УХВАЛА

16 березня 2023 року

м. Київ

cправа № 925/372/22

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Кондратової І.Д.,

розглянувши касаційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "555"

на рішення Господарського суду Черкаської області

(суддя - Гладун А.І.)

від 04.08.2022

та постанову Північного апеляційного господарського суду

(головуючий - Буравльов С.І., судді - Шапран В.В., Андрієнко В.В.)

від 24.01.2023

у справі за позовом Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "555"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача 1. Черкаська міська централізована бібліотечна система;

2. Черкаська міська філія Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго"

про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

1. У травні 2022 року Департамент освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради (далі - Департамент освіти) звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку " 555" (далі - ОСББ) про:

- визнання незаконними дій ОСББ щодо відключення від електропостачання нежитлового приміщення бібліотеки загальною площею 198,2 кв.м багатоквартирного будинку по вул. Гоголя, 555 в м. Черкаси;

- зобов`язання ОСББ відновити електропостачання в нежитловому приміщенні бібліотеки загальною площею 198,2 кв.м багатоквартирного будинку по вул. Гоголя, 555 в м. Черкаси.

2. Позов обґрунтований тим, що дії ОСББ з відключення електропостачання вчиненні з порушенням норм чинного законодавства та порушують законні права співвласника - Черкаської міської ради, якою надано право оперативного управління департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради на майно комунальної власності - нежитлове приміщення загальною площею 198,2 кв.м по вул. Гоголя, 555 в м. Черкаси.

3. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 04.08.2022 позов задоволено частково. Визнано незаконними дії ОСББ щодо відключення від електропостачання нежитлового приміщення бібліотеки. В іншій частині позову відмовлено.

4. Суд виходив з того, що ОСББ не є енергопостачальною організацією чи оператором розподілу електричної енергії, а є лише споживачем у відносинах постачання електричної енергії. Відключення від електропостачання, як і відновлення електропостачання, є повноваженнями оператора розподілу електричної енергії.

Відключення приміщення бібліотеки від електропостачання суперечить вимогам Закону України "Про ринок електричної енергії та Правил роздрібного ринку електричної енергії.

Приміщення бібліотеки передано позивачу в оперативне управління і відключення приміщення бібліотеки від електропостачання порушує право Департаменту освіти на здійснення некомерційної господарської діяльності.

Відмовляючи у задоволенні вимоги про зобов`язання ОСББ відновити електропостачання в нежитловому приміщенні бібліотеки, суд першої інстанції зазначив, що обраний позивачем спосіб захисту у такому вигляді, суперечить закону, оскільки ОСББ не наділене законом або договором повноваженнями на вчинення таких дій, які є повноваженнями оператора розподілу електричної енергії.

5. 24.01.2023 Північний апеляційний господарський суд ухвалив постанову, якою рішення суду першої інстанції скасував частково, прийняв у цій частині нове рішення, в іншій частині рішення залишив без змін.

Позов Департаменту освіти задовольнив повністю. Визнав незаконними дії ОСББ щодо відключення від електропостачання нежитлового приміщення бібліотеки. Зобов`язав ОСББ відновити електропостачання в нежитловому приміщенні бібліотеки.

Стягнув з ОСББ на користь Департаменту освіти 4 962,00 грн судового збору за подання позовної заяви та 3 721,50 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

6. Суд апеляційної інстанції погодився з судом першої інстанції щодо задоволення позову в частині позовної вимоги про визнання незаконними дій відповідача щодо відключення від електропостачання нежитлового приміщення бібліотеки.

В частині відмови у задоволенні позовної вимоги суд виходив з того, що спосіб захисту, обраний позивачем, у вигляді зобов`язання відповідача відновити електропостачання, є належним та ефективним у спірних правовідносинах, тому така вимога є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

7. 25.02.2023 ОСББ звернулося з касаційною скаргою, в якій просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

8. Також у касаційній скарзі скаржник заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

9. Верховний Суд, перевіривши матеріали касаційної скарги, залишає клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження без розгляду, оскільки ОСББ звернулося з касаційною скаргою 27.02.2023 в межах строку, передбаченого абзацом другим частини першої статті 288 ГПК України.

10. 09.03.2023 до Верховного Суду від Департаменту освіти надійшли заперечення проти відкриття касаційного провадження, в яких зазначає, що в касаційній скарзі відсутнє обґрунтування підстав касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, що є підставою для її повернення на підставі пункту 4 частини четвертої статті 292 ГПК України. Також зазначає, що у касаційній скарзі ОСББ просить скасувати рішення та постанову судів попередніх інстанцій, однак рішення суду першої інстанції скаржник не оскаржував в апеляційному порядку. Крім того, касатором не дотримано вимоги статті 291 ГПК України щодо надсилання позивачу додатків до касаційної скарги.

11. Верховний Суд перевірив форму і зміст касаційної скарги, розглянувши заперечення проти відкриття касаційного провадження, дійшов висновку про залишення касаційної скарги без руху з огляду на таке.

12. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

13. У касаційній скарзі скаржник визначає підставами касаційного оскарження судових рішень неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України) та якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої цієї статті).

14. Верховний Суд звертає увагу, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні (абзац 2 пункту 5 частини другої статті 290 цього Кодексу).

15. У цьому випадку необхідно чітко вказати:

- норму права (з посиланням на статтю, частину, абзац тощо), яку суд неправильно застосував в оскаржуваному судовому рішенні;

- навести висновок щодо застосування цієї норми права в оскаржуваному судовому рішенні;

- навести висновок щодо її застосування у постанові Верховного Суду, зазначити дату її прийняття та номер справи;

- обґрунтувати подібність правовідносин у справі, що розглядається, та у справі, в якій Верховний Суд виклав свій висновок.

16. При цьому, обґрунтовуючи подібність правовідносин, як обов`язкової умови для виникнення підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктами 1-3 частини другої статті 287 ГПК України, необхідно враховувати, що подібність правовідносин визначається за відповідними критеріями.

17. Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що подібність правовідносин потрібно оцінювати за змістовим, суб`єктним та об`єктним критеріями. З-поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків учасників) є основним, а два інші - додатковими. У кожному випадку порівняння правовідносин і їхнього оцінювання на предмет подібності слід насамперед визначити, які правовідносини є спірними. А тоді порівнювати права й обов`язки сторін саме цих відносин згідно з відповідним правовим регулюванням (змістовий критерій) і у разі необхідності, зумовленої цим регулюванням, - суб`єктний склад спірних правовідносин (види суб`єктів, які є сторонами спору) й об`єкти спорів (пункти 25, 26, 31 постанови від 12.10.2021 у справі №233/2021/19).

18. У касаційній скарзі скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції не врахував висновки, викладені у постанові Верховного Суду України від 18.05.2016 у справі № 6-658цс15, постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц, від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц, від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16 (що право власності виникає після одержання її власником або користувачем документа, який посвідчує право власності та його державної реєстрації). Проте, скаржник чітко не зазначає норму права (з посиланням на статтю, частину, абзац тощо), яку суд неправильно застосував в оскаржуваному судовому рішенні, не наводить висновок щодо застосування цих норм права в оскаржуваних судових рішеннях та обґрунтування подібності правовідносин у справі, що розглядається, та у справах, в якій Верховний Суд виклав свій висновок.

19. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися у спірних правовідносинах.

20. Натомість, скаржник у касаційній скарзі не наводить обґрунтування цієї підстави касаційного оскарження, не зазначає, щодо якої саме норми права необхідно сформувати висновок Верховного Суду, зважаючи на повноваження суду касаційної інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України.

21. Також у касаційній скарзі скаржник зазначає, що суди неправильно дослідили зібрані у справі докази (Договір від 27.10.2021, укладений між ОСББ та Черкаською міською централізованою бібліотечною системою); Департамент освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради є неналежним позивачем; суд не залучив третю особу Публічне акціонерне товариство "Черкасиобленерго" на стороні відповідача; суд першої інстанції безпідставно відмовив у клопотанні про відкладення розгляду справи, проте в цій частині касаційна скарга також не містить зазначення порушення процесуальних норм права та підстави касаційного оскарження, передбаченої частиною другою статті 287 ГПК України.

22. Наведені недоліки щодо змісту касаційної скарги є підставою для залишення її без руху, із наданням скаржникові строку на приведення касаційної скарги у відповідність до вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України шляхом викладення касаційної скарги у новій редакції з урахуванням наведених вище вимог процесуального законодавства.

23. Щодо доводів Департаменту освіти, викладених у запереченнях проти відкриття касаційного оскарження, стосовно права ОСББ оскаржувати рішення та постанову судів попередніх інстанцій, з огляду на те, що рішення суду першої інстанції скаржник не оскаржував в апеляційному порядку, Верховний Суд зазначає, що згідно з пунктом 1 частини першої статті 287 ГПК України учасники справи мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті. Суд апеляційної інстанції переглянув рішення суду першої інстанції повністю, натомість Департамент освіти постанову з цього питання не оскаржувало.

24. Крім того, статтею 291 ГПК України передбачено, що особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

25. ОСББ до касаційної скарги надало докази надсилання учасникам справи лише копії касаційної скарги, тому скаржнику потрібно надати Верховному Суду докази надсилання додатків до неї, листом з описом вкладення.

26. Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

27. Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись нормами статей 174, 234, 288, 291, пункту 5 частини другої статті 290, частини другої статті 292 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "555" на рішення Господарського суду Черкаської області від 04.08.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2023 у справі № 925/372/22 залишити без руху.

2. Встановити скаржнику строк десять днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків касаційної скарги таким способом:

- привести касаційну скаргу у відповідність до вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України шляхом викладення касаційної скарги у новій редакції, з урахуванням недоліків, визначених у пунктах 18, 20, 21цієї ухвали;

- подати до суду докази надсилання учасникам справи додатків до касаційної скарги, а також уточненої редакції касаційної скарги, листом з описом вкладення.

3. Роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Кондратова