ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
17.03.2023м. ДніпроСправа № 904/982/22
За заявою: Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі", м. Дніпро
про ухвалення додаткового рішення
У справі № 904/982/22:
про стягнення вартості недоврахованої електричної енергії
Суддя Панна С.П.
Секретар судового засідання Гурба А.Б.
Представники сторін:
від позивача: Тищенко Тетяна Анатоліївна, довіреність № 130/2022 від 31.03.2022р.
від відповідача: В`язовий Вячеслав Вікторович , ордер АЕ № 1176192, адвокат
Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "СОТЕР ЛТД" (з врахуванням заяви від 30.11.2022р. про збільшення позовних вимог) про стягнення заборгованості у розмірі 60 317,46грн. - вартість недоврахованої електроенергії, 2 295,37грн. - 3 % річних та 15 671,42грн. - інфляційні втрати.
07.03.2023р. електронною поштою до суду від позивача надійшла заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення суду та клопотання про долучення доказів понесених судових витрат в сумі 20 000,00грн.
Ухвалою суду від 09.03.2023р. призначено розгляд заяви Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" про ухвалення додаткового рішення у судовому засіданні на 16.03.2023р.
В судове засідання, 16.03.2023р., з`явились представники позивача та відповідача.
В судовому засіданні, 16.03.2023р., оголошено перерву по 17.03.2023р. до 13:45.
В судове засідання, 17.03.2023р., з`явились представники позивача та відповідача.
Представник відповідача в судовому засіданні, 17.03.2023р., надав відзив на позовну заяву, в якій просить суд відмовити в задоволення заяви позивача щодо відшкодування витрат на правничу допомогу в сумі 20 000,00грн., оскільки вона не є обґрунтованою.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд
Відповідно до ст.244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України).
Так, статтею 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Право особи на отримання правової допомоги під час розгляду справи господарськими судами гарантоване ст.131-2 Конституції України, ст.16 ГПК, відповідними нормами Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".
Сторона, на користь якої ухвалене судове рішення, має право на відшкодування витрат на правову допомогу як складової судових витрат (п.12 ч.3 ст.2, ст.123, ч.2 ст126 Господарського процесуального кодексу України).
Господарський суд зазначає, що судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (аналогічний висновок міститься у п. 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц).
Згідно з ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону).
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 Господарського процесуального кодексу України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).
Водночас за змістом ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20).
У п. 169 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зазначено, що у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.
У постанові Верховного Суду від 11.06.2021 у справі № 34-16/17-3683-2011 викладено висновок про те, що під час вирішення питання про розподіл витрати на професійну правничу допомогу суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, визначеними у ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).
Тобто критерії, визначені ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами ч. 4 ст. 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.10.2019 № 922/445/19.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі позивачем до матеріалів справи надано копії: акту № 55 від 03.03.2023р. наданих послуг за період з 20.04.2022р. по 02.03.2023р. за Договором про надання правової допомоги № 210-ДЕ від 08.01.2021, витягу з Єдиного реєстру адвокатів України на підтвердження статусу адвоката Тищенко Т.А., договору № 210-ДЕ від 08.01.2021р. про надання правової допомоги, додаткової угоди № 4 від 27.04.2021р. до Договору № 210-ДЕ про надання правової допомоги від 08.01.2021р., додаткової угоди № 20 від 31.12.2021р. до Договору про надання юридичних послуг № 210-ДЕ від 08.01.2021р., додаткової угоди № 22 від 30.12.2022р. до Договору про надання юридичних послуг № 210-ДЕ від 08.01.2021р., додаткової угоди № 33 від 01.12.2022р. про надання правової допомоги № 210-ДЕ від 08.01.2021р., довіреності № 130/2022 від 31.03.2022, свідоцтва про право н заняття адвокатською діяльністю серії ДП № 3577 від 15.12.2017р.
Так, між Акціонерним товариством «ДТЕК Дніпровські електромережі» (далі - клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Перший Радник" (далі - виконавець) підписаний договір про надання правової допомоги № 210-ДЕ від 08.01.2021 (далі - договір).
За приписами пункту 1.1 договору виконавець зобов`язується надавати клієнтові правову допомогу (далі - послуги) за окремими письмовими або усними дорученнями клієнта.
Зміст, обсяг і вартість послуг, номер судової справи, в межах якої надається правова допомога, та судова інстанція відображається сторонами в акті наданих послуг (пункт 1.3 договору в редакції додаткової угоди № 4 від 27.04.2021).
Відповідно до пункту 3.1 договору (в редакції додаткової угоди №4 від 27.04.2021) приймання - передачі послуг за цим договором здійснюється сторонами за актами наданих послуг, що є підтвердженням надання правової допомоги за цим договором.
Орієнтовна ціна договору становить 500 000,00грн. без ПДВ (п.4.1. договору).
Згідно пункту 4.2 договору (в редакції додаткової угоди №4 від 27.04.2021) розмір гонорару, який має сплатити клієнт, визначається згідно з актом наданих послуг, в якому зазначається номер справи та судова інстанція, в межах якої надавалась правова допомога. Розмір гонорару може бути змінено за взаємною домовленістю сторін.
Пунктом 4.6 договору (в редакції додаткової угоди №4 від 27.04.2021) передбачено, що оплата наданих послуг та компенсація витрат здійснюється клієнтом за фактом їх надання (понесення) на підставі погоджених та підписаних сторонами актів наданих послуг впродовж 15 (п`ятнадцяти) календарних днів, з моменту вступу рішення суду по справі, в межах якої надавалась правова допомога, в законну силу.
Відповідно до пункту 5.1 договору (в редакції додаткової угоди №4 від 27.04.2021), він набирає чинності з дати його підписання та діє до 31.12.2021р., але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.
31.12.2021р. між Акціонерним товариством «ДТЕК Дніпровські електромережі» та Адвокатським об`єднанням "Перший Радник" була підписана додаткова угода № 20 до договору про надання юридичних послуг № 210-ДЕ від 08.01.2021р. відповідно до якої продовжений строк дії договору до 31.12.2022р.
30.12.2022р. між Акціонерним товариством «ДТЕК Дніпровські електромережі» та Адвокатським об`єднанням "Перший Радник" була підписана додаткова угода № 32 до договору про надання юридичних послуг № 210-ДЕ від 08.01.2021р. відповідно до якої продовжений строк дії договору до 31.12.2023р.
01.12.2022р. між Акціонерним товариством «ДТЕК Дніпровські електромережі» та Адвокатським об`єднанням "Перший Радник" була підписана додаткова угода № 33 до договору про надання юридичних послуг № 210-ДЕ від 08.01.2021р. відповідно до якої було змінено орієнтовну суму договору, яка складатиме 1 000 000,00грн. без ПДВ.
Між Акціонерним товариством «ДТЕК Дніпровські електромережі» та Адвокатським об`єднанням "Перший Радник" 03.03.2023р. був підписаний акт № 55 наданих послуг за період з 20.04.2022р. по 02.03.2023р. за договором про надання правової допомоги № 210-ДЕ від 08.01.2021р.
Відповідно до пункту 1 вказаного акту Адвокатське об`єднання "Перший Радник" у період з 20.04.2022р. по 02.03.2023р. надало позивачу професійну правничу допомогу в рамках судової справи № 904/982/21, яка розглядалась Господарським судом Дніпропетровської області за позовом АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» до ТОВ фірма "Сотер ЛТД" про стягнення вартості недоврахованої електроенергії по акту про порушення ПРРЕЕ № 030405 від 14.05.2021, 3 % річних та інфляційних втрат, нарахованих за порушення виконання грошового зобов`язання у розмірі 78 284,25грн., наступному обсязі:
- ознайомлення з наявною доказовою базою. Вивчення нормативно-правового регулювання спірних правовідносин, аналіз судової практики з подібних спорів;
- підготовка позовної заяви, розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат;
- підготовка та подача наступних процесуальних документів: клопотання про поновлення пропущеного строку для підготовки відповіді на відзив (15.11.2022), відповідь на відзив з долученими доказами (28.11.2022), заява про збільшення позовних вимог з розрахунком 3 % річних та інфляційних втрат (06.12.2022), клопотання про долучення доказів (20.12.2022);
- участь у судових засіданнях 01.06.2022, 15.06.2022, 17.11.2022, 06.12.2022, 26.01.2032, 21.02.2023, 02.03.2023;
- підготовка заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Вартість наданих послуг (фіксований розмір гонорару) складає 20 000,00грн. (двадцять тисяч гривень 00 копійок) (без ПДВ) (пункт 2 акту)
Позивач просить покласти на відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00грн.
Відповідач в своїх запереченнях зазначає, що договір № 210-ДЕ укладений позивачем не з конкретним адвокатом, а з юридичною особою - Адвокатським об`єднанням "Перший радник", саме між юридичними особами виникли зобов`язання. як несуть і фінансові, а також і податкові зобов`язання. Докуменів, які підтверджують понесені позивачем витрати на правничу допомогу не надано. Відповідач вважає, що не можна розглядати поданий позивачем акт наданих послуг № 55 від 03.03.2023р. як окремий правочин, що визначає набутття певних правовідносин та має розглядатись лише як результат виконаної роботи за певними умовами, які договором конкретно не були визначені.
Водночас, оцінюючи надані позивачем докази на предмет обґрунтованості розміру заявлених ним витрат на професійну правничу допомогу, суд з урахуванням критеріїв, визначених ч.4 ст.126 та ч.5 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, доходить висновку про неприйнятність заявленого до стягнення фіксованого розміру цих витрат у розмірі 20 000,00грн., у зв`язку з їх неспівмірністю та нерозумністю.
У даному випадку, виходячи з того, що юридична кваліфікація правовідносин у даній справі не є складною, тому не вимагала від адвоката, який за своїм правовим статусом має достатню правову кваліфікацію, значних професійних зусиль для належного представництва інтересів позивача у справі.
Підготовка позовної заяви у спорі, що виник між сторонами, не потребує тривалого часу для аналізу договору, первинних документів.
Отже, з урахуванням характеру, предмета та складності спору, кількості його учасників (два учасника), обсягом матеріалів справи (не великий обсяг первинних документів), господарський суд не може стверджувати, що спір у даній справі вимагав від адвоката аналізу значного обсягу джерел права, судової практики та значних затрат часу на його врегулювання.
Крім того, суд звертає увагу на те, що такі послуги як ознайомлення з наявною доказовою базою, вивчення нормативно-правового регулювання спірних правовідносин, аналіз судової практики з подібних спорів, зводиться до однієї складової послуги - підготовка позовної заяви, розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат.
За вказаних обставин, суд вважає прийнятною суму за надання адвокатом у справі професійної правничої допомоги у розмірі 5 000,00грн.
Враховуючи викладене, оцінивши витрати позивача з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат на вивчення матеріалів по справі та підготовку позовної заяви як кваліфікований фахівець, сукупний час, витрачений на опрацювання спірних правовідносин, суд, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини та Верховного Суду, дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у справі № 904/982/22 є завищеним, деякі витрати на послуги з надання правничої допомоги не були неминучими, а, отже, не вбачається розумна необхідність понесення судових витрат у заявленому до відшкодування розмірі на суму 20 000,00грн. у суді першої інстанції у даній справі, а тому обґрунтованими, справедливими та співмірними визнаються судом витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00грн., що покладаються на відповідача.
Керуючись ст. ст. 123, 129, 221, 232, 233, 236-238, 240, 241, 244, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
Заяву Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу від 03.03.2023 № б/н задовольнити частково.
В решті заявлених по стягненню витрат на правничу допомогу - відмовити.
Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне додаткове рішення складено - 17.03.2023р.
Суддя С.П. Панна