ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"17" березня 2023 р. Справа№ 910/17310/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Сотнікова С.В.

Пантелієнка В.О.

розглядаючи матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Траст Фінанс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.01.2023 року

у справі №910/17310/21 (суддя Пасько М.В.)

за заявою ОСОБА_1

про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.01.2023 року у справі №910/17310/21 затверджено звіт керуючого реалізацією - арбітражного керуючого Вегери А.А. про проведену роботу у процедурі погашення боргів боржника, завершено процедуру погашення боргів та закрито провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 , вирішено інші процедурні питання.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ТОВ "ФК "Траст Фінанс" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.01.2023 року у даній справі та повернути справу для подальшого розгляду в суд першої інстанції.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 24.02.2023 року апеляційну скаргу ТОВ "ФК "Траст Фінанс" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Пантелієнко В.О., Сотніков С.В.

Ухвалою суду від 28.02.2023 року вищевказаною колегією суддів відкладено вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Фінансова компанія "Траст Фінанс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.01.2023 року у справі №910/17310/21, повернення даної апеляційної скарги або залишення її без руху до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду.

08.03.2023 року супровідним листом Господарського суду міста Києва №910/17310/21/1519/2023 від 08.03.2023 матеріали справи №910/17310/21 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Слід зазначити, що головуючий суддя Остапенко О.М. з 06.03.2023 по 10.03.2023 року перебував у відпустці, а тому справу передано головуючому судді фактично 13.03.2023 року.

Розглянувши подану апеляційну скаргу та додані до неї документи, апеляційний суд дійшов висновку, що вона має бути залишена без руху з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

21.04.2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 року №2597-VIII, який введено в дію 21.10.2019 року.

Відповідно до ч.1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (ч. 4 ст. 116 ГПК України).

Повний текст оскаржуваної ухвали складено та підписано 25.01.2023 року, відтак останнім днем подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.01.2023 року, з урахуванням вихідних днів, є 06.02.2023 року.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема, ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Отже, у разі звернення до суду з апеляційною скаргою в межах строку, встановленого ч. 2 ст. 256 ГПК України, апелянт зобов`язаний також подати заяву про поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги, передбаченого ч. 1 ст. 256 ГПК України, який, відповідно, обраховується або з дня проголошення судового рішення, або з дня повного його складення.

Як вбачається з матеріалів справи, скаржник отримав копію оскаржуваної ухвали 03.02.2023, про що свідчить відповідне зворотнє поштове повідомлення про вручення ухвали, проте звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на вищевказану ухвалу місцевого господарського суду лише 21.02.2023 року, що підтверджується відміткою на конверті, тобто з пропуском десятиденного процесуального строку на апеляційне оскарження.

Одночасно апелянт просив поновити строк для подання апеляційної скарги.

Розглянувши заяву скаржника про відновлення пропущеного строку для подання апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що викладені в ній причини та доводи є неповажними з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини цього пропуску поважними.

Відповідну заяву (клопотання) про поновлення строку на апеляційне оскарження може бути викладено в апеляційній скарзі чи в окремому документі, і в останньому випадку її має бути подано одночасно з апеляційною скаргою.

Відновлення пропущеного строку здійснюється господарським судом за наявності поважної причини його пропуску. Виходячи зі змісту положень ст.ст. 119 та 256 ГПК України, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні ст. 86 ГПК України вирішується судом з своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, наведені норми пов`язують можливість відновлення процесуального строку з обов`язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку. Заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами ГПК України.

Крім того, суд апеляційної інстанції враховує позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 13.07.2016 року у справі №Б29/162-10, відповідно до якої одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Рябих проти Росії").

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків. (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані".

В силу положень ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 ГПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В порядку, передбаченому ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідні докази, повинні подаватись до суду в оригіналі або в належним чином засвідченій копії і у випадку подання копії такого доказу, така копія має бути засвідчена належним чином, зокрема, відповідати вимогам п. 5.26 національного стандарту ДСТУ 4163:2020 "Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів".

Так, звертаючись до суду із заявою про поновлення строку для подання апеляційної скарги, скаржник зазначає, що адвокатом скаржника було пропущено строк на подання апеляційної скарги у зв`язку з тим, що оскаржувана ухвала суду була передана безпосередньо адвокату 15.02.2023 року вже з пропущеним строком на апеляційне оскарження, а підготувати апеляційну скаргу раніше ніж 21.02.2023 року представник скаржника не мав можливості, оскільки багато працівників ТОВ "ФК "Траст Фінанс" мобілізували у зв`язку з військовою агресією російської федерації, штат працівників не перевищує однієї третини штату всіх адвокатів.

Таким чином, за твердженням скаржника, на кожного адвоката велике навантаження, що унеможливило вчасно подати процесуальні документи.

На підтвердження наведених обставин отримання 15.02.2023 ухвали суду, адвокатом до апеляційної скарги долучено службове доручення від 15.02.2023 №1502/23-1, яким директор ТОВ "ФК "Траст Фінанс" Ільяшов Б.М. доручає адвокату Шкромида В.В. ознайомитись з отриманою ухвалою суду у справі №910/17310/21 та у разі наявності підстав підготувати апеляційну скаргу.

Разом з тим, як встановлено судом та було зазначено вище, копію оскаржуваної ухвали направлено учасникам провадження у справі 30.01.2023, про що свідчить відмітка канцелярії суду на зворотньому боці останнього аркушу оскаржуваної ухвали, та отримано директором ТОВ "Фінансова компанія "Траст Фінанс" Ільяшовим Б.М. 03.02.2023 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи. Вказані обставини не заперечуються апелянтом.

Суд бере до уваги, що необхідною передумовою здійснення стороною права апеляційного оскарження є обізнаність зі змістом рішення (ухвали) суду, що дає можливість заявнику викласти свої вимоги та зазначити підстави, з яких порушено питання про його перегляд в апеляційному порядку.

При цьому, в даному випадку стороною у справі є саме ТОВ "Фінансова компанія "Траст Фінанс", як юридична особа, а не його представник.

Отже, з 03.02.2023 року ТОВ "Фінансова компанія "Траст Фінанс", як учасник провадження у справі, було обізнано зі змістом прийнятої судом ухвали та, у разі наявності підстав, мало можливість оскаржити її у передбачені законодавством строки до 13.02.2023 року включно.

Слід також зауважити, що до апеляційної скарги додано довіреність від 19.07.2022 року на ім`я адвоката Шкромиди В.В. представляти інтереси ТОВ "Фінансова компанія "Траст Фінанс", аналіз змісту якої свідчить про те, що представник скаржника адвокат Шкромида В.В. не є новим представником, залученим директором безпосередньо для представництва інтересів скаржника зокрема і для написання даної апеляційної скарги, а тому з дня отримання оскаржуваної ухвали Господарського суду міста Києва директор скаржника Ільяшов Б.М. мав можливість у короткий проміжок часу вжити відповідних заходів щодо передачі оскаржуваної ухвали даному адвокату для вчинення відповідних процесуальних дій.

Разом з тим, звертаючись до суду з апеляційною скаргою 21.02.2023 року, та посилаючись на доручення директора від 15.02.2023 року, скаржником не доведено та не надано жодних доказів неможливості директора самостійно ознайомитись з отриманою ухвалою суду від 17.01.2023 у справі №910/17310/21 та у разі наявності підстав підготувати апеляційну скаргу або доручити адвокату вчинення відповідних дій невідкладно після її отримання з метою вчасного подання апеляційної скарги.

Судова колегія наголошує, що неналежна та несвоєчасна робота як керівництва юридичної особи скаржника, так і її структурних підрозділів, не є тією поважною причиною, з якою закон пов`язує можливість відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги після спливу передбаченого законом строку.

При цьому, посилання представника скаржника на мобілізацію працівників, велике навантаження та фактичне отримання оскаржуваної ухвали суду представником після закінчення строку на апеляційне оскарження не можуть вважатися поважними причинами пропуску такого строку, оскільки зводяться до внутрішньої організації роботи товариства, діяльності структурних підрозділів, тобто мають суб`єктивний характер і не свідчать про об`єктивну неможливість вчинити відповідну процесуальну дію в межах встановлених законом строків.

Можливість поновлення пропущеного строку судом апеляційної інстанції не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку, обов`язок доведення яких відповідними доказами покладено на скаржника.

Колегія зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 119 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

В свою чергу, скаржником не наведено достатніх обґрунтувань поважності причин пропуску встановленого законом строку на подання апеляційної скарги, а також неможливості директора організувати належну роботу підприємства та подати апеляційну скаргу в найкоротший термін з дня отримання копії оскаржуваної ухвали, як і не надано доказів на підтвердження викладених у клопотанні обставин, а несвоєчасне оскарження ухвали місцевого господарського суду зумовлене, з огляду на доводи, наведені скаржником, не об`єктивними обставинами, а обставинами суб`єктивного характеру.

Таким чином, апеляційний господарський суд приходить до висновку про те, скаржником у заяві не наведено жодних об`єктивно непереборних обставин, що не залежали від його волевиявлення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення такої процесуальної дії, як звернення до суду з апеляційною скаргою, оскільки не надано та не зазначено жодної поважної причини неможливості подання апеляційної скарги в передбачені законодавством строки.

Пропуск процесуального строку - це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Доступ до правосуддя в контексті п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексу України.

Отже, дослідивши подану заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали господарського суду міста Києва від 17.01.2023 року у справі №910/17310/21, суд апеляційної інстанції визнав наведені в ній доводи та причини в її обґрунтування неповажними.

Згідно ч. 3 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

За вказаних обставин, апеляційна скарга ТОВ "Фінансова компанія "Траст Фінанс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.01.2023 року у справі №910/17310/21 підлягає залишенню без руху у зв`язку з її поданням після закінчення строків, установлених статтею 256 ГПК України, та неповажності причин пропуску такого строку з визначенням строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

Окрім наведеного, судова колегія звертає увагу скаржника, що подану апеляційну скаргу підписано адвокатом Шкромидою В.В. як представником АТ "Таскомбанк", в той час як зі змісту апеляційної скарги вбачається, що апеляційну скаргу подано ТОВ "Фінансова компанія "Траст Фінанс", як учасником провадження у справі №910/17310/21, що, в свою чергу, свідчить про невідповідність скарги вимогам процесуального закону щодо її форми.

Отже, у разі подання заяви про усунення недоліків апеляційної скарги, апелянту слід також врахувати зазначене та виправити вказаний недолік.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 234, 255, 256, 258, 259, 260 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Траст Фінанс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.01.2023 року у справі №910/17310/21 залишити без руху.

2. Надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Траст Фінанс" строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

3. Попередити скаржника про передбачені ч. 4 ст. 260 ГПК України наслідки невиконання вимог зазначеної ухвали суду у встановлений пунктом 2 її резолютивної частини строк.

4. Копію ухвали надіслати учасникам провадження у справі.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді С.В. Сотніков

В.О. Пантелієнко