ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2023 р. м. Київ Справа № 911/206/23

Суддя Конюх О.В., при секретарі судового засідання Лівандовському О.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Помазного Сергія Васильовича, м. Чернігів,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Скайавтотранс», м. Бровари Київської області

про стягнення 82 311,12 грн.

без виклику представників сторін;

СУТЬ СПОРУ:

позивач Фізична особа-підприємець Помазний Сергій Васильович, м. Чернігів (далі за текстом ФОП Помазний С.В.), 20.01.2023 звернувся до Господарського суду Київської області з позовом №1 від 17.01.2023 до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Скайавтотранс», м. Бровари Київської області (далі за текстом ТОВ «Скайавтотранс»), в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість в загальному розмірі 82 311,12 грн., з яких:

- 63 506,40 грн. сума основного боргу (за договором №02/12-238 від 15.12.2021 на перевезення вантажів за заявками №4 від 11.02.2022, №5 від 17.02.2022, №6 від 21.02.2022);

- 16 914,09 грн. інфляційні збитки (за період березень 2022 грудень 2022);

- 1 890,63 грн. 3% річних (за період з 07.03.2022 по 17.01.2023).

Позовні вимоги мотивовано тим, що між ТОВ «Скайавтотранс» (замовник) та ФОП Помазним С.В. (перевізник) 15.12.2021 було укладено Договір №02/12-238 на перевезення вантажів. На виконання вказаного договору відповідно до заявок №4 від 11.02.2022, №5 від 17.02.2022, №6 від 21.02.2022 позивачем було виконано перевезення вантажу, що підтверджується товарно-транспортними накладними з відмітками вантажоодержувача про прийняття вантажу. Сторонами було підписано акти надання послуг №36 від 14.02.2022 на суму 30 000,00 грн., №44 від 18.02.2022 на суму 30408,00 грн. та №49 від 22.02.2022 на суму 31 475,00 грн.

Як твердить позивач, відповідач взяті на себе зобов`язання виконав частково, у зв`язку з чим за ним рахується прострочена заборгованість в розмірі 63 506,40 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача у судовому порядку. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 16 914,09 грн. інфляційних втрат (за період березень 2022 грудень 2022) та 1 890,63 грн. 3% річних (за період з 07.03.2022 по 17.01.2023). Також, позивач просить суд стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.01.2023 у справі №911/206/22 позовну заяву ФОП Помазного С.В. залишено без руху. Зобов`язано ФОП Помазного С.В. усунути недоліки позовної заяви, в строк не пізніше десяти днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

30.01.2023 від ФОП Помазного С.В. до Господарського суду Київської області на виконання вимог ухвали Господарського суду Київської області від 23.01.2023 надійшла заява від 25.01.2023 №2, до якої додано докази направлення відповідачу копії позовної заяви від 17.01.2023.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 31.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Цією ж ухвалою зобов`язано відповідача подати документи, що підтверджують сплату заборгованості за договором №02/12-238 від 15.12.2021 на перевезення вантажів за заявками №4 від 11.02.2022, №5 від 17.02.2022, №6 від 21.02.2022.

Копію ухвали суду від 31.01.2023 було надіслано відповідачу ТОВ «Скайавтотранс» на електронну адресу, яка вказана у копії гарантійного листа від 13.06.2022 №60, а також засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням №072 на адресу, вказану у позовній заяві, яка відповідає адресі місцезнаходження згідно із інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 07400, Київська обл., Броварський р-н, м. Бровари, вул. Січових Стрільців, буд. 1. Однак, поштове відправлення не було вручено адресату та повернуто підприємством зв`язку на адресу суду із зазначенням причини повернення: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали у порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Згідно з пунктом 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «адресат вибув», «адресат відсутній» і т.п. з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій (даний висновок зазначено у постанові Верховного Суду від 07.06.2019 у справі №910/17797/17).

Місцезнаходження юридичної особи при здійсненні державної реєстрації, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» вноситься до відомостей про цю юридичну особу. За змістом частини 4 статті 17 вказаного Закону, державній реєстрації підлягають зміни до відомостей про юридичну особу, що містяться у Єдиному державному реєстрі, тобто і зміна місцезнаходження, про що юридична особа має звернутись із відповідною заявою. Не вживши заходів для внесення до Єдиного державного реєстру відомостей про зміну свого місцезнаходження (в разі такої зміни), юридична особа повинна передбачати або свідомо допускати можливість настання певних негативних ризиків (зокрема щодо неотримання поштової кореспонденції).

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи у порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІГПК України.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. ч. 1-2 ст. 252 ГПК України).

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 ГПК України).

Згідно з частиною 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Станом на 22.03.2023 відповідач відзив на позов та докази на його підтвердження не подав, вимоги ухвали від 31.01.2023 про відкриття провадження не виконав.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши позов ФОП Помазного С.В. до ТОВ «Скайавтотранс» про стягнення 82 311,12 грн., дослідивши наявні у матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, суд

УСТАНОВИВ:

відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів. Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 ГК України) і сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (ст. 627 ЦК України).

15.12.2021 між ТОВ «Скайавтотранс» (замовник) та ФОП Помазним С.В. (перевізник) укладено Договір №02/12-238 на перевезення вантажів (далі Договір), за умовами якого:

- перевізник бере на себе зобов`язання доставляти автомобільним транспортом довірені йому замовником вантажі з місця відправлення до пункту призначення згідно з підписаними сторонами Додатковими угодами до цього Договору, та видавати вантаж особі, уповноваженій замовником на одержання вантажу, а замовник бере на себе зобов`язання сплачувати послуги за перевезення вантажу у розмірі та порядку, передбаченими цим Договором (п. 1.1 Договору);

- місце навантаження та вивантаження вантажу, маршрут, найменування вантажу, його маса/кількість, вартість, строк навантаження, упакування та строк перевезення (доставки вантажу) визначаються в Заявці на перевезення вантажу, що підписується сторонами у вигляді Додаткової угоди до цього Договору (п. 1.3 Договору);

- надання послуг з перевезення вантажу підтверджується підписанням сторонами акту приймання-передачі наданих послуг (надалі іменується - Акт наданих послуг) (п. 1.4 Договору);

- факт прийняття перевізником вантажу для перевезення підтверджується відповідними товарно-транспортними накладними (п. 1.5 Договору);

- вартість (ціна) послуг з перевезення вантажів включає вартість паливно-мастильних матеріалів та вказується в Додаткових угодах до цього Договору (п. 4.1 Договору);

- розрахунки між перевізником і замовником здійснюються шляхом безготівкового переказу грошових коштів на поточний рахунок перевізника.

Замовник сплачує перевізнику 80% від вартості послуг протягом 14 банківських днів з моменту надання перевізником оригіналів товарно-транспортних накладних. Остаточний розрахунок здійснюється замовником протягом 7 банківських днів після реєстрації перевізником податкової накладної при умові наявності оригіналів рахунків на оплату, актів наданих послуг, додаткових угод та заявок, підписаних сторонами (п. 4.2 Договору);

- у випадку порушення зобов`язання, що виникає з цього Договору, сторони несуть відповідальність, визначену цим Договором та (або) чинним в Україні законодавством. Порушенням Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього Договору (п. 5.1 Договору);

- сплата неустойки, пені, штрафу чи претензії не звільняє винну сторону від виконання зобов`язання в натурі та відшкодування збитків, завданих іншій стороні внаслідок невиконання/неналежного виконання зобов`язань за цим Договором (п. 5.7 Договору);

- строк дії цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 9.1 цього Договору та закінчується 31 грудня 2022 року, але у будь-якому випадку до моменту виконання сторонами зобов`язань за цим Договором (п. 9.2 Договору);

- закінчення строку цього Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору (п. 9.3 Договору).

Заявкою №4 від 11.02.2022 та додатковою угодою №4 від 11.02.2022 до Договору №02/12-238 від 15.12.2021 сторонами було погоджено умови перевезення вантажів, а саме:

- найменування вантажу, пункт навантаження, пункт розвантаження;

- дата початку здійснення перевезення: з 11.02.2022;

- кінцева дата закінчення перевезення: 14.02.2022 включно;

- кількість вантажу - 24,000 т +/- 10%;

- вартість (ціна) послуг з перевезення вантажу, зазначеного у п. 1 Додаткової угоди, за 1 тонну становить: без ПДВ: 1000,00 грн./т; ПДВ: 200,00 грн./т. Всього з ПДВ: 1200,00 грн./т.

Заявкою №5 від 17.02.2022 та додатковою угодою №5 від 17.02.2022 до Договору №02/12-238 від 15.12.2021 сторонами було погоджено умови перевезення вантажів, а саме:

- найменування вантажу, пункт навантаження, пункт розвантаження;

- дата початку здійснення перевезення: з 17.02.2022;

- кінцева дата закінчення перевезення: 18.02.2022 включно;

- кількість вантажу - 25,000 т +/- 10%;

- вартість (ціна) послуг з перевезення вантажу, зазначеного у п. 1 Додаткової угоди, за 1 тонну становить: без ПДВ: 1000,00 грн./т; ПДВ: 200,00 грн./т. Всього з ПДВ: 1200,00 грн./т.

Заявкою №6 від 21.02.2022 та додатковою угодою №6 від 21.02.2022 до Договору №02/12-238 від 15.12.2021 сторонами було погоджено умови перевезення вантажів, а саме:

- найменування вантажу, пункт навантаження, пункт розвантаження;

- дата початку здійснення перевезення: з 21.02.2022;

- кінцева дата закінчення перевезення: 22.02.2022 включно;

- кількість вантажу - 25,000 т +/- 10%;

- вартість (ціна) послуг з перевезення вантажу, зазначеного у п. 1 Додаткової угоди, за 1 тонну становить: без ПДВ: 1041,67грн./т; ПДВ: 208,33 грн./т. Всього з ПДВ: 1250,00 грн./т.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором перевезення вантажу. Відповідно до статті 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

На виконання договору позивач здійснив перевезення вантажу, про що свідчать залучені до матеріалів справи копії ТТН з відмітками вантажоодержувача про отримання вантажу, а саме: №0009 від 12.02.2022; №0036 від 17.02.2022; №0068 від 21.02.2022.

Сторонами було підписано та скріплено печатками Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг):

№46 від 14.02.2022, загальна вартість робіт (послуг) з ПДВ 30 000,00 грн.;

№44 від 18.02.2022, загальна вартість робіт (послуг) з ПДВ 30 408,00 грн.;

№49 від 22.02.2022, загальна вартість робіт (послуг) з ПДВ 31 475,00 грн.

Відтак, позивачем надано відповідачу послуги з перевезення вантажу на суму 91883,00 грн., а відповідачем прийнято вказані послуги.

Пунктом 4.2 Договору встановлено, що замовник сплачує перевізнику 80% від вартості послуг протягом 14 банківських днів з моменту надання перевізником оригіналів товарно-транспортних накладних. Відтак, відповідно до п. 4.2 Договору, за надані послуги з перевезення замовник мав сплатити виконавцю 80% їх вартості в сумі 73 506,40 грн.

З матеріалів справи вбачається, що ТТН №0009 від 12.02.2022 було отримано 14.02.2022, відтак відповідач у відповідності до п. 4.2 Договору мав здійснити оплату 80% наданих виконавцем послуг (24000,00 грн.) до 04.03.2022, а з 05.03.2022 настало прострочення;

ТТН №0036 від 17.02.2022 було отримано 18.02.2022, відтак відповідач у відповідності до п. 4.2 Договору мав здійснити оплату 80% наданих виконавцем послуг (24 326,40 грн.) до 10.03.2022, а з 11.03.2022 настало прострочення;

ТТН №0068 від 21.02.2022 було отримано 22.02.2022, відтак відповідач у відповідності до п. 4.2 Договору мав здійснити оплату 80% наданих виконавцем послуг (25 180,00 грн.) до 14.03.2022, а з 15.03.2022 настало прострочення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач частково розрахувався з позивачем за надані послуги з перевезення вантажу в розмірі 10 000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №20117128 від 17.06.2022.

Відтак, заборгованість відповідача за спірні перевезення, строк оплати якої настав, становить 63 506,40 грн.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Доказів здійснення відповідачем оплати за надані виконавцем послуги в розмірі більшому, ніж доводить позивач, суду не подано, в тому числі і на вимогу пункту 3 ухвали суду про відкриття провадження у справі від 31.01.2023, яка набрала законної сили та є обов`язковою для виконання на всій території України.

З огляду на викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 63506,40 грн. (73506,40 грн. (80% від вартості наданих послуг за Заявками №№4,5,6 загалом 91883,00 грн.) мінус сума оплати 10000,00 грн.) є обґрунтованою, документально підтвердженою, законною, відповідно такою, яку слід задовольнити повністю.

Як визначено нормами статті 920 ЦК України, у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

У зв`язку із простроченням грошового зобов`язання позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 16 914,09 грн. інфляційних втрат (за сукупний період березень 2022 грудень 2022) та 1 890,63 грн. 3% річних (за період з 07.03.2022 по 17.01.2023). Щодо вказаних вимог суд встановив таке.

Відповідно до частини 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Формулювання статті 625 Цивільного кодексу України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 Цивільного кодексу України і ст. 230 Господарського кодексу України, у зв`язку з чим обмеження нарахування шістьма місяцями відповідно до частини 6 ст. 232 Господарського кодексу України до процентів річних та інфляційних втрат не застосовується.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд звертає увагу учасників справи на те, що індекс інфляції це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому, в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

З огляду на вимоги частин 1 та 2 статті 2, частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Перевіривши правильність розрахунку процентів річних та інфляційних втрат, не виходячи при цьому за межі періоду, заявленого позивачем:

підставаСума заборгованостіОплатаПеріод прострочення3% річнихІнфляційні втрати
Заявка №4 від 24 000,00 грн. з 07.03.2022 по 16.06.2022201,21 грн.3 378,86 грн.
14 000,00 грн.10 000,00 грн., ПІ №20117128 від 17.06.2022з 17.06.2022 по 17.01.2023247,40 грн.1 096,13 грн.
Заявка №5 від 17.02.202224 326,40 грн. з 11.03.2022 по 17.01.2023625,82 грн.5 597,59 грн.
Заявка №6 від 21.02.202225 180,00 грн. з 15.03.2022 по 17.01.2023 639,50 грн.5 794,01 грн.
Всього:63 506,40 грн. 1 713,93 грн. 15 866,59 грн.
суд встановив, що вірно розрахований розмір належних до стягнення з відповідача на користь позивача процентів річних становить 1 713,93 грн., а вірно розрахований розмір інфляційних втрат становить 15866,59 грн., відтак вказані вимоги слід задовольнити частково.

За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи розрахунки заборгованості, суд задовольняє позов ФОП Помазного С.В. частково, ухвалює рішення про стягнення з ТОВ «Скайавтотранс» 63506,40 грн. основного боргу, 1 713,93 грн. процентів річних та 15 866,59 грн. інфляційних втрат.

Оскільки спір у справі виник у результаті неправильних дій відповідача, що призвело до необхідності позивачу звертатися до суду та нести додаткові витрати на сплату судового збору, суд, відповідно до свого права, передбаченого ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладає на відповідача відшкодування позивачу судового збору у мінімальному встановленому законом розмірі повністю.

Керуючись статтями 4, 12, 73-92, 129, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Фізичної особи-підприємця Помазного Сергія Васильовича задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Скайавтотранс» (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Січових Стрільців, буд. 1, ідентифікаційний код 39729281)

на користь Фізичної особи-підприємця Помазного Сергія Васильовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

63 506,40 грн. (шістдесят три тисячі п`ятсот шість гривень сорок копійок) основного боргу,

15 866,59 грн. (п`ятнадцять тисяч вісімсот шістдесят шість гривень п`ятдесят дев`ять копійок) інфляційних втрат,

1 713,93 грн. (одну тисячу сімсот тринадцять гривень дев`яносто три копійки) процентів річних,

2 684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні нуль копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. У задоволенні решти вимог відмовити.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до статей 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Конюх