4, 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити в т.ч. зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Підстава позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Підставу позову становлять фактична й правова підстава. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача. Правильне встановлення підстави позову визначає межі доказування, є гарантією прав відповідача на захист проти позову.

Колегія суддів апеляційного господарського суду звертає увагу апелянта на те, що підстава позову - це частина позову, яка відображає обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і докази, що підтверджують позов. Підстави позову, які підтверджують, що спірне право належить позивачу, а на відповідача покладено певні обов`язки, становлять активну підставу. До їх складу входять також факти, які обґрунтовують належність доказів до справи, те, що позивач і відповідач є суб`єктами прав та обов`язків спірних правовідносин. Пасивну підставу позову становлять факти, з яких вбачається, що відповідач вчинив дії, спрямовані на заперечення права позивача або утвердження за собою права, яке йому не належить. Ці факти обґрунтовують потребу подання позову та захисту прав чи інтересів позивача. Вони свідчать, що право позивача порушене, оспорене чи невизнане, є загроза його порушення чи потреба у зміні існуючих між сторонами правовідносин.

Звертаючись із позовної заявою в даній справі, прокурор в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що оскаржуване розпорядження Петропавлівської районної державної адміністрації прийнято з порушенням норм чинного законодавства та підлягає скасуванню, оскільки земельна ділянка сільськогосподарського призначення, якої стосується зазначене розпорядження, належить до земель запасу Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району, а не до невитребуваних (невизначених) земельних часток (паїв), отже, повноваження щодо розпорядження останньою в Петропавлівської районної державної адміністрації буди відсутні.

В якості підстав визнання недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений між ФОП Марковим Д.О. та Петропавлівською районною державною адміністрацією, з підстав невідповідності його вимогам закону, що полягає у визначенні розміру орендної плати за користування земельною ділянкою без проведення її нормативної грошової оцінки, а також, передачі ділянки в оренду без проведення земельних торгів.

Таким чином непроведення нормативно грошової оцінки земельної ділянки є лише однією з підстав для визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, однак не єдиною.

Приймаючи рішення в частині задоволення позовних вимог про визнання недійсним договору оренди, місцевий господарський суд, виходив з того, що необхідною умовою укладення договору оренди земельної ділянки, яка перебуває в державній власності, є наявність відповідного рішення уповноваженого державного органу, укладення договору оренди земельної ділянки за відсутності такого рішення є порушенням вимог законодавства.

При цьому, та обставина, яка не оспорювалася на час розгляду справи відповідачем , що на час укладення спірного договору оренди, нормативно-грошова оцінка земельних ділянок сільськогосподарського призначення, що перебувають в оренді ФОП Маркова Д.О., до складу яких входить і земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:1006, не проводилась, технічна документація не затверджувалась та рішення про затвердження нормативно грошової оцінки не приймалось, визнана судом першої інстанції додатковою підставою для визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 29 січня 2016 року, укладеного Петропавлівською райдержадміністрацією та ФОП Марковим Д.О.

Відповідно до пунтку частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі, в тому числі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Як вбачається зі змісту вступної частини ухвали Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: від 02.11.2022р. у справі № 912/2797/21:

1. Керівник Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави звернувся до Господарського суду Кіровоградської області з позовом до Світловодської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю "Світенергоресурс" (далі - ТОВ "Світенергоресурс") з позовом про визнання недійсним рішення Великоскельовської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області (далі - Великоскельовська сільська рада) від 21.10.2019 № 201 "Про затвердження проекту землеустрою та надання земельних ділянок в оренду ТОВ "Світенергоресурс", в частині що стосується надання в оренду земельної ділянки з кадастровим номером :55:000:0001; визнання недійсним договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер :55:000:0001) від 12.11.2019; зобов`язання ТОВ "Світенергоресурс" повернути Світловодській міській раді земельну ділянку шляхом складання акта прийому-передачі земельної ділянки.

2. На думку Прокурора, прийняте рішення та укладений договір містять ознаки порушення вимог земельного законодавства, оскільки орендну плату за користування земельною ділянкою визначено без проведення її нормативної грошової оцінки, що є порушенням вимог статей 6, 15 Закону України "Про оренду землі" і статей 13, 18 Закону України "Про оцінку земель".

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.10.2021 у справі №233/2021/19 задля юридичної визначеності у застосуванні приписів процесуального закону, які зобов`язують визначати подібність правовідносин конкретизувала висновки Верховного Суду щодо тлумачення поняття "подібні правовідносини", що полягає у тому, що на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.

З урахуванням вищевикладенного, колегія суддів апеляційного господарського суду відхиляє помилкові доводи скаржника про необхідність зупинення провадження у справі № 904/6961/21 до вирішення Великою Палатою Верховного Суду питання про усунення неоднозначного застосування норм права « у подібних правовідносинах у іншій справі № 912/2797/21.

Згідно п. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що необхідною умовою укладення договору оренди земельної ділянки, яка перебуває в державній власності, є наявність відповідного рішення уповноваженого державного органу, укладення договору оренди земельної ділянки за відсутності такого рішення є порушенням вимог законодавства.

Вищенаведена обставина є достатньою підставою для визнання недійсним договору оренди земельної ділянки площею 5,0936 га, кадастровий номер :02:001:10063, розташованої на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, укладений 29.01.2016 між Петропавлівською районною державною адміністрацією та Фізичною особою-підприємцем Марковим Дмитром Олександровичем, зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.03.2016, номер запису - 13649663.

Відповідно до частини другої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Позовна давність шляхом пред`явлення позову переривається саме на ту частину вимог (право на яку має позивач), що визначена ним у його позовній заяві. Що ж до вимог, які не охоплюються пред`явленим позовом, та до інших боржників, то позовна давністьщодо них не переривається. Обов`язковою умовою переривання позовної давності шляхом пред`явлення позову також є дотримання вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції та інших, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 523/10225/15-ц).

Колегією суддів вивчено матеріали справи № 904/585/18

Так, згідно ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2018р. про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі:

Заступник керівника Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача -1 Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області та відповідача -2 Фізичної особи-підприємця Маркова Дмитра Олександровича і просить суд

- визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації Про надання громадянину Маркову Д.О. дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), для надання в оренду на території Дмитрівської сільської ради №Р-320/0/350-15 від 30.09.2015р.

- визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації Про затвердження ФОП Маркову Д.О. технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дмитрівської сільської ради № Р-528/0/350-15 від 24.12.2015р.

- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 5,0936 га, кадастровий номер НОМЕР_2, розташованої на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, укладений 29.01.2016р. між Петропавлівською районною державною адміністрацією та фізичною особою-підприємцем Марковим Дмитром Олександровичем, зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.03.2016, номер запису -13649663./

- зобов`язати фізичну особу-підприємця Маркова Дмитра Олександровича (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 52800) повернути державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (, адреса: пр. Олександра Поля, 2, м.Дніпро, 49004) земельну ділянку загальною площею 5,0936 га; кадастровий номер НОМЕР_2, орієнтовною ринковою вартістю 1 500 600 грн., на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому фізична особа-підприємець Марков Дмитро Олександрович одержав її в оренду, шляхом підписання відповідного акту приймання - передачі землі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що зазначені розпорядження прийняті з порушенням норм чинного законодавства, тому є незаконними та підлягають скасуванню.

Справа № 904/585/18 розглядалася судами неодноразово. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.04.2021 року, під час нового розгляду справи суд дійшов висновку про відсутність (не доведення) підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, та залишив позов прокурора без розгляду.

Відповідно, строк позовної давності було перервано.

З урахуванням вищевикладенного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що строк позовної давності для звернення із цими вимогами, на час подання прокурором позову у справі № 904/6961/21 не було пропущено.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що : « … перебування на розгляді суду справи № 904/585/18, в рамках якої прокурор заявляв вимоги щодо оскарження спірного розпорядження та договору оренди, виключало необхідність вчинення прокурором або позивачем процесуальних дій, спрямованих на припинення зазначеного процесу, слід визнати, що до закінчення 15.04.2021 року розгляду справи № 904/585/18, існували об`єктивні обставини, які ускладнювали звернення з новим, ідентичним позовом до суду, в зв`язку із чим, строк позовної давності пропущено з поважних причин.»

Відповідач -2 не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо поважності причин пропуску та поновлення його за клопотанням прокурора…

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (п. 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»: п. 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 Цивільного кодексу України, далі - ЦК України).

Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (ст. 257ЦК України)

Основи застосування позовної давності передбачені главою 19 ЦК України. Позовна давність нормами ЦК України поділена на загальну та спеціальну.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ст. 261 ЦК України). Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. Саме такої позиції дотримуються суді при розглядів спорів (зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц, від 7 листопада 2018 року у справі № 575/476/16-ц тощо).

Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом ч. 5 ст. 267 ЦК України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності.

Питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини

Питання застосування строків позовної давності хоча і залежить в кожній конкретній справі від обстави, проте це питання неодноразово переглядалося судами касаційної інстанції.

Згідно правового висновку, який міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.11.2019 року у справі № 914/3224/16, перебіг позовної давності починається від дня, коли позивач довідався або міг довідатися про порушення його права.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц зазначила, що порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», вжитих у статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості й обов`язку особи знати про стан її майнових прав. Тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення його цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за захистом до суду, недостатньо. Позивач повинен також довести те, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права.

У Постанові від 05.12.2018 у справі 522/2202/15-ц ВПВС уточнила свою позицію, зазначивши, що « І в разі пред`явлення позову особою, право якої порушене, і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою, уповноваженою на це особою, позовна давність починає обчислюватися, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідалася або могла довідатися особа, право якої порушене, чи прокурор, уповноважений звернутися до суду в інтересах держави за захистом такого права, якщо прокурор довідався чи міг довідатися про порушення права або про особу, яка його порушила, раніше, ніж особа, право якої порушене».

В тому ж рішенні Велика Палата Верховного Суду зазначила, «... що на вимоги про витребування майна поширюється припис статті 257 ЦК України щодо загальної позовної давності...»,

Аналогічна правова позиція ВСУ у справі № 6-3089цс15:

«...Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

При цьому відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Положеннями статті 268 ЦК України передбачено винятки із загального правила про поширення позовної давності на всі цивільні правовідносини і визначено вимоги, на які позовна давність не поширюється, зокрема у пункті 4 частини першої цієї статті зазначено, що на вимогу власника або іншої особи про визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено його право власності або інше речове право, позовна давність не поширюється.

Однак зазначена за своєю суттю направлена на захист прав власників та інших осіб від держави.

Оскільки держава зобов`язана забезпечити належне правове регулювання відносин і відповідальна за прийняті її органами незаконні правові акти, їх скасування не повинне ставити під сумнів стабільність цивільного обороту, яку покликані підтримувати норми про позовну давність, тому, на відміну від інших учасників цивільних правовідносин, держава несе ризик спливу строку позовної давності на оскарження незаконних правових актів державних органів, якими порушено право власності чи інше речове право.

Отже, з огляду на статус держави та її органів як суб`єктів владних повноважень, положення пункту 4 частини першої статті 268 ЦК України не поширюються на позови прокуратури, які пред`являються від імені держави і направлені на захист права державної власності, порушеного незаконними правовими актами органу державної влади.

На такі позови поширюється положення статті 257 ЦК України щодо загальної позовної давності, а на підставі частини першої статті 261 цього Кодексу перебіг позовної давності починається від дня, коли держава в особі її органів як суб`єктів владних повноважень довідалася або могла довідатися про порушення прав і законних інтересів.»

Отже відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. При цьому відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності всіх позовних вимог починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Крім того, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 914/1634/17 від 30.05.2018 року зазначено, що аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що прокурор здійснює представництво органу, в інтересах якого він звертається до суду, на підставі закону (процесуальне представництво), а тому положення закону про початок перебігу строку позовної давності поширюється і на звернення прокурора до суду із позовом про захист інтересів держави, але не наділяє прокурора повноваженнями ставити питання про поновлення строку позовної давності за відсутності такого клопотання з боку самої особи, в інтересах якої він звертається до суду.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду України, зокрема: від 27.05.2014 у справі № 3-23гс14, від 25.03.2015 у справі № 3-21гс15, від 13.04.2016 у справі № 3-224гс16, від 22.03.2017 у справі № 3-1486гс16, від 07.06.2017 у справі № 3-455гс17, від 18.10.2017 у справі JV® 3-932гс17…» відхиляються як такі, що не спростовують висновків суду першої інстанції щодо подання позову в межах строків позовної давності, з якими погоджується колегія суддів

Як убачається з матеріалів справи, 11.06.2021 року прокурор звернувся до Голови Миколаївської сільської об`єднаної територіальної громади з листом № 04/64-886 ВИХ-21, яким повідомив про виявлені порушення вимог законодавства під час прийняття оскаржуваного розпорядження та укладення спірного договору оренди щодо земельної ділянки, яка з 27.05.2021 року належить до земель відповідної територіальної громади.

З урахуванням викладених у листі обставин, прокурор просив у строк до 18.06.2021 року надати повідомлення чи вживалися Миколаївською сільською об`єднаною територіальною громадою заходи цивільно-правового характеру на захист порушених інтересів, шляхом звернення з відповідним позовом до суду.

14.06.2021 року Миколаївська сільська рада повідомила, що заходи цивільно-правового характеру, про які йдеться в листі прокурора радою не вживалися, через те що з наявних у Миколаївської сільської ради документів, не вбачається порушення інтересів держави.

З урахуванням наведених вище обставин, слід дійти висновку, що Миколаївська сільська рада, яка одержала вичерпну інформацію про стверджувані прокурором порушення інтересів держави з повідомленням від 11.06.2021 року, в розумний строк самостійно не звернулась з позовом до суду, що достатньою мірою свідчить про його бездіяльність та підтверджує існування підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді.

Зважаючи на те, що причиною виникнення даного спору є безпосередньо винні дії Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, яка перевищила свої повноваження під час розпорядження спірною земельною ділянкою, враховуючи приписи ч. 9 ст. 129 ГПК України, судові витрати у справі в повному обсязі покладаються на Відповідача-1, як на сторону внаслідок неправильних дій якої виник спір.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України Про прокуратуру прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги, які зводяться до тверджень про недотримання прокурором порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», відхиляються як такі, що носять характер оціночних суджень і не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частин 1, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Під час розгляду справи, колегією суддів не встановлено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення та неправильного застосування норм матеріального права.

З урахуванням вищевикладеного, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2021 у справі № 904/6961/21 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Маркова Дмитра Олександровича на неї, відповідно, підлягає залишенню без задоволення.

Розподіл судових витрат:

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 10 215,00 грн. (т. 2 а.с. 94) покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Маркова Дмитра Олександровича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2021 у справі № 904/6961/21 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2021 у справі № 904/6961/21 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору у сумі 10 215,00 грн. покласти на Фізичну особу-підприємця Маркова Дмитра Олександровича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку в строки передбачені ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 23.03.2023

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.Г. Іванов

Суддя О.В. Березкіна