ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/106/23

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Шніт А.В.

секретар судового засідання Жарський В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Шевченко Н.М. - довіреність від 30.05.2022 (в режимі відеоконференції);

від відповідача: не з`явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Приватного підприємства "Бронкс"

до Державного підприємства "Городницьке лісове господарство"

про стягнення 200 530,77грн

Стислий виклад позицій сторін.

Приватне підприємство "Бронкс" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом до Державного підприємства "Городницьке лісове господарство" про стягнення 200 530,77грн, з яких: 184 943,90грн основного боргу, 13 093,93грн інфляційних втрат, 2 492,94грн 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог ПП "Бронкс" вказало, що Державне підприємство "Городницьке лісове господарство" як правонаступник Державного підприємства "Новоград-Волинське досвідне лісомисливське господарство" має заборгованість, згідно з умовами договорів поставки товару №2019/03-07 від 07.03.2019 та №2020/01-03 від 03.01.2020 щодо повернення коштів за непоставлений товар.

В якості правових підстав позову позивач зазначає ст.11, 509, 525, 526, 610, 611, 615, 625, 655, 693, 712 Цивільного кодексу України, ст.193, 265 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою від 23.01.2023 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначив розгляд справи по суті на 23.02.2023 о 10:00.

13.02.2023 суд отримав від Філії "Городницьке лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (правонаступник Державного підприємства "Городницьке лісове господарство") відзив на позовну заяву (вих.№91 від 10.02.2023), в якому зазначено, що відповідач заперечує проти позовних вимог, оскільки за укладеними договорами грошових зобов`язань перед ПП "Бронкс" підприємство не має. За змістом пункту 1.1. договорів поставки товару №2019/03-07 від 07.03.2019 та №2020/01-03 від 03.01.2020, оплата за поставлений товар здійснюється по факту отримання покупцем лісопродукції, тому надання лише копій платіжних документів не підтверджує наявність існуючого боргу за нібито непоставлений товар. Крім того, договорами не передбачено алгоритму здійснення попередньої оплати, оскільки у пункті 5 "Умови оплати та порядок розрахунків", немає домовленості щодо цього між сторонами. Натомість у пунктах 6.2, 6.3. договорів міститься умови про право постачальника вимагати від покупця своєчасної оплати за товар, а також зобов`язання покупця прийняти та оплатити поставлені товари відповідно до вимог договорів (а.с. 179-183).

У відповіді на відзив ПП "Бронкс" вказало, що ДП "Городницьке лісове господарство" не надало жодних документів на підтвердження поставки товару за договорами №2019/03-07 від 07.03.2019 та №2020/01-03 від 03.01.2020, або докази повернення суми попередньої оплати у розмірі 184 943,90грн (а.с.185 - 187).

Ухвалою від 23.02.2023 відкладено розгляд справи по суті на 06.03.2023 о 14:00.

В судовому засіданні 06.03.2023 представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в засідання суду 06.03.2023 не з`явився. Копія ухвали суду від 23.02.2023 направлялася ДП "Городницьке лісове господарство" засобами поштового та електронного зв`язку.

За інформацією з офіційного сайту "Укрпошта" - https://track.ukrposhta.ua/ tracking _UA.html - щодо відстеження пересилання поштових відправлень, відправлення за номером 311 (штрихкодовий ідентифікатор), надіслане ДП "Городницьке лісове господарство" разом з копією ухвали від 23.02.2023 за адресою: 11714, Житомирська обл., Новоград-Волинський р-н, смт Городниця, вул. Паркова, буд. 5, вручено за довіреністю (запис від 01.03.2023), (а.с. 202-203).

Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин.

07.03.2019 між Державним підприємством "Новоград-Волинське досвідне лісомисливське господарство" (постачальник/відповідач) та Приватним підприємством "Бронкс" (покупець / відповідач), укладено договір поставки товару №2019/03-07 (а.с. 18-20), за умовами якого постачальник зобов`язується виготовляти та систематично, планомірно в зазначений строк поставити і передати у власність покупцю, а покупець - прийняти й оплатити товар у повному розмірі на умовах та в порядку, визначених цим договором (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 1.3. договору, загальна вартість договору визначається переліком фактично поставленого товару, отриманого протягом дії цього договору, згідно з видатковими накладними, які виконують функцію специфікації, та є невід`ємною частиною цього договору.

Поставка товарів здійснюється постачальником в межах наявного у нього асортименту протягом строку дії договору, відповідно до попереднього замовлення покупця, в якому визначається асортимент (вид) та обсяг товару (кількість), ціна за одиницю товару (відповідно до підписаної сторонами протоколу погодження цін), загальна ціна партії товару та інші умови. Замовлення може проводитись шляхом листування, телеграмою, через телефонний або факсимільний зв`язок, по електронній пошті e-mail або надаватися через представника постачальника (п. 4.1. договору).

Згідно з п.4.4. договору, моментом здійснення поставки товарів постачальнику є їх отримання покупцем з відповідною відміткою в супроводжувальній первинній обліково-видатковій документації (товарно-транспортна залізнична накладна, видаткова накладна). Разом з товаром покупцю повинні передавались належні товару документи, що підтверджують його якість і безпеку, включаючи сертифікати, якісні посвідчення, ветеринарні довідки/свідоцтва (оригінали або копії, завірені печаткою постачальника).

Як визначено розділом 5 договору поставки товару №2019/03-07, покупець оплачує поставлені товари за цінами, вказаними у замовленні та товаросупроводжувальній документації, на умовах цього договору в порядку і формах, які не суперечать чинному законодавству України. Розрахунки за поставлений постачальником товар здійснюються у строк, попередньо домовлений між сторонами. Розрахунок здійснюється в безготівковій формі в національній грошовій одиниці України. Днем здійснення платежу вважається день, в який сума, що підлягає сплаті, надходить на розрахунковий рахунок постачальника.

Як стверджує ПП "Бронкс", підприємство сплатило у 2019 році ДП "Новоград-Волинське ДЛМГ" 900 000,00грн (а.с.21-26). При цьому ДП "Новоград-Волинське ДЛМГ" поставило товар на суму 748 527,42грн (а.с.28-44, 48-50), а також здійснило повернення коштів покупцю у розмірі 150 000,00 грн (а.с. 45). ПП "Бронкс" повернуло продавцю товар на суму 83 354,06грн (а.с. 45).

Різниця між оплаченим та поставленим товаром, згідно з поданими документами, становить 84 826,64грн (900 000,00 - 748 527,42 -150 000,00 +83 354,06).

Як стверджує ПП "Бронкс", за даними бухгалтерського обліку ДП "Новоград-Волинське ДЛМГ" станом на 31.12.2019 - 01.01.2020 зафіксована сума заборгованості 82 092,14грн на користь ПП "Бронкс".

Підприємство погодилось з розбіжностями у сумі 2 734,50грн (84 826,64 -82 092,14), та прийняло 82 092,14грн заборгованості, яка зафіксована в акті взаєморозрахунків ДП "Новоград-Волинське ДЛМГ" (а.с. 63).

03.01.2020 між Державним підприємством "Новоград-Волинське досвідне лісомисливське господарство" (постачальник / відповідач) та Приватним підприємством "Бронкс" (покупець / позивач)) укладено договір поставки товару №2020/01-03 (а.с.51-55), за яким постачальник зобов`язується виготовляти та систематично, планомірно в зазначений строк поставити і передати у власність покупцю, а покупець - прийняти й оплатити товар у повному розмірі на умовах та в порядку, визначених цим договором.

Як визначено п. 1.3. договору, загальна вартість договору визначається переліком фактично поставленого товару, отриманого протягом дії цього договору, згідно видаткових накладних, які виконують функцію специфікації, та є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно з п. 2.1. договору, асортимент та ціна на товар, що поставляється, визначається на підставі специфікації постачальника, погодженої покупцем, яка є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п.4.4. договору, моментом здійснення поставки товарів постачальнику є їх отримання покупцем з відповідною відміткою в супроводжувальній первинній обліково-видатковій документації (товарно-транспортна залізнична накладна, видаткова накладна). Разом з товаром покупцю повинні передавались належні товару документи, що підтверджують його якість і безпеку, включаючи сертифікати, якісні посвідчення, ветеринарні довідки/свідоцтва (оригінали або копії, завірені печаткою постачальника).

У розділі 5 договору поставки товару №2020/01-03 зазначено, що покупець оплачує поставлені товари за цінами, вказаними у замовленні та товаросупроводжувальній документації, на умовах цього договору в порядку і формах, які не суперечать чинному законодавству України. Розрахунки за поставлений постачальником товар здійснюються у строк, попередньо домовлений між сторонами. Розрахунок здійснюється в безготівковій формі в національній грошовій одиниці України. Днем здійснення платежу вважається день, в який сума, що підлягає сплаті, надходить на розрахунковий рахунок постачальника.

За матеріалами справи, ПП "Бронкс" здійснило оплату продукції ДП "Новоград-Волинське ДЛМГ" в 2020 році у розмірі 1 105 000,00грн (а.с. 69-78). ДП "Новоград-Волинське ДЛМГ" відвантажило товар на загальну суму 902 643,24грн (а.с.79- 111).

Різниця між оплаченим та поставленим товаром, згідно з поданими документами у 2020 році, становить 202 356,76грн (1 105 000,00 - 902 643,24).

03.01.2021 сторони підписали додаткову угоду до договору поставки товару №2020/01-03 від 03.01.2020, за якою дійшли згоди про продовження дії договору поставки №2020/01-03 від 03.01.2020 на підставі пункту 8, підпункту 8.1., і узгодили нову редакцію пункту 8, підпункту 8.1. договору: "Додаткова угода №2021/01-03 (продовження договору, пролонгація) набирає чинності з моменту її підписання сторонами, діє до 31 грудня 2021 року, але у будь-якому випадку до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань" (а.с.56).

В матеріалах справи наявні копії платіжних доручень про сплату ПП "Бронкс" на користь ДП "Новоград-Волинське ДЛМГ" у 2021 році коштів у загальній сумі 1 400 000,00грн (а.с. 112-121). ДП "Новоград-Волинське ДЛМГ" поставило товар у розмірі 1 299 505,00грн (а.с. 123- 158), а також здійснило повернення коштів ПП "Бронкс" у сумі 200 000,00грн, що підтверджується платіжними дорученнями №10166, 10167 від 24.11.2021 (а.с. 122). Зобов`язання ДП "Новоград-Волинське ДЛМГ" перевищує суму оплати, здійснену у 2021 році, на 99 505,00грн (1 499 505,00 (1 299 505,00 + 200 000,00) - 1 400 000,00).

Враховуючи господарські відносини, які виникли між сторонами у 2019-2021 роках, у ДП "Новоград-Волинське ДЛМГ" утворилася заборгованість перед ПП "Бронкс" у сумі 184 943,90грн (82 092,14 + 202 356,76 - 99 505,00).

Згідно з позицією позивача, ДП "Новоград-Волинське ДЛМГ" не виконало господарські зобов`язання на вказану суму.

22.07.2022 ПП "Бронкс" адресувало Державному підприємству "Городницьке лісове господарство" як правонаступнику Державного підприємства "Новоград-Волинське досвідне лісомисливське господарство" письмову вимогу про сплату коштів за непоставлений товар розмірі 184 943,90 грн, яку ДП "Городницьке лісове господарство" отримало 27.07.2022 (а.с.67-68).

Як стверджує позивач, кошти ДП "Городницьке лісове господарство" не повернуло, що стало підставою для звернення з позовом до суду та нарахування інфляційних та 3% річних, відповідно до ст. 625 ЦК України.

Норми права, які застосував суд, оцінка доказів та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини (ст.11 Цивільного кодексу України).

Як зазначено в ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, в тому числі із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, за змістом якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193, 202 ГК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 598, ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Частина 1 статті 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частинами 1, 2 статті 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу ст. 663 ЦК України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

В ч. 1 ст. 692 ЦК України вказано, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 статті 693 ЦК України визначено, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Матеріалами справи підтверджується, що ПП "Бронкс" станом на 31.12.2021 має кредитове сальдо у розмірі 184 943,90грн (а.с.65).

Частиною 1 статті 662 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст. 663 ЦК України).

За ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч. 2 ст. 530 ЦК України).

За приписами ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 статті 693 ЦК України встановлено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

За змістом вказаної норми права, умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Можливість обрання певного визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця.

21.07.2022 позивачем на адресу відповідача була надіслана вимога №2022/07-21 про повернення грошових коштів , яка отримання останнім 27.07.2022 (а.с. 67-68).

Згідно з правовими позиціями Верховного Суду, викладених у постановах від 30.10.2018 у справі №917/63/18 та від 20.02.2019 у справі №912/2275/17, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено в активній однозначній формі такої поведінки, доведеної до продавця. Закон не визначає форму пред`явлення такої вимоги покупця, тому покупець може здійснити своє право будь-яким шляхом: звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, або пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі (позову).

За змістом позовної заяви, позивач обрав такий варіант поведінки як повернення суми попередньої оплати товару.

Філія "Городницьке лісове господарство" (правонаступник ДП "Новоград-Волинське ДЛМГ") у відзиві на позовну заяву вказало, що всі грошові зобов`язання відповідача за договорами поставки товару №2019/03-07 від 07.03.2019 та №2020/01-03 від 03.01.2020 виконані та жодної заборгованості перед ПП "Бронкс" не існує (а.с. 179-183).

Суд, дослідивши умови договорів поставки, констатує, що моментом здійснення поставки товарів постачальнику є їх отримання покупцем з відповідною відміткою в супроводжувальній первинній обліково-видатковій документації (товарно-транспортна залізнична накладна, видаткова накладна). Разом з товаром покупцю повинні передавались належні товару документи, що підтверджують його якість і безпеку, включаючи сертифікати, якісні посвідчення, ветеринарні довідки/свідоцтва (оригінали або копії, завірені печаткою постачальника).

Матеріали справи містять інформацію про поставку продукції у період 2019-2021 роках, яка підтверджується документами первинної обліково-видаткової документації, а також карантинними сертифікатами.

Суд з`ясував, що в матеріалах справи немає доказів передання ДП "Новоград-Волинське ДЛМГ" продукції на користь покупця на суму оплати у розмірі 184 943,90грн, зокрема, підписаних первинних документів (видаткової накладної, ТТН, акта), передачу товару службі доставки, надсилання будь-яких повідомлень про готовність відвантаження товару, а також документів на повернення коштів у визначеній сумі.

Крім того, ДП "Городницьке лісове господарство" (правонаступник ДП "Новоград-Волинське ДЛМГ") підписало акт звіряння за період з 01.01.2022-30.04.2022, з якого вбачається, що станом на 04.01.2022 за даними ДП "Городницьке лісове господарство" у підприємства обліковувалася перед ПП "Бронкс" заборгованість у сумі 184 943,90грн (а.с. 66).

Варто зазначити, що акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема, наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо, за умови, що інформація, відображена в акті, підтверджена первинними документами.

Згідно зі ч. 2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

Передбачене ч.2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних та 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника.

Згідно з поданим розрахунком (а.с.7), ПП "Бронкс" здійснило нарахування 3% річних на суму 184 943,90грн з 04.08.2021 до 14.01.2023.

На переконання ПП "Бронкс", 04.08.2021 є першим днем порушення виконання грошового зобов`язання після спливу 7-денного терміну з моменту пред`явлення вимоги про повернення коштів, а 14.01.2023 - датою підписання позовної заяви для скерування до Господарського суду Житомирської області.

Перевіривши доводи ПП "Бронкс" щодо математичного розрахунку вказаних нарахувань, суд погоджується з сумою 3 % річних, яка підлягає стягненню, що становить 2 492,94грн (184 943,90 (сума боргу) х 164 дні (кількість днів прострочення за період з 04.08.2021 до 14.01.2023) х3% / 365 днів х100%).

Інфляційні втрати нараховані на суму 184 943,90 грн за серпень-грудень 2022 року та становлять 13 093,93грн (а.с.7-8).

За розрахунком суду, сукупний індекс інфляції за вказаний період становить 1,07079947, а розмір інфляційних - 13 093,93грн (184 943,90 х 1,07079947) - 184 943,90).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України)

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Процесуальна дія щодо заміни сторони у справі.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Державне підприємство "Городницьке лісове господарство" (11714, Житомирська область, Новоград-Волинський район, смт Городниця, вул. Паркова, буд. 5, ідентифікаційний код 13552379) є правонаступником Державного підприємства "Новоград-Волинське досвідне лісомисливське господарство" (ідентифікаційний код 00991947). Водночас в розділі "Дані про перебування юридичної особи у процесі припинення, у тому числі дані про рішення щодо припинення юридичної особи" ДП "Городницьке лісове господарство" перебуває в стані припинення з 31.10.2022 (а.с. 204-207).

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, за ідентифікаційним кодом 44768034 зареєстровано Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України", яке має відокремлені підрозділи, серед яких, Філія "Городницьке лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" ідентифікаційний код ВП 45040106, місцезнаходження якого: 11714, Житомирська обл., Новоград-Волинський р-н (з), смт Городниця (з), вул. Паркова, буд. 5 (а.с.210-221).

Порядок припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу та перетворення врегульований ст.107 Цивільного кодексу України, відповідно до положень якої після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, установлених законом.

Ухвалюючи рішення про реорганізацію, уповноважений орган юридичної особи спрямовує свою волю на передання не окремого майна, прав або обов`язків, а всієї їх сукупності. Тобто, при універсальному правонаступництві до правонаступника чи правонаступників переходить усе майно особи як сукупність прав та обов`язків, які їй належать (незалежно від їх виявлення на момент правонаступництва), на підставі передавального акта. Наведені обставини передують внесенню запису до реєстру про припинення юридичної особи, яка припиняється у результаті реорганізації.

Питання процесуального правонаступництва регламентовані ст.52 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

За загальним правилом, правонаступництво - це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Правонаступництво є самостійною підставою заміни кредитора у зобов`язанні, його слід розглядати як певний юридичний механізм похідного право набуття, за яким до правонаступника переходять суб`єктивні права та обов`язки попередника. Правонаступництво для юридичних осіб може наставати в разі їх припинення з правонаступництвом. Припинення юридичної особи з правонаступництвом, тобто реорганізація юридичної особи, може проводитися у формі злиття, приєднання, поділу або перетворення.

Водночас процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права. Для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідною умовою є наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Отже, правонаступництвом є перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Розрізняють дві форми правонаступництва: універсальне та часткове (сингулярне). При універсальному правонаступництві до правонаступника (фізичної або юридичної особи) разом з правами первісного кредитора переходять і його обов`язки. Таке правонаступництво має місце у разі спадкування, реорганізації юридичної особи шляхом перетворення, злиття, приєднання. При частковому (сингулярному) правонаступництві, до правонаступника переходять тільки певні права та обов`язки кредитора.

За пошуковими параметрами ідентифікаційний код відокремленого підрозділу - 45040106 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань міститься запис про Філію "Городницьке лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" - 11714, Житомирська обл., Новоград-Волинський р-н (з), смт Городниця (з), вул. Паркова, буд. 5 (а.с. 209).

У відзиві на позовну заяву зазначено, що Філія "Городницьке лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" є правонаступником Державного підприємства "Городницьке лісове господарство" (а.с. 179-183).

За таких обставин, суд вважає за необхідне замінити відповідача у справі №906/106/23 Державне підприємство "Городницьке лісове господарство" на його правонаступника - Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" в особі філії "Городницьке лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України".

Розподіл судових витрат.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір у розмірі 3 007,96 грн, що становить 1,5% від ціни позову, покладається на відповідача.

Керуючись ст. 52, 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Замінити відповідача у справі №906/106/23 Державне підприємство "Городницьке лісове господарство" (11714, Житомирська обл., Новоград-Волинський р-н, смт Городниця, вул. Паркова, буд. 5; ідентифікаційний код 13552379) його правонаступником - Державним спеціалізованим господарським підприємством "Ліси України" (01601, м. Київ, вул. Руставелі Шота, буд. 9А, ідентифікаційний код 44768034) в особі філії "Городницьке лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (11714, Житомирська обл., Новоград-Волинський р-н (з), смт Городниця (з), вул. Паркова, буд. 5; ідентифікаційний код 45040106).

2. Позов задовольнити.

3. Стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (01601, м. Київ, вул. Руставелі Шота, буд. 9А, ідентифікаційний код 44768034) в особі філії "Городницьке лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (11714, Житомирська обл., Новоград-Волинський р-н (з), смт Городниця (з), вул. Паркова, 5; ідентифікаційний код 45040106) на користь Приватного підприємства "Бронкс" (49024, м. Дніпро, вул. Універсальна, буд. 10, ідентифікаційний код 34642070):

- 184 943,90грн основного боргу;

- 13 093,93грн інфляційних втрат;

- 2 492,94грн 3% річних;

- 3 007,96грн судових витрат.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 21.03.23

Суддя Шніт А.В.

Віддрукувати:

1- у справу;

2- ПП "Бронкс" на електронну пошту:

3- Філії "Городницьке лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (рек.) та на електронну пошту :, ІНФОРМАЦІЯ_1;

4- Державному спеціалізованому господарському підприємству "Ліси України" (01601, м. Київ, вул. Руставелі Шота, буд. 9А) рек.