ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
16 лютого 2023 рокуСправа № 921/142/22
Господарський суд Тернопільської області
у складі судді Боровець Я.Я.
за участю секретаря судового засідання Сиротюк К.В.
Розглянув заяву Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про визнання кредиторських грошових вимог відносно боржника Малого підприємства "Сяйво" (вх. №6897 від 20.10.2022)
у справі №921/142/22
за заявою боржника Малого підприємства "Сяйво" , вул. Грушевського, 15, м. Теребовля, Тернопільська область
за участю учасників судового процесу:
від заявника: Деркач О.Р. - адвокат (участь в режимі відеокоференції).
від боржника: Півторак В.М. адвокат.
розпорядник майна: Шимечко А.Я.
Учасникам судового процесу оголошено склад суду.
Для розгляду справи в режимі відеоконференцзв`язку використовуються засоби для здійснення фіксації судового процесу в режимі відеоконференц-прийому "EASYCON".
Заяв про відвід (самовідвід) судді та секретаря судового засідання з підстав, визначених статтями 35-37 Господарського процесуального кодексу України не надходило.
У судовому засіданні 16.02.2023 оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.
18 березня 2022 року Мале підприємство "Сяйво" звернулося до Господарського суду Тернопільської області з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства.
Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.03.2022, для розгляду справи визначено суддю Боровця Я.Я.
Ухвалою суду від 20.04.2022 заяву Малого підприємства "Сяйво" про відкриття провадження у справі про банкрутство прийнято до розгляду та підготовче засідання призначено на 05.05.2022.
Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 05.05.2022 відкрито провадження у справі №921/142/22 про банкрутство Малого підприємства "Сяйво"; введено процедуру розпорядження майном боржника; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; призначено розпорядником майна Малого підприємства "Сяйво", арбітражного керуючого Шимечка А.Я. та призначено попереднє судове засідання на 23.06.2022.
З метою виявлення усіх кредиторів, відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства, 05.05.2022 здійснено офіційне оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство - Малого підприємства "Сяйво".
20.10.2022 Акціонерне товариство КБ "ПриватБанк" звернулося до Господарського суду Тернопільської області із заявою про визнання кредиторських грошових вимог відносно боржника Малого підприємства "Сяйво" в сумі 393 166,54 грн та 4 962,00 грн судового збору (вх. №6897).
Відповідно до Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.10.2022, для розгляду заяви визначено суддю Боровця Я.Я.
Ухвалою суду від 31.10.2022 заяву Акціонерного товариства КБ "ПриватБанк" про визнання кредиторських грошових вимог відносно боржника Малого підприємства "Сяйво" в сумі 393 166,54 грн та 4 962,00 грн судового збору (вх. №6897) прийнято до розгляду та судове засідання призначено на 22.11.2022.
У судових засіданнях 22.11.2022, 20.12.2022 та 18.01.2023 оголошено перерву відповідно до 20.12.2022, до 18.01.2023 та до 16.02.2023, про що зазначено у відповідних протоколах судового засідання.
Представник заявника в судове засідання 16.02.2023 з"явилася, підтримала заяву про визнання грошових вимог відносно боржника в повному обсязі, в яких вказує, що вимоги АТ КБ "ПриватБанк" до МП "Сяйво" є частково забезпеченими в межах погодженої сторонами вартості предмета іпотеки в сумі 139 286,33 грн, а в іншій частині є незабезпеченими.
Представник боржника в судове засідання 16.02.2023 з"явився, не заперечив щодо включення грошових вимог АТ КБ "ПриватБанк" до Реєстру вимог кредиторів.
Розпорядник майна в судове засідання 16.02.2023 з"явився, розглянуто кредиторські грошові вимоги АТ КБ "ПриватБанк", визнано вимоги повністю у заявленій сумі, що підтверджується повідомленням про результати розгляду кредиторських грошових вимог .
Розглянувши заяву про визнання кредиторських грошових вимог та матеріали справи, судом встановлено наступне:
За змістом положень статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсними кредиторами є кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.
Конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (стаття 45 Кодексу України з процедур банкрутства) .
Частиною 1 статті 122 Кодексу України з процедур банкрутства, подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.
З метою виявлення усіх кредиторів, відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства, 05.05.2022 здійснено офіційне оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство - Малого підприємства "Сяйво".
Так, 20.10.2022 Акціонерне товариство КБ "ПриватБанк" звернулося до Господарського суду Тернопільської області із заявою про визнання кредиторських грошових вимог відносно боржника Малого підприємства "Сяйво" в сумі 393 166,54 грн та 4 962,00 грн судового збору (вх. №6897).
Судом встановлено, що заява АТ КБ "Приватбанк" подана з пропуском встановленого законом строку.
Частиною 4 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку.
Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом.
Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.
Відповідно до статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства грошовим зобов`язанням є зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.
Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 Цивільного кодексу України).
Згідно статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (частина 1 статті 173 Господарського кодексу України).
У відповідності до вимог статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.
Статтею 175 Господарського кодексу України визначено, що майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
До виконання господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (стаття 193 Господарського кодексу України).
Із змісту частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України випливає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно частини 1 статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).
Частиною 1 статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Із заяви вбачається, що 27.01.2021 між Акціонерним товариством КБ "ПриватБанк" (як, Банком ) та Малим підприємством "Сяйво" (як, Позичальником) укладено кредитний договір №14052360-КД-5, відповідно до умов якого Банк зобов"язався надати Позичальникові кредит ( вид кредиту - невідновлювальна кредитна лінія. Надається у вигляді не відновлювальної кредитної лінії в формі надання траншами з встановленням періоду вибірки - 6 місяців). Ліміт цього Договору: 267 384,85 грн. Термін повернення кредиту 26.01.2023 ( п.п. А.1, А.2, А.3 Кредитного договору від 27.01.2021).
Як визначено п.А.5 Кредитного договору від 27.01.2021, зобов"язання Позичальника забезпечуються договором іпотеки №14052360-ДІ-5/1 від 27.01.2021 та договором поруки №14052360-ДІ-5/1 від 27.01.2021.
Згідно п. А.6 Кредитного договору від 27.01.2021 сторони домовилися, що за користування кредитом Позичальник сплачує проценти у розмірі 13 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості.
Проценти нараховуються та сплачуються щомісячно, починаючи з дати підписання цього Договору, якщо інше не передбачене п. 7.3 цього Договору . У випадку несплати процентів вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання цього Договору згідно з п. 2.3.2 цього Договору).
Порядок погашення за кредитом: щомісяця рівними (ануїтетними) платежами, починаючи з місяця, наступного за місяцем видачі коштів Клієнту, до календарного числа місяця, в яке було надано перший транш, включно із цим числом, але не пізніше дати зазначеної у п. А.3 цього Договору ( п. А.8 Кредитного договору від 27.01.2021 ).
Пунктом 1.1. Кредитного договору від 27.01.2021 визначено, що Банк за наявності вільних грошових коштів зобов"язується надати Позичальнику кредит у вигляді згідно з п.А.1 цього Договору , з лімітом та на цілі, зазначені у п.А.2 цього Договору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у третьому абзаці п.2.1.2 цього Договору, в обмін на зобов"язання Позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, в обумовлені цим Договором терміни. Невідновлювальна кредитна лінія (кредит) надається Банком для здійснення Позичальником платежів, пов"язаних з його господарською діяльністю, шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника з подальшим перерахуванням на адресу одержувачів.
Термін повернення кредиту зазначений у п. А.3 цього Договору (п. 1.2. Кредитного договору від 27.01.2021).
Згідно п.1.3 Кредитного договору від 27.01.2021 передбачено , що усі істотні умови кредитування наведені у Розділі А цього Договору "Істотні умови кредитування".
Розділом 2 Кредитного договору від 27.01.2021 сторонами визначено права та обов"язки сторін, зокрема Банк зобов"язався відкрити для обслуговування кредиту рахунки, зазначені у п. А.4 цього Договору. Надати кредит шляхом перерахування кредитних коштів на підставі розрахункових документів Позичальника на цілі, відмінні від сплати страхових платежів , у межах суми, обумовленої п.1.1 цього Договору, а також за умови виконання Позичальником зобов"язань, передбачених п.2.2.1, п.2.2.12 цього Договору ( п. 2.1.), в свою чергу Позичальник зобов"язався використовувати кредит на цілі та у порядку, передбаченому п.1.1 цього Договору. Сплатити проценти за користування кредитом відповідно до п.п. 4.1, 4.2, 4.3 цього Договору . Повернути кредит у терміни, встановлені п.п.1.2, 2.2.16, 2.2.17, 2.3.2 цього Договору ( п.2.2).
Відповідно до п.3.1 Кредитного договору від 27.01.2021, зобов"язання Позичальника забезпечується згідно з п. А.5 цього Договору.
Розділом 2 Кредитного договору від 27.01.2021 сторонами встановлено порядок розрахунків.
Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання зобов"язань ( п. 6.2 Кредитного договору від 27.01.2021).
Даний Кредитний договір підписаний сторонами правочину.
Згідно з статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 Цивільного кодексу України).
Згідно з статті 1056-1 Цивільного кодексу України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
Також, 22.09.2020 Мале підприємство "Сяйво" підписало заяву про відкриття поточного рахунку, відповідно до якої МП "Сяйво" , як Клієнт/Позичальник приєдналося до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку з метою отримання банківських послуг, розміщених на офіційному сайті банку в мережі Інтернет за адресою www.privatbank.ua., які разом із зазначеною заявою становлять Договір банківського обслуговування.
Таке приєднання боржником вчинено у письмовій формі, що ґрунтується на положеннях статті 634 ЦК України.
Договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, є договором приєднання, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (стаття 634 Цивільного кодексу України).
Згідно Заявки на отримання послуг "Кредитний ліміт на поточний рахунок" визначено, що мета кредиту - поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів Клієнта , вид кредиту овердрафтовий кредит, розмір ліміту від 10 000,00 грн до 2 000 000,00 грн, розмір відсоткової ставки - 16,5% річних, термін користування кредитом - 12 місяців.
Підрозділом 3.2.1. "Кредитний ліміт" Договору від 22.09.2020, передбачено, що Банк за наявності вільних грошових коштів зобов"язується надати Клієнту овердрафтовий кредит шляхом встановлення кредитного ліміту на поточний рахунок Клієнта на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів Клієнта в порядку та на умовах, визначених Умовами та Правилами надання банківських послуг в обмін на зобов"язання Клієнта з повернення Кредиту, сплати комісії, процентів в обумовлені цим Договором терміни ( п.п. 3.2.1.1. Договору від 22.09.2020) .
Підпунктом 3.2.1.2. Договору від 22.09.2020 Банк зобов"язався обслуговувати ліміт на поточному рахунку Клієнта відповідно до умов даного Договору, а Клієнт зобов"язався використовувати кредит на цілі, зазначені у п.3.2.1.1.1 цих Умов , сплатити Банку проценти за весь час фактичного користування кредитом, тощо та повернути кредит у строки встановлені умовами цього Договору.
Вартість кредиту та порядок розрахунків передбачено п.п. 3.2.1.4. Договору від 22.09.2020.
Договір банківського рахунку укладається в письмовій формі для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунку в банку на умовах, погоджених сторонами (стаття 1067 Цивільного кодексу України).
На виконання умов договору від 22.09.2020 Позичальником відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 та встановлено кредитний ліміт у розмірі 200 000,00 грн, що підтверджується довідкою про розміри встановлених кредитних лімітів.
Крім того, 22.06.2021 Мале підприємство "Сяйво", як Клієнтом підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ".
Мале підприємство "Сяйво" підписанням цієї заяви, на підставі статті 634 ЦК України приєднується до розділу 1.1 Загальні положення та підрозділу 3.2.8 Умови та правила надання послуги "КУБ" Умов та Правил надання банківських послуг, що розміщені на сайті АТ КБ "ПРИВАТБАНК" на дату укладення Договору . Ця заява та умови разом складають кредитний договір між Банком та Клієнтом.
Пунктом 1.1. Кредитного договору від 22.06.2021 сторони домовились, що Банк за наявності вільних грошових коштів зобов"язується надати Клієнту строковий кредит для фінансування поточної діяльності Клієнта та/або для придбання основних засобів в обмін на зобов"язання Клієнта з повернення кредиту, сплати процентів та ін. винагород в обумовлених цим Договором терміни.
Розмір кредиту: 100 000,00 грн ( п.1.2. Кредитного договору від 22.06.2021 ).
Згідно п.1.3. Кредитного договору від 22.06.2021 строк кредиту: 12 місяців з дати видачі кредитних коштів.
У період з дати підписання заяви процентна за користування кредитом перші 6 місяців дії кредиту становить 1,6% в місяць від початкового розміру кредиту, починаючи з 7-го місяця користування кредитом 1,4% в місяць від початкового розміру кредиту ( п.1.4. Кредитного договору від 22.06.2021 ).
Проценти за користування кредитом у разі виникнення прострочених зобов"язань за кредитним договором : 4% в місяць від суми простроченої заборгованості (п.1.5. Кредитного договору від 22.06.2021 ).
Відповідно до п.1.6. Кредитного договору від 22.06.2021 передбачено, що порядок погашення заборгованості за кредитом : щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця , в яке було надано кредит, включно із цим числом; погашення процентів щомісяця до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом.
Як визначено підрозділом 3.2.8. Умови та Правила надання кредиту "Кредит КУБ", Банк за наявності вільних грошових коштів зобов"язується надати Клієнту строковий кредит для фінансування поточної діяльності Клієнта та/або для придбання основних засобів в обмін на зобов"язання Клієнта з повернення кредиту, сплати процентів та ін. винагород в обумовлених цим Договором терміни. Істотні умови кредиту ( сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу , порядок їх сплати) вказуються в Заяві про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ", а також в системі Приват24 (пп. 3.2.8.1. Умов).
Пп. 3.2.8.4., 3.2.8.5 Умов, передбачено, що Банк зобов"язався надати Клієнту кредит за умови погодження можливості надання кредиту у відповідності до внутрішньобанківських методик оцінки фінансового стану та методик оцінки ризиків з подальшим перерахуванням коштів відповідно до Заяви на поточний рахунок Клієнта або шляхом видачі кредитних коштів з наступним їх перерахуванням на рахунок підприємства продавця за товари та послуги. В свою чергу, Клієнт зобов"язався використовувати кредит на цілі, зазначені в п. 3.2.8.1., оплатити щомісячні проценти за користування кредитом згідно з п. 3.2.8.3.2., повернути кредит та здійснити інші платежі, передбачені Договором, у терміни і в сумах, як встановлено в п.п. 3.2.8.3.1., 3.2.8.3.2., 3.2.8.5.14., 3.2.8.6.2., а також зазначені в Заяві, шляхом розміщення необхідних для планового погашення внеску коштів на своєму поточному рахунку.
Пп. 3.2.8.9 Умов визначено порядок розрахунків.
Договір є чинним з моменту підписання Клієнтом Заяви про приєднання. Строк дії Договору встановлюється з дня його укладання і до повного виконання сторонами зобов"язань за Договором (п.п 3.2.8.11. Умов).
Також, між Банком та Клієнтом підписано Додаток №1 до Заяви , зокрема " Графік погашення основної суми боргу та процентів за кредитом .
Як слідує з матеріалів заяви, на виконання умов Кредитних договорів АТ КБ "ПриватБанк" надано, а МП "Сяйво" отримано кредит, що підтверджується меморіальними ордерами та банківськими виписками (містяться в матеріалах справи).
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц стверджує, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Згідно статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Положеннями статей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Всупереч умов Кредитних договорів Боржником - МП "Сяйво" порушено Графік платежів, у зв"язку з чим виникла заборгованість перед АТ КБ "ПриватБанк" у розмірі 393 166,54 грн.
Як визначено статтею 1049 Цивільного кодексу України, Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Відповідно до статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Як визначено статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Враховуючи викладене та перевіривши розрахунок АТ КБ "ПриватБанк" щодо заборгованості по Кредитних договорах, суд вважає вірно обрахованою, обґрунтованою та підтвердженою належними доказами є заборгованість МП "Сяйво" перед АТ КБ "ПриватБанк" за кредитом у розмірі 393 166,54 грн.
Отже, станом на дату подання заяви з грошовими вимогами АТ КБ "ПриватБанк" відносно боржника МП "Сяйво" загальна сума заборгованості становить 393 166,54 грн.
Грошові вимоги, зазначені в заяві є повністю неоплаченими боржником, у зв`язку з фактичною неплатоспроможністю.
Боржник визнає наявну заборгованість.
Як свідчать надані докази, заявлені кредиторські грошові вимоги до боржника виникли до відкриття провадження у справі № 921/142/22 про банкрутство МП "Сяйво" (ухвала суду від 05.05.2022), а тому є конкурсними.
Також, розпорядником майна Шимечко А.Я. розглянуто кредиторські грошові вимоги, визнано вимоги, що підтверджується повідомленням про результати розгляду кредиторських грошових вимог.
Виходячи з вимог ст.ст. 45, 47 Кодексу України з процедур банкрутства, у справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору. При цьому суд досліджує надані кредитором письмові докази, встановлює підстави виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характер та зміст та розмір.
Відповідно до вимог статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства, за результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.
Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

З огляду на обґрунтованість вимог вказаних у заяві, яка подана до суду відповідно приписам ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, суд, дійшов висновку щодо наявності підстав для визнання АТ КБ "ПриватБанк" конкурсним кредитором, однак не має права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів, оскільки заява про визнання кредиторських вимог подана після спливу строку на її подання.

Статтею 64 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено черговість задоволення вимог кредиторів, зокрема у першу чергу задовольняються - витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді; у четверту чергу задовольняються - вимоги кредиторів, не забезпечені заставою.

Отже, враховуючи викладене, кредиторські грошові вимоги ТОВ АТ КБ "ПриватБанк" відносно боржника МП "Сяйво" в сумі 253 880,21 грн є обґрунтованими, підлягають визнанню в цій частині та внесенню до Реєстру вимог кредиторів відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства в наступній черговості: черговість задоволення грошових вимог кредитора в сумі 253 880,21 грн - четверта.

Щодо кредиторських грошових вимог у розмірі 139 286.33 грн, суд зазначає таке.

За змістом статті 1 КУзПБ забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника.

Згідно статті 572 Цивільного кодексу України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Як визначено статтею 574 Цивільного кодексу України , застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Статтею 575 Цивільного кодексу України передбачено, що Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення ( стаття 576 Цивільного кодексу України).

Так, 27.01.2021 між Малим підприємством "Сяйво", як Іпотекодавець та АТ "КБ "ПриватБанк", як Іпотекодержатель укладено договір іпотеки № 14052360-ДІ-5/1, посвідчений приватним нотаріусом Теребовлянського районного нотаріального округу Гордєєвою Л.І. та зареєстрований в реєстрі за №97, відповідно умов якого, предметом цього договору є надання Іпотекодавцем в іпотеку майна:

- об"єкт нерухомого майна : гараж, об"єкт житлової нерухомості, загальною площею 19,25 кв.м., реєстраційний номер об"єкта нерухомого майна: 50, що знаходиться за адресою Тернопільська область, м. Теребовля, вул. Князя Василька, 97В,

- об"єкт нерухомого майна : гаражі (9 боксів), об"єкт житлової нерухомості, загальною площею 222,5 кв.м., реєстраційний номер об"єкта нерухомого майна: 50, що знаходиться за адресою Тернопільська область, м. Теребовля, вул. Князя Василька, 97,

- земельна ділянка, кадастровий номер :03:003:0521, загальною площею 0,1047 га, реєстраційний номер об"єкта нерухомого майна: 50, що знаходиться за адресою Тернопільська область, м. Теребовля, вул. Князя Василька, 97/97в,

в забезпечення виконання зобов"язань Іпотекодавцем перед Іпотекодержателем, в силу чого Іпотекодержатель має право у випадку невиконання Іпотекодавцем зобов"язань, забезпечених іпотекою, та/або невиконання Іпотекодавцем зобов"язань за цим договором, одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами Іпотекодавця ( п.1, п.7 Договору іпотеки).

За цим договором іпотекою забезпечується виконання зобов"язань Іпотекодавцем, що випливають з Кредитного договору №14052360-КД-5 від 27.01.2021 (п. 2 Договору іпотеки).

Пунктом 12 Договору іпотеки, визначено, що вартість предмета іпотеки складає 535 235,00 грн.

Дані обставини підтверджуються Витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження за № 242022834 від 27.01.2021 та за №242028434 від 27.01.2021 , Витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки за № 242037351 від 27.01.2021 та за №242040554 від 27.01.2021.

Законом України "Про заставу " визначаються основні положення про заставу.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про заставу" , застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання або в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Предметом застави можуть бути майно та майнові права, а також майно, яке відповідно до законодавства України може бути відчужено заставодавцем та на яке може бути звернено стягнення (стаття 4 Закону України "Про заставу").

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України "Про іпотеку", іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 1 статті 583 Цивільного кодексу України вказано, що заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель). Відповідні положення наведено також у частині 2 статті 11 Закону України "Про заставу", за якою заставодавцем може бути як сам боржник, так і третя особа (майновий поручитель), та статті 1 Закону України "Про іпотеку", якою передбачено, що іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель.

Чинний ЦК України та Закон України "Про заставу" не містять визначення поняття майнового поручителя. Зміст такого поняття розкриває стаття 1 Закону України "Про іпотеку", згідно з якою майновий поручитель особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов`язання іншої особи боржника.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про іпотеку" майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов`язанням.

Застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов`язання (частина третя статті 3 Закону України "Про заставу").

Право застави припиняється, зокрема, у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою (пункт 1 частини 1 статті 593 Цивільного кодексу України).

Згідно із частиною 1 статті 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Аналогічні положення також передбачено частинами п`ятою, шостою статті 3 Закону України "Про іпотеку", в яких зазначено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною, зокрема, до припинення основного зобов`язання. У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до договору іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами.

За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором (частина 2 статті 589 Цивільного кодексу України).

Аналогічне положення містить стаття 19 Закону України "Про заставу".

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про іпотеку", за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

У разі реалізації предмета застави (іпотеки) у зв`язку зі зверненням на нього стягнення заставодаводержателем (іпотекодержателем) відповідне забезпечувальне зобов`язання припиняється (абзац 5 статті 28 Закону України "Про заставу", абзац 3 частини 1 статті 17 Закону України "Про іпотеку").

Отже, за наведеними вище положеннями законодавства заставодержатель (іпотекодержатель) має право задовольнити всі свої забезпечені заставою вимоги до боржника за рахунок майнового поручителя у розмірі вартості фактичної реалізації предмета майнової поруки, що здійснюється в порядку, передбаченому законодавством (якщо інше не передбачено договором або законом). Виражений у грошовій формі розмір зобов`язання майнового поручителя визначається виходячи із дійсних на відповідний момент зобов`язань боржника (позичальника), які існують за основним зобов`язанням (кредитним договором), з урахуванням обсягу забезпечення за умовами забезпечувального договору. Оцінка предмета забезпечення (майна) сторонами на момент укладення договору не впливає на обсяг забезпечених вимог у разі звернення стягнення на предмет забезпечення.

У справі про банкрутство кінцева вартість заставного (іпотечного) майна для цілей проведення розрахунків із забезпеченим кредитором формується в момент його реалізації за наслідком якої з дотриманням вимог КУзПБ застава (іпотека) припиняється, а вимоги забезпеченого кредитора вважаються погашеними.

Тлумачення абзацу третього частини 2 статті 45 КУзПБ у взаємозв`язку з положеннями статей 572, 575, 589 ЦК України, статей 7, 11, 17, 18 Закону України "Про іпотеку" та статей 12, 19, 28 Закону України "Про заставу" свідчить, що вимоги забезпеченого кредитора, якщо інше не обумовлено договором застави (іпотеки) та немає заяви такого кредитора про повну чи часткову відмову від забезпечення, до майнового поручителя, який не є боржником в основному зобов`язанні, є забезпеченими в цілому незалежно від облікової оцінки заставного (іпотечного) майна визначеної сторонами в договорі застави (іпотеки).

Кінцева вартість заставного (іпотечного) майна для цілей проведення розрахунків із забезпеченим кредитором формується в момент його реалізації.

Застава (іпотека) припиняється, а вимоги забезпеченого кредитора вважаються погашеними у разі реалізації предмета застави (іпотеки) з дотриманням вимог КУзПБ.

Правовий висновок викладено Верховним Судом у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 04.02.2021 у справі №904/1360/19.

Як визначено статтею 45 Кодексу України з процедур банкрутства, забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення. Забезпечені кредитори можуть повністю або частково відмовитися від забезпечення. Якщо вартості застави недостатньо для покриття всієї вимоги, кредитор повинен розглядатися як забезпечений лише в частині вартості предмета застави. Залишок вимог вважається незабезпеченим.

Судом встановлено та як слідує із заяви, відповідно до вимог статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства, заявник вказує в заяві, що вимоги АТ КБ "ПриватБанк" до МП "Сяйво" є частково забезпеченими в межах погодженої сторонами вартості предмета іпотеки в сумі 139 286,33 грн, а в іншій частині є незабезпеченими.

Отже, зазначені вимоги у розмірі 139 286,33 грн є забезпеченні Договором іпотеки.

З огляду на обґрунтованість вимог АТ КБ "ПриватБанк" вказаних у заяві, яка подана до суду відповідно до приписів ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, суд, дійшов висновку щодо наявності підстав для визнання АТ "ПриватБанк" як забезпеченого кредитора у розмірі 139 286,33 грн.

Враховуючи вищенаведене, з врахуванням правових висновків Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, суд вирішив визнати грошові вимоги АТ КБ "ПриватБанк" у розмірі 139 286,33 грн - окремо внести до реєстру грошові вимоги Акціонерного товариства КБ "ПриватБанк", що забезпечені іпотекою.

Окремо внести до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави відповідно до договору застави та державних реєстрів обтяжень рухомого та нерухомого майна.

Витрати на оплату судового збору в сумі 4962,00 грн сплачені платіжним дорученням №PROM9BO64C від 19.10.2022 та зараховані до спеціального фонду державного бюджету України, згідно виписки Господарського суду Тернопільської області, покладаються на боржника та відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів (перша черга).

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, статтями 233, 234, 235 ГПК України, Господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про визнання кредиторських грошових вимог відносно боржника Малого підприємства "Сяйво" (вх. №6897 від 20.10.2022) у справі №921/142/22, задовольнити.

2. Визнати кредиторські грошові вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" відносно боржника Малого підприємства "Сяйво" в сумі 258 842,21 грн та включити їх в Реєстр вимог кредиторів.

Черговість задоволення грошових вимог кредитора:

в сумі 4962,00 грн (судовий збір) перша,

в сумі 253 880,21 грн (основна заборгованість) - четверта,

3. Окремо внести до Реєстру вимог кредиторів грошові вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" в сумі 139 286,33 грн, що забезпеченні іпотекою.

4. Окремо внести до Реєстру вимог кредиторів відомості про майно боржника, яке є предметом застави відповідно до Договору застави та державних реєстрів обтяжень рухомого та нерухомого майна.

5. Копію ухвали надіслати рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення:

Кредитору: АК КБ "ПриватБанк", вул. Набережна Перемоги, 30, м. Дніпро.

Боржнику: Малому підприємству "Сяйво" , вул. Грушевського, 15, м. Теребовля, Тернопільська область.

Арбітражному керуючому: Шимечку Андрію Ярославовичу, вул.Копичинецька, 124 Є, м. Чортків, Тернопільська область.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційні сторінці Господарського суду Тернопільської області - https://te.court.gov.ua/sud5022.

Ухвалу підписано "23" березня 2023 року.

Суддя Я.Я. Боровець