ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року м. Харків Справа № 913/9/23

Провадження №5/913/9/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ін-Агро Груп» (вул. Василя Макуха, буд. 1, м. Дніпро, 49087)

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес» (вул. Пушкіна, буд. 32-В, с. Лизине Білокуракинського району Луганської області, 92250)

про стягнення 965 822 грн 15 коп.

Суддя Вінніков С.В.

Без повідомлення (виклику) представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ін-Агро Груп» (далі - ТОВ «Ін-Агро Груп») 06.01.2023 (дата оформлення відповідного поштового відправлення) звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес» (далі - СТОВ «Прогрес») про стягнення заборгованості за договором поставки від 11.06.2021 №ПГС 11-06/2021/п у сумі 707 034 грн 20 коп., пені за період з 30.07.2021 по 15.05.2022 у сумі 31 111 грн 03 коп., інфляційних втрат за період з серпня 2021 року по жовтень 2022 року в сумі 199 470 грн 45 коп., 3% річних за період з 30.07.2021 по 09.12.2022 у сумі 28 208 грн 47 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що він на виконання умов укладеного між сторонами договору поставки від 11.06.2021 №ПГС 11-06/2021/п у період з 29.06.2021 по 16.10.2021 ТОВ «Ін-Агро Груп» поставлено СТОВ «Прогрес» товар на загальну суму 1 037 034 грн 20 коп., який відповідач оплатив частково в сумі 330 000 грн 00 коп. Заборгованість складає 707 034 грн 20 коп.

У зв`язку з несвоєчасною оплатою відповідачем поставленого товару позивач у відповідності до умов п.5.3 договору нарахував пеню за період з 30.07.2021 по 15.05.2022 у сумі 31 111 грн 03 коп. та відповідно до приписів ст.625 Цивільного кодексу України - інфляційні втрати за період з серпня 2021 року по жовтень 2022 року в сумі 199 470 грн 45 коп. і 3% річних за період з 30.07.2021 по 09.12.2022 у сумі 28 208 грн 47 коп.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2023 справа передана на розгляд судді Віннікову С.В.

Ухвалою суду від 18.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі; задоволено клопотання позивача, викладене у позовній заяві, про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження; визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 23.02.2023 відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ «Ін-Агро Груп» про поновлення пропущеного процесуального строку для подання клопотання про витребування доказів, яке викладене у письмових поясненнях; клопотання ТОВ «Ін-Агро Груп» про витребування доказів, яке викладене у письмових поясненнях, залишено без розгляду.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином, зокрема шляхом надсилання електронного примірника ухвали суду від 18.01.2023 на адресу електронної пошти СТОВ «Прогрес»: , яка значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується відповідною роздруківкою, та розміщення відповідного повідомлення на сайті судової влади, що підтверджується відповідною роздруківкою.

Відповідно до ч.2 ст.121 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» учасники справи, остання відома адреса місця проживання (перебування) чи місцезнаходження яких знаходиться на тимчасово окупованій території і які не мають офіційної електронної адреси, повідомляються про ухвалення відповідного судового рішення шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень або шляхом розміщення тексту відповідного судового рішення на офіційному веб-порталі судової влади України, з урахуванням вимог, визначених Законом України «Про доступ до судових рішень», у разі обмеження доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень. З моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала судове рішення.

Суд зауважує, що відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача є: вул. Пушкіна, буд. 32-В, с. Лизине Білокуракинського району Луганської області, 92250.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» затверджений відповідний Перелік, відповідно до якого територія Білокуракинської селищної територіальної громади з 05.03.2022 і по теперішній час належить до тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України.

Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи.

Відповідно до ч.4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частиною 8 ст.252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи -також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

11.06.2021 між ТОВ «Ін-Агро Груп» як постачальником та СТОВ «Прогрес» як покупцем укладено договір поставки №ПГС 11-06/2021/п, за умовами якого постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, поставити товар, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти й оплатити такий товар (п.1.1 договору).

Обсяг, найменування, асортимент товару, строки та умови поставки визначається сторонами: у специфікації (у випадку її укладення) та у видатковій накладній, яка з моменту її підписання є невід`ємною частиною цього договору (пп.1.2.1 п.1.2 договору); у заявці покупця та видатковій накладній, які є невід`ємною частиною цього договору (пп.1.2.2 п.1.2 договору).

Постачальник здійснює поставку товару протягом наступних строків: для товару, який є у наявності - протягом 5 календарних днів з моменту узгодження заявки від покупця; для товару, який необхідно замовляти - протягом погодженого сторонами строку при подачі покупцем заявки, але у будь-якому разі не більше 14 днів з дати узгодження заявки покупця (п.2.8 договору).

Відповідно до п.4.2 договору покупець здійснює оплату за товар на умовах відстрочення оплати 30 днів з дати фактичного отримання товару покупцем згідно базису поставки. Оплата може здійснюватися однією сумою, або частинами, передплата вважається зарахованою з моменту перерахування всієї суми, вказаної у рахунку.

Згідно з п.5.3 договору за порушення строків оплати товару, передбачених цим договором, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період прострочення, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення оплати, але у сумі не більше 3% від суми простроченого платежу.

Даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2021, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. У випадку, якщо жодна зі сторін за 30 днів до закінчення строку договору не заявить бажання про його розірвання. Договір вважається пролонгованим на наступний календарний рік на таких же умовах (п.8.1 договору).

На виконання вказаних умов договору позивачем у період з 29.06.2021по 16.10.2021 поставлено відповідачу товар на загальну суму 1 037 034 грн 20 коп.

СТОВ «Прогрес» оплатило поставлений товар частково у сумі 330 000 грн 00 коп., заборгованість становить 965 822 грн 15 коп.

Указані обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.173 ГК України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно зі ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.

Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За своєю правовою природою укладений між сторонами у справі договір від 11.06.2021 №ПГС 11-06/2021/п є договором поставки, до якого слід застосовувати відповідні положення Господарського та Цивільного кодексів України.

Відповідно до ч.1 ст.265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні положення передбачені і ч.1 ст.712 ЦК України.

Згідно з ч.2 ст.712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч.1 ст.222 ГК України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законі інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Згідно із ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Частиною 1 ст.73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст.77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підтвердження факту поставки відповідачеві товару ТОВ «Ін-Агро Груп» надано суду видаткові накладні від 29.06.2021 №102 на суму 254 876 грн 00 коп., від 07.07.2021 №105 на суму 227 820 грн 00 коп., від 09.07.2021 №110 на суму 32 400 грн 00 коп., від 20.07.2021 №123 на суму 21 000 грн 00 коп., від 22.07.2021 №126 на суму 13 000 грн 00 коп., від 23.07.2021 №127 на суму 47 844 грн 00 коп., від 23.07.2021 №131 на суму 32 160 грн 00 коп., від 01.08.2021 №136 на суму 6 600 грн 00 коп., від 16.08.2021 №142 на суму 8 100 грн 00 коп., від 25.08.2021 №149 на суму 47 412 грн 00 коп., від 03.09.2021 №157 на суму 58 352 грн 00 коп., від 24.09.2021 №164 на суму 145 805 грн 00 коп., від 16.10.2021 №166 на суму 43 665 грн 20 коп., від 16.10.2021 №167 на суму 98 000 грн 00 коп.

При цьому суд бере до уваги, що видаткові накладні від 01.08.2021 №136, від 25.08.2021 №149, від 03.09.2021 №157, від 24.09.2021 №164, від 16.10.2021 №166 не підписані відповідачем.

Водночас позивачем до матеріалів справи надані копії податкових накладних від 01.08.2021 №4 на суму 6 600 грн 00 коп., від 25.08.2021 №1 на суму 47 412 грн 00 коп., від 03.09.2021 №3 на суму 58 352 грн 00 коп., від 24.09.2021 №1 на суму 145 804 грн 99 коп., від 16.10.2021 №1 на суму 43 665 грн 20 коп.

Крім того, позивачем надана довідка від 30.01.2023 №03, у якій відображено рух товару на складі у кількісному вираженні за період з 01.08.2021 по 31.10.2021.

Відповідно до ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ураховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що надані позивачем докази на підтвердження факту здійснення поставки товару за договором від 11.06.2021 №ПГС 11-06/2021/п (копії видаткових та податкових накладних, довідка від 30.01.2023 №03) переконливо свідчать про те, що у період з 29.06.2021 по 16.10.2021 було поставлено відповідачеві товар на загальну суму 1 037 034 грн 20 коп.

Суд зазначає, що відповідачем не надано жодних доказів на спростування вказаних обставин обставини.

Приписами ч.1 ст.530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до п.4.2 договору покупець здійснює оплату за товар на умовах відстрочення оплати 30 днів з дати фактичного отримання товару покупцем згідно базису поставки. Оплата може здійснюватися однією сумою, або частинами, передплата вважається зарахованою з моменту перерахування всієї суми, вказаної у рахунку.

Господарський суд ураховує, що кожна поставка позивачем відповідачеві товару за видатковою накладною є окремим зобов`язанням у розумінні приписів ст.509 ЦК України та ст.173 ГК України, яке має свій строк (термін) виконання.

При цьому суд бере до уваги наступне.

Статтею 251 ЦК України визначено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

За змістом ст.252 ЦК України вбачається, що строк визначається, зокрема, днями, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Частиною 5 ст.254 ЦК України передбачено, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Отже, при визначенні строку (терміну) виконання зобов`язання судам необхідно враховувати загальні положення ЦК України про порядок визначення та обчислення строків (термінів), зокрема, щодо початку і закінчення строку (терміну), а також умови вчиненого сторонами спору правочину, на підставі якого виникло зобов`язання.

Викладене відповідає висновкам Верховного Суду, наведеним у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 у справі №910/13071/19, які в силу положень ч.4 ст.236 ГПК України враховуються при виборі і застосуванні норм права.

Оскільки сторонами у п.4.2 договору визначено саме строк виконання зобов`язання з оплати поставленого товару, суд, визначаючи початок періоду прострочення, керується вказаними висновками Верховного Суду.

Відтак, граничними строками виконання відповідачем зобов`язання зі сплати заборгованості за поставлений позивачем товар за видатковими накладними від 29.06.2021 №102 буде 29.07.2021, від 07.07.2021 №105 - 06.08.2021, від 09.07.2021 №110 - 09.08.2021, від 20.07.2021 №123 - 19.08.2021, від 22.07.2021 №126 - 25.08.2021, від 23.07.2021 №127 - 25.08.2021, від 23.07.2021 №131 - 25.08.2021, від 01.08.2021 №136 - 31.08.2021, від 16.08.2021 №142 - 15.09.2021, від 25.08.2021 №149 - 24.09.2021, а не 25.09.2021 як визначено позивачем, від 03.09.2021 №157 - 04.10.2021, від 24.09.2021 №164 - 25.10.2021, від 16.10.2021 №166 - 15.11.2021, від 16.10.2021 №167 - 15.11.2021.

ТОВ «Ін-Агро Груп» виставлено відповідачеві рахунки на оплату від 15.06.2021 №134 на суму 261 476 грн 00 коп., від 20.08.2021 №194 на сум 105 764 грн 00 коп., від 30.08.2021 №201 на суму 43 665 грн 20 коп., від 06.09.2021 №205 на суму 151 805 грн 00 коп., від 11.10.2021 №216 на суму 98 000 грн 00 коп.

У свої чергу, СТОВ «Прогрес» за платіжними дорученнями від 31.08.2022 №522, від 12.10.2021 №917, від 29.10.2021 №1059, від 11.11.2021 №1155, від 18.11.2021 №1242, від 30.12.2021 №2015, від 03.02.2022 №119 сплачено позивачу грошові кошти у сумі 100 000 грн 00 коп., 40 000 грн 00 коп., 40 000 грн 00 коп., 30 000 грн 00 коп., 30 000 грн 00 коп., 40 000 грн 00 коп. та 50 000 грн 00 коп. відповідно, усього 330 000 грн 00 коп.

Підсумовуючи викладене суд приходить до висновку, що оплата СТОВ «Прогрес» поставленого ТОВ «Ін-Агро Груп» товару здійснювалась з порушенням строків встановлених договором та не у повному обсязі.

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст.610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, тобто - неналежне виконання.

Отже, заборгованість відповідача за поставлений позивачем товар за вказаним договором складає 707 034 грн 20 коп.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про обґрунтованість вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором поставки від 11.06.2021 №ПГС 11-06/2021/п у сумі 707 034 грн 20 коп.

Відносно вимоги позивача про стягнення з відповідача пені за період з 30.07.2021 по 15.05.2022 у сумі 31 111 грн 03 коп. суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Стаття 216 ГК України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Згідно п.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Частинами 1, 3 ст.549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п.5.3 договору за порушення строків оплати товару, передбачених цим договором, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період прострочення, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення оплати, але у сумі не більше 3% від суми простроченого платежу.

Перевіривши розрахунок пені, наведений позивачем у відповідному розрахунку, судом встановлено, що при здійсненні розрахунку ТОВ «Ін-Агро Груп» ураховано обмеження, яке встановлене сторонами у п.5.3 договору щодо розміру пені, яку може бути стягнуто, проте за видатковою накладною від 25.08.2021 №149 невірно визначено початок періоду для нарахування пені - 26.09.2021, який за цією накладною з огляду на встановлені судом вище граничні строки оплати починається з 25.09.2021, а і відтак закінчується цей період, ураховуючи приписи ч.6 ст.232 ГК України відповідно 25.03.2022.

При цьому суд зауважує, що нарахування позивачем пені за вказаною видатковою накладною здійснювалось з 26.09.2021 по 25.03.2022, тобто з дотриманням приписів ч.6 ст.232 ГК України, тому наводити інший розрахунок пені, ураховуючи принцип диспозитивності судового процесу, суд не вбачає необхідним.

В іншій частині розрахунок є обґрунтованим, арифметично правильним, зробленим у відповідності до даних первинних документів.

З огляду на викладене обґрунтованою та такою, що підлягає стягненню з відповідача є пеня за період з 30.07.2021 по 15.05.2022 у сумі 31 111 грн 03 коп.

Відносно вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних за період з 30.07.2021 по 09.12.2022 у сумі 28 208 грн 47 коп. суд зазначає наступне.

Статтею 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, за цією нормою Цивільного кодексу України боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних, наведений позивачем у відповідному розрахунку, судом встановлено, що він є арифметично правильним, обґрунтованим, зробленим у відповідності до даних первинних документів.

Отже, обґрунтованими та такими, що підлягають стягненню з відповідача є 3% річних за період з 30.07.2021 по 09.12.2022 у сумі 28 208 грн 47 коп.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат за період з серпня 2021 року по жовтень 2022 року в сумі 199 470 грн 45 коп., наведений позивачем у відповідному розрахунку, судом встановлено, що він є арифметично правильним, обґрунтованим, зробленим у відповідності до даних первинних документів.

Отже, обґрунтованими та такими, що підлягають стягненню з відповідача є інфляційні втрати з серпня 2021 року по жовтень 2022 року в сумі 199 470 грн 45 коп.

Відповідач розмір заборгованості не оспорив, доказів її погашення суду не надав.

Ураховуючи викладене позов підлягає задоволенню повністю.

Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 14 487 грн 33 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст.129 ГПК України.

Згідно з ч.ч.4, 5 ст.240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236 - 238, 240, 252 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ін-Агро Груп» до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес», вул. Пушкіна, буд. 32-В, с. Лизине Білокуракинського району Луганської області, 92250, ідентифікаційний код 30763895, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ін-Агро Груп», вул. Василя Макуха, буд. 1, м. Дніпро, 49087, ідентифікаційний код 43489649, заборгованість у сумі 707 034 грн 20 коп., пеню в сумі 31 111 грн 03 коп., 3% річних у сумі 28 208 грн 47 коп., інфляційні втрати в сумі 199 470 грн 45 коп., судовий збір у сумі 14 487 грн 33 коп., про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ін-Агро Груп», вул. Василя Макуха, буд. 1, м. Дніпро, 49087, ідентифікаційний код 43489649.

Відповідач: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Прогрес», вул. Пушкіна, буд. 32-В, с. Лизине Білокуракинського району Луганської області, 92250, ідентифікаційний код 30763895.

Відповідно до ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 ГПК України та порядку, визначеному ст.257 ГПК України.

Повне рішення складено 20.03.2023.

Суддя Сергій ВІННІКОВ