ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2023 Справа № 914/305/22

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Трускавецького В. П., секретаря судового засідання Шевчук О. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні по суті справу

за позовом: Львівської міської ради, м. Львів,
до відповідача 1:Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-австрійське підприємство «Галінвест», м. Львів,
до відповідача 2:Державного реєстратора відділу «Центру надання адміністративних послуг» Солонківської сільської ради Живко М. О., с. Солонка Пустомитівського р-ну Львівської обл.,
до відповідача 3:Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, м. Львів,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача 1:Приватне підприємство «Захід Ценз», м. Львів,
про:- визнання недійсним та скасування державного акту; - скасування запису про державну реєстрацію земельної ділянки; - скасування державної реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку; - скасування державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою; - скасування держаної реєстрації права власності на промислово-продовольчий торговий центр з одночасним припиненням права власності на цей об`єкт.
За участю представників:
позивача:Кулик А. Я. представник,
відповідача 1:Ящинський А. Л. адвокат,
відповідача 2:не з`явився,
відповідача 3:не з`явився,
третьої особи:не з`явився.
Судові процедури.

1. На розгляд суду Львівською міською радою подано позов до відповідача 1: ТзОВ «Спільне українсько-австрійське підприємство «Галінвест», відповідача 2: Державного реєстратора відділу «Центру надання адміністративних послуг» Солонківської сільської ради Живко М. О., відповідача 3: Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання недійсним та скасування державного акту на право користування землею від 24.07.1993 серія БН № 039434, виданий ТзОВ «СУАП «Галінвест»; скасування у Державному земельному кадастрі запису про державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,66 га з кадастровим номером :03:001:0067; скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку площею 0,66 га з кадастровим номером :03:001:0067, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 з закриттям розділу; скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою площею 0,66 га з кадастровим номером :03:001:0067, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101; скасування державної реєстрації права приватної власності ТзОВ СУАП «Галінвест» (, м. Львів, вул. Стара, 3) на об`єкт нерухомого майна - промислово-продовольчий торговий центр на вул. Стара, 3 у м. Львові (РНОНМ 060) з одночасним припиненням права приватної власності Товариства з обмеженою відповідальністю Спільного українсько-австрійського підприємства «Галінвест» (, м. Львів, вул. Стара, 3) на об`єкт нерухомого майна - промислово-продовольчий торговий центр на вул. Стара, 3 у м. Львові (РНОНМ 060).

2. Ухвалою суду від 09.02.2022 позовну заяву прийнято та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання 15.03.2022. Підготовче засідання відкладалось, строк підготовчого провадження було продовжено на тридцять днів. Детальний рух справи відображено в попередніх ухвалах та протоколах суду.

3. Відповідачами 1 та 3 подано відзиви на позов, згідно з якими останні заперечили позовні вимоги. Також, відповідач 1 подав заяву про застосування строків позовної давності. Відповідач 2 подав письмові пояснення, у яких просив відмовити у задоволенні позову повністю (т. 2 а.с. 111-112).

4. Ухвалою суду від 12.04.2022 витребувано в Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Львівської міської ради реєстраційну справу на об`єкт нерухомого майна: земельну ділянку площею 0,66 га з кадастровим номером :03:001:0067 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101). Листом від 29.04.2022 Управління державної реєстрації ЮД ЛМР повідомило про неможливість надання реєстраційної справи на даному етапі з підстав, вказаних у листі, зокрема, призупиненням доступу до електронного реєстру.

5. Ухвалою від 10.05.2022 судом витребувано в Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) копії вищевказаної реєстраційної справи. Листом від 19.05.2022 Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Львів) повідомило про неможливість виконання вимог ухвали суду з підстав, вказаних у листі.

6. 23 травня 2022 року після частково відновлення доступу для суду до баз даних Державних реєстрів, судом самостійно отримано частково документи з відповідних реєстрів та долучено такі до матеріалів справи (т. 1 а.с. 222-252).

7. 30.05.2022 від Управління державної реєстрації ЮР ЛМР на виконання вимог ухвали суду про витребування реєстраційної справи надійшли відповідні документи реєстраційної справи № 101 сформовані шляхом друку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (земельна ділянка кадастровий номер :03:001:0067) (т. 2 а.с. 17-46).

8. 13 липня 2022 року позивачем подано до суду заяву про зміну предмету позову, згідно з якою заявник доповнив заявлені попередньо вимоги, вимогою про скасування державної реєстрації права приватної власності ТзОВ «Спільне українсько-австрійське підприємство «Галінвест» на об`єкт нерухомого майна промислово-продовольчий торговий центр на вул. Стара 3 у м. Львові з одночасним припиненням права приватної власності (т. 2 а.с. 141-144).

9. Також, 13.07.2022 Львівською МР подано заяву про забезпечення позову (т. 2 а.с. 158-163).

10. Ухвалою суду від 14.07.2022 заяву про зміну предмету позову задоволено та постановлено здійснювати розгляд справи з її урахуванням. Також, ухвалою від 14.07.2022 задоволено заяву про вжиття заходів про забезпечення позову, заборонено органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо нерухомого майна: промислово-продовольчий торговий центр загальною площею 5211,00 кв. м за адресою: м. Львів, вул. Стара, 3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060) до набрання рішенням суду у даній справі законної сили.

11. ТзОВ «Спільне українсько-австрійське підприємство «Галінвест» 15.08.2022 подало відзив на заяву про зміну предмету позову (т. 2 а.с. 182-186).

12. Впродовж підготовчого провадження сторонами неодноразово подавались письмові пояснення, заперечення, в тому числі і разом з доказами. Задля виконання завдань підготовчого провадження судом приймались такі до матеріалів справи, після належного обґрунтування заявниками причин такого подання.

13. Ухвалою суду від 06.09.2022 витребувано в позивача, відповідача 1 та відповідача 3 оригінал Державного акту на право користування землею від 24.07.1993 Б№ 039434 виданого Спільному українсько-австрійському підприємству «Галінвест» по вул. 300-річчя Воз`єднання та оригінал технічної документації проект відводу земельної ділянки та встановлення їх меж в натурі для відповідача 1 по вул. 300-річчя Воз`єднання (пл. Я. Осмомисла). Водночас, даною ухвалою витребувано у відповідача 3 оригінал Книги записів (реєстрації) державних актів на право постійного користування землею на території Львівської міської ради народних депутатів Галицький район та належним чином засвідчений витяг з книги з відображення запису № 9.

14. 21.09.2022 відповідачем 1 подано клопотання на виконання вимог суду про долучення доказів та письмові пояснення. 03.10.2022 відповідачем 3 подано суду письмові пояснення на виконання вимог ухвали суду та витребувані докази. 04.10.2022 позивачем подано до суду письмові пояснення щодо відсутності оригіналів Державного акту та технічної документації.

15. 04.10.2022 у засіданні судом оглянуто:

-поданий позивачем оригінал Державного акту на право користування землею від 1993 року (без зазначення точної дати, у відповідача вказана дата згідно даних ДРРП - 24.07.1993 року) Б № 039434;

-поданий відповідачем 1 оригінал Державного акту на право користування землею від Б№ 039434, виданого Спільному українсько австрійському підприємству «Галінвест» по вул. 30-річчя Воз`єднання;

-подану відповідачем 3 Книгу записів (реєстрації) державних актів на право постійного користування землею на території Львівської міської ради народних депутатів (Галицький район).

Крім того, представник відповідача 1 просив повернути, долучений ним до матеріалів справи, оригінал Державного акту на право користування землею від 24.07.1993 Б№ 039434, оскільки зобов`язався передати такий документ в органи прокуратури. Судом, після огляду, під розписку передано відповідачу 1 оригінал відповідного документу.

16. У підготовчому засіданні 04.10.2022 судом закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 25.10.2022.

17. Відповідачем 2 - 25.10.2022 подано до суду письмові заяву про розгляд справи без його участі, в якій заявником також зазначено про те, що він просить суд відмовити у позові.

18. У судовому засіданні з розгляду справи по суті оголошено перерву до 27.10.2022 та до 01.11.2022. 1 листопада 2022 року судове засідання не відбулось з підстав, вказаних в ухвалі суду від 02.11.2022, згідно з якою справу було призначено до розгляду у судовому засіданні на 10.11.2022. Розгляд справи по суті 10.11.2022 було проведено з повним фіксуванням судового процесу за ініціативою суду, за наслідками засідання оголошено перерву до 28.11.2022. Наступні судові засідання 28.11.2022 та 12.12.2022 не відбулись у зв`язку відсутністю електроенергії в будівлі суду.

19. 09 січня 2023 року ПП «Захід Ценз» подано до суду заяву про вступ третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача 1. Водночас, заявник першим пунктом прохальної частини поданої заяви просить повернутись до стадії підготовчого провадження у справі для залучення його до участі у справі, адже вказує, що рішення у справі безпосередньо впливатиме на права та обов`язки Приватного підприємства, адже останнє є орендарем промислово-продовольчого торгового центру на вул. Старій 3 у м. Львові. Додатком до вказаної заяви долучено договір оренди нежитлових приміщень від 05.07.2022 № 5/7/22 (т. 3 а.с. 131-137).

20. Також, 09.01.2023 відповідачем 1 подано клопотання про повернення на стадію підготовчого провадження у справі № 914/305/22 у зв`язку з необхідністю залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ПП «Захід Ценз» та подання нових доказів. До вказаного клопотання також долучено договір оренди нежитлових приміщень № 5/7/22 від 05.07.2022 (т. 3 а.с. 140-146).

21. Разом з тим, 10.10.2023 ТзОВ «Спільне українсько-австрійське підприємство «Галінвест» подано клопотання про зміну одного заходу забезпечення позову іншим, зокрема, у якому просить замінити заборону органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав здійснення будь-яких реєстраційних дій щодо спірного нерухомого майна до набрання рішенням суду у даній справі законної сили на заборону органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав здійснення повноважень у сфері державної реєстрації прав вчиняти реєстраційні дії щодо зміни відомостей про власника такого майна до набрання рішенням у справі законної сили (т. 3 а.с. 147-155).

22. 11 січня 2023 року відповідач 1 подав до суду клопотання про повернення на стадію підготовчого провадження з метою подання нових доказів до матеріалів справи № 914/305/22; клопотання про приєднання доказів. Також, у судовому засіданні представник відповідача 1 заявив клопотання про поновлення строку для подання таких доказів.

23. Позивач 11.01.2023 письмово заперечив щодо заявлених 09 - 11.01.2023 заяв та клопотань у поданих поясненнях.

24. Суд ухвалою від 11.01.2023 постановив: - Клопотання ТзОВ «Спільне українсько-австрійське підприємство «Галінвест» від 11.01.2023 про повернення у підготовче провадження та аналогічне клопотання ПП «Захід Ценз» (п. 1 прохальної частини заяви від 09.01.2023 вих. № 09/01-23) задовольнити; - Повернутися до розгляду справи № 914/305/22 у підготовчому провадженні; - Заяву ПП «Захід Ценз» про вступ у справу третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача 1 задовольнити; - Залучити до участі у справі ПП «Захід Ценз» третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача 1; - У задоволенні клопотання ТзОВ «Спільне українсько-австрійське підприємство «Галінвест» про заміну одного заходу забезпечення позову іншим відмовити; - Поновити ТзОВ «Спільне українсько-австрійське підприємство «Галінвест» строк на подання доказів та прийняти докази подані 11.01.2023 до матеріалів справи; - Застосувати до ТзОВ «Спільне українсько-австрійське підприємство «Галінвест» захід процесуального примусу у вигляді штрафу в розмірі 10 (десяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; підготовче засідання відкласти на 24.01.2023.

25. 19 січня 2023 року відповідачем 1 заявлено відвід головуючому судді. Ухвалою суду від 20.01.2023 вирішення питання про відвід передано на розгляд іншому складу суду в порядку передбаченому процесуальним законом.

26. Ухвалою суду від 23.01.2023 (суддя Гоменюк З. П.) відмовила у задоволенні заяви про відвід судді Трускавецького В. П. від розгляду справи № 914/305/22.

27. 24.01.2023 ТзОВ «Спільне українсько-австрійське підприємство «Галінвест» заявлено клопотання про колегіальний розгляд справи, клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи. Також, 24.01.2023 до суду надійшли три заяви про вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача 1.

28. Протокольними ухвалами від 24.01.2023 судом вирішено заявлені клопотання, зокрема, відмовлено у призначенні колегіального розгляду справи та відмовлено у вступні третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача 1.

29. За наслідками розгляду заявлених заяв та клопотань, представником відповідача 1 усно заявлено відвід головуючому судді та заявлено клопотання про оголошення перерви для надання учаснику процесу часу продовж 2 днів для письмового викладення своїх аргументів з нормативним посиланням на підстави для відводу. У підготовчому засіданні оголошено перерву до 26.01.2023 до 09:30 год.

30. 25 січня 2023 року відповідачем 1 сформовано в системі «Електронний суд» заяву про відвід, яка зареєстрована судом 26.01.2023.

31. Ухвалою суду від 27.01.2023 судом відмовлено у задоволенні заяви про відвід. Наступне підготовче засідання призначено на 02.02.2023.

32. 02.02.2023 відповідачем 1 подано ще одне клопотання про колегіальний розгляд справи та клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача 1 - Державного реєстратора Глинянської міської ради Львівського району Львівської області Марушко А. П.

33. Ухвалою суду від 02.02.2023 судом відмовлено у задоволенні клопотання про колегіальний розгляд справи та залученні третьої особи, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 20.02.2023. 24.02.2023 відповідачем 1 подав до суду Договір про дострокове розірвання Договору оренди нежитлових приміщень № 5/7/22 від 05.07.2022.

34. У судовому засіданні з розгляду справи по суті оголошувались перерви до 27.02.2023 та до 02.03.2023. 02 березня 2023 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Аргументи сторін.

Позиція позивача (т. 1 а.с. 1-11).

35. Земельна ділянка площею 0,66 га з кадастровим номером № :03:001:0067, яка знаходиться у м. Львові на пл. Князя Осмомисла зареєстрована за відповідачем 2 24.12.2020 за відповідачем 1 на праві користування незаконно, за відсутності рішення органу місцевого самоврядування про передачу такої земельної ділянки. Львівська міська рада зазначає, що державна реєстрація спірної земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номеру відбулось теж з порушенням закону.

36. Зокрема, для здійснення державної реєстрації спірної земельної ділянки відповідачем 1 надано копію рішення Львівської міської ради народних депутатів від 21.06.1990 № 262 «Про надання дозволу СП «Галінвест» на тимчасове використання ділянок м. Львова для забезпечення умов будівництва готельного комплексу на пл. 300-річчя Возз`єднання» як підставу виникнення права на земельну ділянку та Державний акт Б № 039434 від 24.07.1993.

36.1. Пункт 1.2. вищевказаного рішення вказує про надання відповідачу 1 у тимчасове використання ділянки в північному промвузлі площею 0,6 га по вул. Хмельницького для розміщення бетонного вузла, однак земельна ділянка у північному промвузлі по вул. Хмельницького площею 0,6 га це інша ділянка, ніж спірна.

36.2. Разом з тим, у пункті 1.2. вищевказаного рішення Ради вказано про площу ділянки 0,6 га по вул. Хмельницького, а не 0,66 га як у спірному державному акті. Вказане свідчить про невідповідність площ земельної ділянки у рішенні та Державному акті.

36.3. Відмінність площ земельної ділянки свідчить про неможливість встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

36.4. Тому, позивач стверджує, що рішень (ухвал) про надання відповідачу 1 у постійне користування земельної ділянки площею 0,66 га (кадастровий номер :03:001:0067) яка знаходиться у м. Львові на пл. Князя Осмомисла не приймала.

37. Ряд суміжних земельних ділянок відповідно до картографічних матеріалів наданих ТзОВ «СУАП «Галінвест» знаходяться у комунальні власності. Львівська міська рада мала б погоджувати межі земельної ділянки на місцевості та підписати відповідний акт встановлення та узгодження меж земельної ділянки на місцевості, а також, акт прийому-передачі межових знаків на збереження. Однак жодних повідомлень власників (користувачів) суміжних земельних ділянок про дату і час проведення робіт із закріплення межових знаків на пл. Кн. Осмомисла не надходило.

37.1. Водночас, оголошення в газеті з зазначенням дати не є належним повідомленням, оскільки Інструкція про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками передбачає чіткий перелік засобів повідомлення. Повідомлення в газеті становить великий ризик залишення власника, а саме: Львівської міської ради, бути неповідомленим через велику ймовірність можливості ознайомлення з газетою.

37.2. Таким чином, присвоєння кадастрового номера спірній земельній ділянці здійснено з порушенням вимог чинного законодавства, технічна документація містить суперечливі документи.

38. Підставою реєстрації права відповідача 1 на земельну ділянку площею 0,66 га кадастровий номер :03:001:0067 є Державний акт на право постійного користування землею Б № 039434 від 24.07.1993, видавник: Львівська міська рада народних депутатів. Вказаний Державний акт видано з порушенням чинного на момент його видачі законодавства.

38.1. Спірний державний акт не містить у назві слова «постійне», а лише «державний акт на право користування землею». У самому акті не вказано на яких умовах видана земельна ділянка, відсутнє вказання рішення органу місцевого самоврядування, акт видано Виконавчим комітетом Львівської ради народних депутатів і підписано заступником міської адміністрації що не відповідає відомостям внесеним у Державний реєстр.

38.2. Представлений для реєстрації права власності спірний Державний акт не відповідає затвердженому Верховною Радою України зразку, містить велику кількість виправлень і перекреслень, зокрема, дописано слово «народні» у всіх назвах ради, перекреслено слово «трудящих», усі записи дублюються російською мовою та ін.

39. Згідно з Інструкцією про порядок складення, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею, Державні акти на право постійного користування землею реєструються у Книзі записів (реєстрації) державних актів на право постійного користування землею за формою згідно з додатком № 4. Книги записів (реєстрації) державних актів і договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) ведуться виконавчими органами відповідних сільських, селещних, міських рад народних депутатів (міст обласного значення), відділами земельних ресурсів районних державних адміністрацій, управліннями земельних ресурсів Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій. Ці книги шнуруються, засвідчуються підписами голови відповідної ради народних депутатів, інженером-землевпорядником місцевої ради, скріплюються гербовою печаткою ради.

39.1. З листа Відділу Держгеокадастру у м. Львові Львівської області від 23.06.2016 № 19-1323-0,2-4909/9-16АП, листа Відділу у м. Львові ГУ Держгеокадастру у Львівській області від 22.01.2021 № 18-13-0,37-16/109-21 вбачається, що інформація про реєстрацію в книзі записів державних актів на право постійного користування, права власності чи договорів оренди на земельну ділянку площею 0,66 га на пл. Кн. Осмомисла відсутня.

40. Таким чином, реєстрація права ТзОВ «СУАП «Галінвест» постійного користування спірною земельною ділянки площею 0,66 га кадастровий номер :03:001:0067 відбулась з порушенням чинного законодавства, без встановлення реєстратором факту відсутності усіх необхідних у заявника документів та без відповідного рішення органу місцевого самоврядування. Львівська міська рада позбавлена права вільно розпоряджатись належним їй майном спірною земельною ділянкою, оскільки така зареєстрована на праві постійного користування за відповідачем 1 без рішення органу місцевого самоврядування та передбачених законодавством підстав.

41. У заяві про зміну предмету позову, позивач зазначає, що як вбачається з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 23.02.2022 державним реєстратором прав на нерухоме майно Марушко А. П. прийнято рішення № 64073410 від 05.07.2022 про державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна на промислово-продовольчий торговий центр загальною площею 5211 кв. м, що розташований за адресою: Львівська обл., м. Львів, вулиця Стара, будинок 3, кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0067, за суб`єктом - Товариство з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-австрійське підприємство «Галінвест».

42. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, підстава для державної реєстрації права власності на промислово-продовольчий торговий центр зазначено акт державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом об`єкта до експлуатації, серія та номер: б/н, виданий 03.12.1999, видавник: Департамент землеустрою та планування забудови міста Львівської міської ради; наказ, серія та номер: 1610/665-07, виданий 06.12.1999, видавник: Департамент землеустрою та планування забудови міста Львівської міської ради.

43. Відповідно до відомостей з державного земельного кадастру, якими керувався реєстратор при проведенні реєстрації права власності на промислово-продовольчий торговий центр, що розташований Львівська обл., м. Львів, вулиця Стара, будинок 3 земельна ділянка кадастровий номер :03:001:0067 розташована у м. Львові площа Князя Осмомисла, а не на вулиці Старій, 3 .

44. Також серед поданих документів відсутній документ про присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомого майна на вулиці Старій, 3 у м. Львові.

45. Отже, оскільки відповідачем не подано переліку документів відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (постанова КМУ від 25 грудня 2015 № 1127) державна реєстрація права власності на промислово-продовольчий торговий центр, що розташований Львівська обл., м. Львів, вулиця Стара, будинок 3 є неправомірною.

Заперечення відповідача 1 (т. 1 а.с. 107-111).

46. ТзОВ «СУАП «Галінвест» вказує про те, що Радою погоджено та надано останньому земельну ділянку площею 0,6600 га на пл. 300-річчя Возз`єднання (тепер пл. Кн. Осмомисла) у м. Львові. Вказане підтверджується таким.

- 07.02.1990 Виконавчим комітетом ЛМР прийнято розпорядження № 49 «Про створення комісії по вибору ділянки для розміщення міжнародного комплексу на пл. 300-річчя Возз`єднання»;

- 22.03.1990 Виконкомом ЛМР прийнято рішення № 133 «Про надання дозволу СРАП «Галінвест» на проектування і будівництво готельного комплексу на пл. 300-річчя Возз`єднаня»;

- 21.06.1990 Радою прийнято рішення № 262 «Про надання дозволу СП «Галінвест» на тимчасове використання ділянок в м. Львів для забезпечення умов будівництва готельного комплексу на пл. 300-річчя Возз`єднання», згідно з п. 3 якого ГУ архітектури і містобудування міськвиконкому здійснити відвід земельної ділянки на пл. 300-річчя Возз`єднання, видати необхідні вихідні дані і тимчасові відводи земельних ділянок;

- 20.12.1991 ГУ архітектури та містобудування ЛМР прийнято Протокол погодження проектної документації на будівництво готелю на пл. 300-річчя Возз`єднання в м. Львові, відповідно до якого розглянуто та погоджено відкориговану проектну документацію на будівництво готелю «Золотий Лев» на вищевказаній площі;

- 16.06.1992 мід СУАП «Галінвест» та АБВ-Аьгемайне Баутен-Фертрібсгезельштаф м.б.Х. (Австрія) було укладено договір щодо зведення двох підземних поверхів рівнів -01 та 00 без обробки для подальшого будівництва готелю.

- 22.06.1992 ГУ архітектури та містобудування ЛМР листом № 10/218 повідомило про затвердження правильності розбивки, ліній забудови та висоти проектованого готелю на пл. 300-річчя Возз`єднання згідно горизонтальних та вертикальних реперів, виконаних на будівельному майданчику готельного комплексу «Золотий Лев» та нанесених на схемі розбивки, яку провела фірма Майкснер з 18.06. по 22.06.1992;

- 24.07.1993 Виконавчим комітетом Львівської міської ради народних депутатів видано Державний акт на право користування землею серія Б № 039434, згідно з яким СУАП «Галінвест» надано у безстрокове користування земельну ділянку площею 0,6600 га на пл. 300-річчя Возз`єднання в м. Львові для будівництва готельного комплексу. Вказаний Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право користування землею за № 9.

47. 27 липня 1993 року між СУАП «Галінвест», як замовником, та АБВ-Альгемайне Баутен-Фертрібсгезельштаф м.б.Х. (Австрія), як підрядником, складено Акт здачі-приймання будівництва без обробки на рівні -01 та 00 включаючи перекриття. Зауваження до виконаних робіт відсутні.

47.1. 28.04.1999 ГУ архітектури та містобудування ЛМР листом № 1610/780 було повідомлено СП «Галінвест» про можливість пристосування незавершеного будівництва готелю на вул. Старій під тимчасовий промислово-продуктовий ринок.

47.2. Вподальшому товариство отримало дозвільні документи:

- 19.05.1999 Самостійною державною пожежною частиною № 4 по охороні Шевченківського району м. Львова УДПО УМВС України у Львівській області листом №4/165 повідомлено про відсутність заперечень щодо виготовлення робочого проекту на тимчасове пристосування терміном на три роки під промислово-продовольчий ринок незавершеного будівництва готелю «Золотий Лев» по вул. Старій у м. Львові.

- 28.05.1999 Львівською міською санітарно-епідеміологічною станцією МОЗ України листом № 1139/01 повідомлено про можливість пристосування незавершеного будівництва готелю по вул. Старій 3 в м. Львів під промислово-продовольчий торговий центр;

- 16.08.1999 Департамент землеустрою та планування забудови міста Львівської міської ради прийняв Наказ № 230 «Про пристосування незавершеної споруди готелю на вул. Старій в м. Львові під тимчасовий промислово-продовольчий центр СП «Галінвест», згідно з яким дозволено проектування тимчасового промислово-продовольчого торгового центру (на три роки);

- 20.08.1999 Виконком ЛМР рішенням № 445 «Про затвердження наказу директора департаменту землеустрою та планування забудови міста від 16.08.1999 № 230» дозволено проектування незавершеної споруди готелю на вул. Старій у м. Львові під тимчасовий (до появи інвестора, але не більше ніж на три роки) промислово-продовольчий торговий центр;

- 14.10.1999 затверджено Архітектурно-планувальне завдання (АПЗ) № 37 на проектування об`єктів: нового будівництва, розширення, реконструкції, капітального ремонту та комплексного благоустрою території щодо об`єкта «Пристосування незавершеної споруди готелю під тимчасовий промислово-продовольчий торговий центр СП «Галінвест»;

- 06.12.1999 наказом Департаменту землеустрою та планування забудови міста № 1610/665-07 затверджено Акт державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом об`єкта до експлуатації від 03.12.1999 відповідно до якого тимчасовий промислово-продовольчий торговий центр СП «Галінвест» на вул. Старій, 3 з врахуванням закінчення оздоблення елементів фасадів та озеленення території забудови в І-ому півріччі 2000 року готовий до введення в експлуатацію.

48. Таким чином, зараз на земельній ділянці площею 0,66 га з кадастровим номером 00:03:001:0067 розміщено промислово-продовольчий торговий центр СП «Галінвест».

49. У 2016 році КП «Картограф» за замовленням ТзОВ «СУАП «Галінвест» розроблено Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на пл. Кн. Осмомисла у м. Львів.

50. 09.09.2016 Державним кадастровим реєстратором Відділу Держгеокадастру у м. Львові Львівської області прийнято рішення № РВ-016, згідно з яким ТзОВ «СУАП «Галінвест» відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру щодо проведення державної реєстрації та присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці за адресою: м. Львів, пл. Кн. Осмомисла. 02.11.2016 ТзОВ «СУАП «Галінвест» повторно відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру щодо проведення державної реєстрації та присвоєння кадастрового номеру вказаній вище земельній ділянці (рішення № РВ-016 від 02.11.2016).

50.1. Рішення Державного кадастрового реєстратора Відділу Держгеокадастру у м. Львові Львівської області № РВ-016 від 02.11.2016 було оскаржене в судовому порядку та скасоване постановою Львівського окружного адміністративного суду від 22.05.2017 у справі № 813/835/17. Вказаною постановою також було зобов`язано Державного кадастрового реєстратора Відділу Держгеокадастру у м. Львові Львівської області повторно розглянути заяву ТзОВ «СУАП «Галінвест» від 25.10.2016 про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

50.2. За результатами повторного розгляду державним кадастровим реєстратором прийнято рішення № РВ-017 від 28.07.2017 та № РВ-017 від 17.10.2017, згідно з якими відповідачу 1 відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру щодо проведення державної реєстрації та присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці за адресою: м. Львів, пл. Кн. Осмомисла.

50.3. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 06.03.2018 у справі № 813/4102/17 скасовано рішення Державного кадастрового реєстратора Відділу Держгеокадастру у м. Львові Львівської області № РВ-017 від 17.10.2017 та зобов`язано повторно розглянути заяву ТзОВ «СУАП «Галінвест» від 29.09.2017. Вказана постанова від 06.03.2017 у справі № 813/4102/17 залишена без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.07.2018.

51. 08 грудня 2020 року Відділом у м. Львові Головного управління Держгеокадастру у Львівській області зареєстровано за територіальною громадою м. Львова в особі Львівської міської ради в Державному земельному кадастрі земельну ділянку загальною площею 0,6600 га, кадастровий номер :03:001:0067, яка розташована за адресою: м. Львів, пл. Князя Осмомисла, що підтверджується Витягом з ДЗК про земельну ділянку.

52. 24 грудня 2020 року Державним реєстратором Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано за територіальною громадою м. Львова в особі Львівської міської ради право комунальної власності на земельну ділянку загальною площею 0,6600 га кадастровий номер :03:001:0067, яка розташована за адресою: м. Львів, пл. Князя Осмомисла, номер запису про право власності 39991278; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

53. Також, 24.12.2020 Державним реєстратором Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано за ТзОВ «СУАП «Галінвест» інше речове право, а саме: право постійного користування земельною ділянкою (номер запису про інше речове право: 39991347), власник: Львівська міська рада, підстава: Державний акт на право постійного користування землею, серія та номер: Б№039434, виданий 24.07.1993.

54. Відтак, за відповідачем 1 зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право постійного користування земельною ділянкою площею 0,6600 га, кадастровий номер :03:001:0067, яка розташована за адресою: м. Львів, пл. Князя Осмомисла.

55. Щодо твердження позивача про те що відведення (передача) земельної ділянки відбулось без рішення органу місцевого самоврядування, відповідач 1 заперечує такий факт, та вказує, що таким рішенням є рішення Виконкому Львівської міської ради від 21.06.1990 № 262 на підставі якого було видано Державний акт на право користування землею серія Б № 039434 від 24.07.1993, який закріплено в безстрокове користування земельну ділянку площею 0,6600 га на пл. 300-річчя Возз`єднання у м. Львові для будівництва готельного комплексу. Відтак, підставою виникнення відповідного права є державний акт, який видано на підставі рішення ради від 21.06.1990 № 262.

56. Щодо тверджень позивача про те, що присвоєння кадастрового номера спірній земельній ділянці відбулось з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки технічна документація містить суперечливі документи. Відповідач 1 вказує, що земельна ділянка була сформована з присвоєнням їх кадастрового номера та зареєстрована в Державному земельному кадастрі України з подальшим нанесенням її на Публічну кадастрову карту України на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.03.2018 у справі № 813/4102/17, яке залишене без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.07.2018.

57. Додаткові заперечення зазначені у відзиві на заяву про зміну предмета позову (т. 2 а.с. 212-219).

58. З огляду на вказане, відповідач 1 просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Заперечення відповідача 2 (т. 2 а.с. 111-112).

59. 24.12.2020 державним реєстратором відділу «Центру надання адміністративних послуг» Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано за ТзОВ «СУАП «Галінвест» інше речове право: право постійного користування земельною ділянкою (номер запису про інше речове право: 39991347), власник: Львівська міська рада, підстава виникнення іншого речового права: Державний акт на право постійного користування землею Б№039434 від 24.07.1993, виданий Львівською міською радою народних депутатів, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 56011401 від 30.12.2020; опис об`єкта іншого речового права: земельна ділянка площею 0,6600 га, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 30.12.2020.

60. Згідно з ч. 4 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав на земельну ділянку проводиться виключно за наявності в Державному земельному кадастрі відомостей про зареєстровану земельну ділянку, а щодо новоствореного об`єкта нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці, - виключно за наявності в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва відомостей про такий об`єкт. Для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на земельні ділянки, що здійснюється з відкриттям розділу в Державному реєстрі прав, державний реєстратор обов`язково використовує відомості з Державного земельного кадастру про наявність/відсутність зареєстрованих речових прав щодо відповідної земельної ділянки до 1 січня 2013 року.

61. 08.12.2020 Відділом у м. Львові Головного управління Держгеокадастру у Львівській області було зареєстровано за територіальною громадою м. Львова в особі Львівської міської ради в Державному земельному кадастрі земельну ділянку загальною площею 0,6600 га, кадастровий номер: :03:001:0067, яка розташована за адресою: м. Львів, площа Князя Осмомисла, що підтверджується Витягом з ДЗК про земельну ділянку.

62. Державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року (п. 8 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

63. Таким чином, Державний акт на право користування від 24.07.1993 серії Б№ 039434 є належним документом в розумінні п. 8 ч. 1 ст. 27 вищевказаного Закону.

64. Водночас, ч. 2 ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» під час проведення державної реєстрації права користування (постійне користування, оренда, користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), сервітут) земельними ділянками державної чи комунальної власності, право власності на які не зареєстровано в Державному реєстрі прав, державний реєстратор одночасно з проведенням такої реєстрації проводить також державну реєстрацію права власності на такі земельні ділянки без подання відповідної заяви органами, які згідно із статтею 122 Земельного кодексу України передають земельні ділянки у власність або у користування. Державна реєстрація права власності на земельні ділянки державної чи комунальної власності проводиться з обов`язковим урахуванням пунктів 3 та 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності».

65. Державна реєстрація права власності на земельну ділянку, набутого та оформленого в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться за умови наявності відповідних відомостей в Державному земельному кадастрі (ч. 1 ст. 29 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Державна реєстрація речових прав похідних від права власності, обтяжень речових прав на земельну ділянку, право власності на яку набуто та оформлено в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться з одночасною державною реєстрацією права власності на таку земельну ділянку, крім випадків, якщо право власності на таку земельну ділянку вже зареєстровано в Державному реєстрі прав (ч. 2 ст. 29 цього закону). Державна реєстрація речових прав на земельну ділянку, набутих та оформлених в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться без подання заявником документа, на підставі якого набуто речове право, за умови наявності інформації про зареєстровану земельну ділянку в Державному земельному кадастрі, у тому числі перенесеної із Державного реєстру земель, документів, що відповідно до законодавства, яке діяло до 1 січня 2013 року, посвідчували право власності або право користування землею (земельними ділянками), а також книг записів (реєстрації) таких документів (ч. 3 ст. 29 закону).

66. Таким чином, проведення державної реєстрації за ТзОВ «СУАП «Галінвест» речового права право постійного користування земельною ділянкою площею 0,66 га з кадастровим номером :03:001:0067, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 у Державну реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснено відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127.

67. Також, відповідач 2 звертає увагу на позицію ВП ВС зазначену у постанові від 04.09.2018 у справі № 823/2042/16, зокрема, у якій вказано, що належним відповідачем у справах за позовами про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано. А також, на подібні за змістом позиції як ВП ВС та і ВС, які вказує у своїх поясненнях.

Заперечення відповідача 3 (т. 1 а.с. 168-173).

68. Відповідно до інформації наданої Відділом у м. Львові Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, ТзОВ «Спільне українсько-австрійське підприємство «Галінвест» 07.12.2020 звернулось по державного кадастрового реєстратора із заявою (ЗВ-020) про державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,66 га, яка розташована за адресою: Львівська обл., м. Львів, площа Князя Осмомисла. До заяви було додано Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ТзОВ «Спільного українсько-австрійського підприємства «Галінвест» м. Львів пл. Князя Осмомисла.

69. Як вбачається із матеріалів справи, розробником згаданої Технічної документації було КП «Картограф».

70. Спеціальним нормативно-правовим актом, який визначає правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою і спрямований на регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування є Закон України «Про землеустрій».

71. Звертає увагу на те, що ст. 28 згаданого Закону визначено права та обов?язки розробників документації із землеустрою. Відповідно розробники документації із землеустрою зобов?язані, серед іншого, дотримуватися законодавства України, що регулює земельні відносини, а також державних стандартів, норм і правил при здійсненні землеустрою. Розробники документації із землеустрою несуть відповідно до закону відповідальність за достовірність, якість і безпеку заходів, передбачених цією документацією. У разі невиконання або неналежного виконання умов договору при здійсненні землеустрою, розробники документації із землеустрою несуть відповідальність, передбачену договором і законом.

72. Основною складовою частиною згаданої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки (на місцевості) був Державний акт на право користування землею Б№ 039434, виданий Львівською міською радою народних депутатів 24.07.1993.

73. Згідно з положеннями п. 10 Розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними.

74. В свою чергу, п. 7 Розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають право на ці ділянки.

75. Враховуючи вказане, у державного кадастрового реєстратора не було підстав ставити під сумнів Державний акт. Окрім того інформація про скасування даного Державного акту відсутня.

76. Як передбачено вимогами п. 2 Розділу VII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про Державний земельний кадастр» (в редакції чинній на момент здійснення державної реєстрації спірної земельної ділянки) земельні ділянки право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

77. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або їхніх спадкоємців чи особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом або іншої, визначеної законом особи. Державна реєстрація таких земельних ділянок може бути здійснена також без подання заяв зазначених осіб центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. У разі відсутності у зазначеного органу документації із землеустрою з визначенням координат поворотних точок меж земельних ділянок цей орган забезпечує організацію проведення робіт з розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок і здійснення державної реєстрації таких земельних ділянок. Внесення інших змін до відомостей про ці земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок.

78. За результатами перевірки, зважаючи на відсутність передбачених Законом підстав для відмови у державній реєстрації земельної ділянки, державним кадастровим реєстратором здійснено державну реєстрацію земельної ділянки у м. Львові на пл. Князя Осьмомисла площею 0,6600 га від 08.12.2020 та присвоєно кадастровий номер: :03:001:0067, категорія земель землі житлової та громадської забудови.

79. Відтак, Головне управління не вбачає правових підстав для скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0067, державна реєстрація якої проведена державним кадастровим реєстратором Відділу у м. Львові Головного управління Держгеокадастру у Львівській області із дотриманням вимог Закону України «Про Державний земельний кадастр» та Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051.

Обставини справи.

Щодо надання спірної земельної ділянки у користування.

80. 07.02.1990 Виконавчим комітетом Львівської міською радою народних депутатів прийнято Розпорядження № 49 «Про створення комісії по вибору ділянки для розміщення міжнародного готельного комплексу на пл. 300-річчя Возз`єднання» (т. 1 а.с. 112-114).

81. Згідно з Випискою з рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради Народних депутатів від 22.03.1990 «Про надання дозволу на Спільному радянсько-австрійському підприємству «Галінвест» на проектування і будівництво готельного комплексу на пл. 300-річчя Возз`єднання». Дозволено відповідачу 1 проектування та будівництво готельного комплексу на пл. 300-річчя Возз`єднання з частками Виконкому Львівської міської ради і інших організацій-інвесторів. Головному управлінню архітектури і містобудування видати вихідні дані на проектування (т. 1 а.с. 115).

82. 21.06.1990 згідно з рішенням № 262 Виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів «Про надання дозволу СП «Галінвест» на тимчасове використання ділянок в м. Львові для забезпечення умов будівництва готельного комплексу на пл. 300-річчя Возз`єднання» з метою забезпечення умов реалізації будівництва готельного комплексу на пл. 300-річчя Возз`єднання, що здійснюється спільним радянсько-австрійським підприємством «Галінвест» згідно рішення Виконкому від 22.03.1990 № 133 вирішено: 1. Дозволити СРАП «Галінвест» тимчасово використовувати для забезпечення умов будівництва готельного комплексу на пл. 300-річчя Возз`єднання такі ділянки: 1.1. Ділянку по вул. Варшавській-Підголосківській площею 2,0 га; 1.2. Ділянку в північному промвузлі площею 0,6 га по вул. Б. Хмельницького для тимчасового розміщення бетонновиробничого вузла; 1.3. Ділянку/скверу по вул. Овочевій-Старій- Підмурній для тимчасового розміщення збірно-розбірного виконробівського павільйону будівельників. 3. Головному управлінню архітектури і містобудування міськвиконкому здійснити відвід земельної ділянки на пл. 300-річчя Возз`єднання, видати необхідні вихідні дані і тимчасові відводи земельних ділянок (т. 1 а.с. 116-117).

83. ГУ архітектури і містобудування Львівської міської ради 22.06.1992 листом № 10/218 затверджує правильність розбивки ліній забудови та висоту проектованого готелю на пл. 300-річчя Возз`єднання згідно горизонтальних та вертикальних реперів виконаних на будівельному майданчику готельного комплексу «Золотий Лев» та нанесених на схемі розбивки, яку провела фірма Майкснер з 18.06. по 22.06.1992 (т. 1 а.с. 118).

84. 12.03.1993 розпорядженням № 182 Міська адміністрація Львівської міської ради народних депутатів «Про надання спільному українсько-австрійському підприємству «Галінвест» в постійне користування земельної ділянки для будівництва готельного комплексу на площі 300-річчя Возз`єднання» розглянувши клопотання СУАП «Галінвест» від 03.02.93 № 6 та рішення міськвиконкому від 22.03.90 № 133 ,від 21.06.90 №262, від 29.10.92 № 590 вирішила: 1. Надати СУАП «Галінвест» у постійне користування земельну ділянку площею 1,47 га на пл. 300-річчя Возз`єднання за рахунок земель міста Львова для будівництва готельного комплексу. 2. Землевпорядному відділу міської адміністрації видати державний акт на право користування землею (т. 2 а.с. 121).

85. Службовою запискою Головного інженера управління від 17.11.93 № 10/467 вих Голові Львівської міської адміністрації повідомлено: на Вашу вимогу про причини затримання підписання плану відводу земельної ділянки СП «Галінвест» для будівництва готельного комплексу «Золотий Лев» повідомляємо: 1. План відводу земельної ділянки, на основі якого розробляється землевпорядним відділом Державний Акт на право постійного користування землею, підготовлений технічним бюро головного управління архітектури і містобудування м. Львова і переданий мені наприкінці вересня для підпису. Оскільки план відводу не підписаний попередньо ні районним архітектором, ні начальником відділу картографії і геодезії, він не підписаний і мною. Також у службовій записці зазначено причини такого не підписання плану відводу (т. 2 а.с. 122-124).

86. 21.01.1994 розпорядженням Міської адміністрації Львівської міської ради народних депутатів «Про затвердження висновків комісії по переоцінці вартості частки Львівської міської адміністрації в статутному фонді СУАП «Галінвест» і надання в постійне користування підприємству земельних ділянок при готельному комплексі, який будується на пл. Осмомисла, і при будівельно-виробничій базі в північному промвузлі міста та дозволу на її проектування і будівництво» пунктом 2 внесено зміни в п. 1 Розпорядження голови Львівської міської адміністрації від 12.03.93 № 182 «Про надання спільному українсько-австрійському підприємству «Галінвест» в постійне користування земельної ділянки для будівництва готельного комплексу на площі 300-річчя Возз`єднання, а саме: цифру « 1,47» замінити на цифру « 0,66». Пунктом 4 даного розпорядження Головному управлінню архітектури і містобудування міської адміністрації виконати проект відводу земельних ділянок та встановити їх межі в натурі (т. 2 а.с. 126-127, а.с. 128-129).

87. Згідно з Державним Актом на право користування землею Б № 039434 від 24.07.1993 Спільному українсько-австрійському підприємству «Галінвест» по вул. 300-річчя Воз`єднання Виконавчим комітетом Львівської міської Ради народних депутатів надано в безстрокове користування 0,66 га землі. Акт зареєстровано в Книзі державних актів на право користування землею за № 9. Акт скріплений гербовою печаткою Львівської міської Ради народних депутатів України, підписаний заступником Голови міської адміністрації О. П. Луців та Зав. землевпорядним відділом Б. Г. Кунтим (т. 1 а.с. 119-122).

88. Водночас, Львівська міська рада подає до суду аналогічний Державний акт, однак без вказання у ньому точної дати, лише рік « 1993» (т. 3 а.с. 63-66).

89. ГУ Архітектури і містобудування Львівської міської ради 28.04.1999 листом № 1610/780 на лист Департаменту економічної політики та ресурсів вих. Від 21.04.99 повідомило Генерального директора СП «Галінвест» вважає за можливим пристосування незавершеного будівництва готелю на вул. Старій під тимчасовий промислово-продуктовий ринок. Для відповідного наказу департаменту СП «Галінвест» необхідно подати звернення на ім`я директора департаменту та попередні погодження міської СЕС і пожінспекції (т. 1 а.с. 123).

90. Листом від 19.05.1999 Самостійна державна пожежна частина № 4 не заперечує проти виготовлення робочого проекту на тимчасове пристосування терміном на три роки під промислово-продовольчий ринок незавершеного будівництвом готелю «Золотий Лев» по вул. Старій в м. Львові при умові дотримання діючих протипожежних норм та правил (т. 1 а.с. 124).

91. Львівська міська Санітарно-епідеміологічна станція листом від 28.05.1999 № 1139/01 повідомила, що ознайомившись з поданими матеріалами та обстеживши незавершене будівництво готелю «Золотий Лев» на вул. Старій 3 вважає за можливе його пристосування під промислово-продовольчий торговий центр (т. 1 а.с. 125).

92. 16.08.1999 згідно з наказом Департаменту землеустрою та планування забудови міста Львівської міської ради № 230 «Про пристосування незавершеної споруди готелю на вул. Старій в м. Львові під тимчасовий промислово-продовольчий торговий центр СП «Галінвест» останньому дозволено проектування незавершеної споруди готелю на вул. Старій в м. Львові під тимчасовий / терміном на три роки / промислово-продовольчий торговий центр. Пунктом 3 наказу передбачено: затвердити такий рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради (т. 1 а.с. 126).

93. 20.08.1999 рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради № 445 «Про затвердження наказу директора департаменту землеустрою та планування забудови міста від 16.08.1999 № 230» на виконання протокольного доручення міського голови від 11.08.1999 щодо питання пристосування незавершеної споруди готелю на вул. Старій під тимчасовий промислово-продовольчий торговий центр СП «Галінвест» виконавчий комітет Львівської міської ради вирішив: затвердити наказ департаменту від 16.08.1999 № 230 виклавши його у такій редакції: «Дозволити спільному українсько-австрійському підприємству «Галінвест» проектування незавершеної споруди готелю на вул. Старій під тимчасовий (до появи інвестора, але не більше, ніж на три роки) промислово-продовольчий торговий центр, … (т. 1 а.с. 127).

94. Архітектурно-планувальне завдання (АПЗ) № 37 на проектування об`єктів: нового будівництва, розширення, реконструкції, капітального ремонту та комплексного благоустрою території, назва об`єкту: Пристосування незавершеної споруди готелю під тимчасовий промислово-продовольчий торговий центр СП «Галінвест» складено 14.10.1999 (т. 1 а.с. 128-131).

95. 3 грудня 1999 Актом державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом об`єкта до експлуатації засвідчено готовність до введення в експлуатацію тимчасового промислово-продовольчого торгового центру СП «Галінвест» на вул. Старій 3 з врахуванням закінчення оздоблення елементів фасадів та озеленення території забудови у I-півріччі 2000 року (т. 1 а.с. 132-135; т. 2 а.с. 221-224).

96. Наказом № 1610/665-07 від 06.12.1999 Департамент землеустрою та планування забудови міста затвердив Акт державної технічної комісії від 03.12.1999 про готовність до експлуатації тимчасового промислово-продовольчого торгового центру СП «Галінвест» в незавершеній споруді готелю на вул. Старій, 3 (т.2 а.с. 225).

97. Довідкою від 23.06.2016 Відділ Держгеокадастру у м. Львові Львівської області № 19-1323-0.2-4909/9-16АП повідомив відповідача 1, що земельна ділянка на пл. Кн. Осмомисла (кол. Вул. 300-річчя Возз`єднання) у м. Львові згідно представленого план земельної ділянки входить в межі земельної ділянки площею 0,7340 га, яка знаходиться в користуванні Галич Інвест без належного оформлення документів на землекористування (згідно списку землекористувачів та землевласників Шевченківського району м. Львова, затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради від 06.02.98 № 51 «Про інвентаризацію земель міста Львова»). За категорією земель, дана земельна ділянка відноситься до земель житлової та громадської забудови (т. 1 а.с. 52; т. 2 а.с. 85).

98. Технічний паспорт № ТІ01:6942-7106-0967-5670 сформовано в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва 19.02.2022 (т. 2 а.с. 226-235).

Щодо державної реєстрації прав на нерухоме майно (спірну земельну ділянку та промислово-продовольчий торговий центр).

99. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06.03.2018 у справі № 813/4102/17 визнано протиправним і скасовано рішення Державного кадастрового реєстратора відділу Держгеокадастру у м. Львові Львівської області від 17.10.2017 про відмову ТзОВ «СУАП «Галінвест» у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру. Зобов`язано державного кадастрового реєстратора повторно розглянути заяву від 29.09.2017 про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.07.2018 вказане вище рішення від 06.03.2018 залишено без змін (т. 1 а.с. 143-156).

99.1. У рішенні Львівського окружного адміністративного суду від 06.03.2018 у справі № 813/4102/17 також встановлено, що 22.05.2017 постановою Львівського окружного адміністративного суду у справі № 813/835/17 визнано протиправним і скасовано рішення державного кадастрового реєстратора від 02.11.2016 про відмову ТзОВ «САУП «Галінвест» у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру та зобов`язано кадастрового реєстратора повторно розглянути заяву про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

100. 07.12.2020 ТзОВ «СУАП «Галінвест» звернулось до Державного кадастрового реєстратора із заявою про державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,66 га, яка розташована за адресою: Лвьівська область м. Львів, площа Князя Осмомисла. Заяву зареєстровано за номером ЗВ-022 (т. 1 а.с. 174-175).

101. 8 грудня 2020 року Відділом у м. Львові Головного управління Держгеокадастру у Львівській області зареєстровано земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0067, місце розташування м. Львів, Князя Осмомисла, цільове призначення: 03.08 Для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, вид використання земельної ділянки для будівництва готельного комплексу, форма власності Комунальна власність, площа земельної ділянки 0,6600 га; інформація про документацію із землеустрою: Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 18.07.2016 КП «Картограф». Право постійного користування: СУАП «Галінвест»; документ який є підставою для виникнення права: рішення органу місцевого самоврядування Львівської міської ради від 21.06.1990 № 262; Документ, що посвідчує права: Державний акт від 24.07.1993 Б 039434.

102. 24 грудня 2020 року ТзОВ «СУАП «Галінвест» звернулось до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо іншого речового права) на земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0067.

103. Рішенням № 56011401 від 30.12.2020 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державним реєстратором проведено державну реєстрацію прав та їх обтяжень: об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер 101) земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:0067; підстава для державної реєстрації: державний акт на право постійного користування землею Б №039434 виданий 24.07.1993, видавник Львівська міська рада народних депутатів. Підстава внесення даного запису: дане рішення державного реєстратора. Відомості про суб`єкта іншого речового права: правокористувач: ТзОВ «Спільне українсько-Австрійське підприємство «Галінвест»; власник: Львівська міська рада. Вид іншого речового права: право постійного користування земельною ділянкою.

104. 05 липня 2022 року згідно з рішенням Державного реєстратора Глинянської міської ради Львівського району Львівської області № 64073410, зареєстровано право приватної власності на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер 060), об`єкт нерухомого майна промислово-продовольчий торговий центр, загальною площею 5211 кв. м, адреса: м. Львів, вул. Стара, буд. 3, земельна ділянка кадастровий номер :03:001:0067 площа 0,66 га. Підстава державної реєстрації: акт державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом об`єкта до експлуатації виданий 03.12.1999, видавник: Департамент землеустрою та планування забудови міста Львівської міської ради; технічний паспорт ТІ01:6942-7106-0967-5670, виданий 19.02.2022. видавник ЄДЕССБ.

Позиція суду.

Щодо набуття відповідачем 1 права постійного користування спірною земельною ділянкою.

105. Відповідно до частини першої та четвертої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

106. Частиною першою ст. 21 ЦК України встановлено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

107. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 11 Земельного кодексу Української РСР від 08.07.1970 року (діяв до 01.01.1992 року) міські Ради народних депутатів, їх виконавчі комітети в межах і в порядку, встановлених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, на території міста: надають у користування, а також вилучають земельні ділянки для державних або громадських потреб відповідно до статей 16, 37, 38 цього Кодексу; видають землекористувачам документи на право користування землею.

108. Відповідно до з ст. 15 Земельного кодексу Української РСР земля надається в безстрокове або тимчасове користування. Безстроковим (постійним) визнається землекористування без заздалегідь встановленого строку. Тимчасове користування землею може бути короткостроковим - до трьох років і довгостроковим - від трьох до десяти років. У разі виробничої необхідності ці строки можуть бути продовжені на період, що не перевищує відповідно строків короткострокового або довгострокового тимчасового користування.

109. Статтею 16 Земельного кодексу Української РСР закріплено, що надання земельних ділянок у користування здійснюється в порядку відведення. Відведення земельних ділянок провадиться на підставі постанови Ради Міністрів УРСР або рішення виконавчих комітетів обласної, районної, міської, селищної і сільської Рад народних депутатів в порядку, встановлюваному законодавством Союзу РСР і Української РСР. У постановах або рішеннях про надання земельних ділянок вказується мета, для якої вони надаються, і основні умови користування землею.

110. Відповідно до ст. 21 Земельного кодексу Української РСР видача державних актів на право користування землею, а також актів на право довгострокового тимчасового користування землею провадиться виконавчими комітетами районних (міських) Рад народних депутатів.

111. Згідно із частиною першою, другою та пунктом 8 частини п`ятої статті 7 Земельного кодексу України 1990 року користування землею може бути постійним або тимчасовим. Постійним визнається землекористування без заздалегідь установленого строку. У постійне користування земля надається Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності: спільним підприємствам, міжнародним об`єднанням і організаціям з участю українських, іноземних юридичних та фізичних осіб.

112. Частиною третьою статті 19 Земельного кодексу України 1990 року передбачено, що Міська Рада народних депутатів надає земельні ділянки (крім ріллі і земельних ділянок, зайнятих багаторічними насадженнями) для будь-яких потреб у межах міста.

113. Надання земельних ділянок здійснюється за проектами відведення цих ділянок. Розробку проектів відведення земельних ділянок, перенесення їх меж у натуру (на місцевість) і виготовлення документів, що посвідчують право користування землею, здійснюють державні та інші землевпорядні організації. Замовниками виконання вказаних робіт є відповідні місцеві Ради народних депутатів, підприємства, установи і організації. Відведення земельних ділянок для потреб громадян провадиться за кошти державного, республіканського (Республіки Крим) та місцевих бюджетів на замовлення сільських, селищних, міських, районних Рад народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки. Умови і строки розробки проектів відведення земельних ділянок і перенесення їх меж у натуру (на місцевість) визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт. Підприємство, установа, організація та громадяни, заінтересовані в одержанні земельних ділянок, звертаються з відповідним клопотанням (громадянин з заявою) до місцевої Ради народних депутатів, яка має право надавати земельні ділянки. До клопотання додаються: копія генерального плану будівництва або інші графічні матеріали, що обґрунтовують розмір намічуваної для відведення площі, титульний список або довідка про фінансування будівництва, проект рекультивації земель, інші матеріали. У заяві громадянина про надання земельної ділянки вказуються бажані її розмір і місце розташування, мета використання. Відповідна місцева Рада народних депутатів розглядає клопотання (заяву) у строк не більше місяця, дає дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки і одночасно повідомляє про це Раду народних депутатів, на території якої розташована намічувана для відведення земельна ділянка. Проект відведення земельної ділянки погоджується з власником землі або землекористувачем та подається до сільської, селищної, міської Ради народних депутатів, яка розглядає його у місячний строк і в межах своєї компетенції приймає рішення про надання земель (ч. 7 -16 ст. 19 ЗК України 1990 року).

114. Статтею 22 ЗК України 1990 року право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.

115. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів (ч. 1 ст. 23 ЗК України 1990 року).

116. Разом з тим, статтею 125 Земельного кодексу України від 2001 року (редакція від 16.10.2020) закріплено, що право власності на земельну ділянку, а також і право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

117. Статтею 126 Земельного кодексу України від 2001 року передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (надалі Закон 1952-IV).

118. Згідно з положеннями пункту 1 частини першої статті 2 Закон 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

119. У частині третій статті 3 Закон 1952-IV встановлено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01.01.2013, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

120. Як встановлено судом, у відповідача 1 наявний Державний акт на право користування землею Б № 039434 від 24.07.1993, виданий Спільному українсько-австрійському підприємству «Галінвест» по вул. 300-річчя Воз`єднання Виконавчим комітетом Львівської міської Ради народних депутатів, згідно з яким останньому надано в безстрокове користування 0,66 га землі. Акт зареєстровано в Книзі державних актів на право користування землею за № 9. Акт скріплений гербовою печаткою Львівської міської Ради народних депутатів України, підписаний заступником Голови міської адміністрації О. П. Луців та Зав. землевпорядним відділом Б. Г. Кунтим.

121. Необхідно зауважити, що оригінал спірного Державного акту, який надано відповідачем 1 для огляду в судовому засіданні, повернуто останньому. Разом з тим, позивачем подано до суду відповідну копію цього Державного акту «без дати його видачі, лише з зазначенням року « 1993»).

122. Також, вагомим є й той факт, що Книга державних актів на право користування землею, оригінал якої було представлено для огляду в судовому засіданні (т. 3 а.с. 7-11, а.с. 46-48, а.с. 111-113), містить інший запис під № 9, вказана Книга стосується іншого району м. Львова та, як з`ясовано судом, перший запис у такій записано пізніше, ніж видано спірний Державний акт. У письмових поясненнях Головне управління Держгеокадастру у Львівській області повідомило, що інших Книг державних актів на право користування землею Львівська міська рада до відповідача 3 для зберігання не передавала.

123. Разом з тим, матеріалами справи підтверджується, що у період з лютого 1990 року до січня 1994 року позивачем вчинялись конклюдентні дії з надання в користування спірної земельної ділянки. Більше того, матеріалами справи не спростовано факту, що відповідач 1 приступив до використання спірної земельної ділянки, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право користування землею.

124. Щодо інших заперечень позивача в частині дійсності спірного Державного акту, то останнім не надано суду доказів визнання недійсним чи скасування Державного акту на право користування землею Б № 039434 від 24.07.1993.

125. Пунктом 6 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України від 2001 року визначено, що громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 01.01.2005 переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них.

126. Разом з цим обов`язок переоформлення права користування земельною ділянкою, який міститься у пункті 6 Перехідних положень Земельного кодексу України від 2001 року, визнаний неконституційним на підставі Рішення Конституційного Суду України від 22.09.2005.

127. Так, Конституційний Суд України Рішенням від 22.09.2005 № 5-рп/2005 (справа про постійне користування земельними ділянками) визнав неконституційним положення пункту 6 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України від 2001 року щодо зобов`язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди юридичних осіб, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але відповідно до норм Земельного кодексу України від 2001 року не можуть мати їх на такому праві - без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення.

128. При цьому Конституційний Суд України вказав на наступне: пункт 6 Перехідних положень Кодексу зобов`язує громадян та юридичних осіб переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на земельні ділянки. При переоформленні права постійного користування у довгострокову оренду її строк визначається «відповідно до закону», що є неконкретним у зв`язку з невизначеністю цього закону, як і закону, який встановив би порядок переоформлення; Конституційний Суд України вважає, що встановлення обов`язку громадян переоформити земельні ділянки, які знаходяться у постійному користуванні, на право власності або право оренди, до 01.01.2008 потребує врегулювання чітким механізмом порядку реалізації цього права відповідно до вимог частини другої статті 14, частини другої статті 41 Конституції України; у зв`язку з відсутністю визначеного у законодавстві відповідного механізму переоформлення громадяни не в змозі виконати вимоги пункту 6 Перехідних положень Кодексу у встановлений строк, про що свідчить неодноразове продовження Верховною Радою України цього строку; громадяни та юридичні особи не можуть втрачати раніше наданого їм права користування земельною ділянкою.

129. Конституційний Суд України дійшов висновку, що пункт 6 Перехідних положень Земельного кодексу України від 2001 року через відсутність встановленого порядку переоформлення права власності або оренди та унеможливлення безоплатного проведення робіт із землеустрою і виготовлення технічних матеріалів та документів для переоформлення права постійного користування земельною ділянкою на право власності або оренди в строки, визначені цим Кодексом, суперечить положенням частини четвертої статті 13, частини другої статті 14, частини третьої статті 22, частини першої статті 24, частин першої, другої, четвертої статті 41 Конституції України.

130. При цьому Конституційний Суд України вказав на те, що юридичні особи на цій підставі не можуть втрачати раніше наданого їм права постійного користування земельною ділянкою. Таким чином, документ, яким посвідчено право постійного користування земельною ділянкою (державний акт на право постійного користування землею), виданий відповідно до законодавства, яке діяло раніше, є дійсним та залишається чинним.

131. Згідно зі статтею 151-2 Конституції України рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

132. Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 26.01.2022 у справі № 906/622/19.

133. За висновками Верховного Суду, для задоволення позову про припинення права постійного користування земельною ділянкою та визнання недійсним і скасування державного акта на право постійного користування землею мають бути наявні докази або добровільної відмови відповідача від права постійного користування земельною ділянкою, посвідченого відповідним державним актом, або підстави, визначені статтею 143 ЗК України, для примусового припинення права користування землею. Дії органів державної влади та місцевого самоврядування, спрямовані на позбавлення суб`єкта права постійного користування земельною ділянкою без наявності підстав, визначених у статті 141, 143 ЗК України, є такими, що порушують право суб`єкта на користування земельною ділянкою (зокрема, постанови Верховного Суду від 05.09.2019 у справі № 911/1669/18, від 20.02.2020 у справі № 909/108/19).

134. Водночас, відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини (справа «Сакхінадзе проти Грузії»), яка є джерелом права, стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод підлягає застосуванню для захисту правомірних очікувань щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною майна. Таке очікування може вважатися правомірним, коли воно ґрунтується на нормі закону або правовому акті, що зачіпає правовий інтерес.

135. Таким чином, отримавши відповідне рішення уповноваженого органу місцевого самоврядування, підприємство має усі підстави розраховувати на законний перебіг подій, що є правомірним очікуванням щодо користування спірною земельною ділянкою.

136. Крім того, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 20 жовтня 2011 року у справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04) підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

137. Також ЄСПЛ зазначив, що повноваження державних органів з перегляду власних рішень, включаючи випадки виявлення помилки, які не обмежено жодними часовими рамками, мають суттєвий негативний вплив на юридичну визначеність у сфері особистих прав і цивільних правовідносин, що шкодить принципу «належного урядування» та вимозі «законності», закріпленим у статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

138. Отже, суд розглянувши заявлені позивачем вимоги про визнання недійсним та скасування Державного акту на право постійного користування, оцінивши у сукупності надані кожною із сторін докази на підтвердження своїх обґрунтувань та заперечень, вважає заявлену вимогу такою, що задоволенню не підлягає.

Щодо скасування у Державному земельному кадастрі запису про державну реєстрацію земельної ділянки.

139. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про Державний земельний кадастр» відомості Державного земельного кадастру є офіційними. Внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру є обов`язковим.

140. Згідно з частинами першою, другою статті 79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

141. За приписами частин шостої, сьомої статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

142. Нормами частин дев`ятої, десятої статті 79-1 Земельного кодексу України передбачено, що земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

143. Згідно з статтею 1 Закону України «Про землеустрій» документація із землеустрою - затверджені в установленому порядку текстові та графічні матеріали, якими регулюється використання та охорона земель державної, комунальної та приватної власності, а також матеріали обстеження і розвідування земель, авторського нагляду за виконанням проектів тощо.

144. Положеннями статті 22 Закону України «Про землеустрій» визначено, що землеустрій здійснюється на підставі укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою.

145. Відповідно до статті 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

146. Частинами першою, четвертою, сьомою, дев`ятою статті 9 вищевказаного Закону встановлено, що внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об`єднань у діяльність Державного кадастрового реєстратора, пов`язану із здійсненням державної реєстрації земельних ділянок, забороняється. Державна реєстрація земельних ділянок, обмежень у їх використанні, ведення поземельних книг, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки здійснюються Державними кадастровими реєстраторами, які здійснюють свою діяльність за місцем розташування земельної ділянки (район, місто республіканського значення Автономної Республіки Крим, місто обласного значення).

147. Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про Державний земельний кадастр» документи, які є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, мають відповідати таким вимогам: текст документів має бути написаний розбірливо; документи не мають містити підчищення або дописки, закреслені слова чи інші не обумовлені в них виправлення, орфографічні та арифметичні помилки, бути заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст; документи мають відповідати законодавству.

148. Вимоги до технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) визначені статтею 55 Закону України «Про землеустрій», частинами першою, другою, четвертою якої передбачено, що встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів. Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка. Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає, зокрема, план меж земельної ділянки, складений за результатами зйомки, на якому відображаються зовнішні межі земельної ділянки із зазначенням власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, усі поворотні точки меж земельної ділянки, лінійні проміри між точками на межах земельної ділянки, межі вкраплених земельних ділянок із зазначенням їх власників (користувачів) (пункт з) частини десятої статті 55 Закону України «Про землеустрій».

149. При цьому, частинами першою, другою статті 198 Земельного кодексу України передбачено, що кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає: а) геодезичне встановлення меж земельної ділянки; б) погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; в) відновлення меж земельної ділянки на місцевості; г) встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; ґ) виготовлення кадастрового плану.

150. Механізм встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками встановлено Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 № 376.

151. Відповідно до пункту 2.1 вказаної вище Інструкції встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розробленої та затвердженої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок або проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

152. Пунктом 2.3 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками передбачено, що комплекс робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає: підготовчі роботи, топографо-геодезичні, картографічні роботи та роботи із землеустрою, камеральні роботи, складання і оформлення матеріалів технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а також встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками.

153. Згідно пункту 2.8 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає, зокрема, пояснювальну записку, яка містить опис місця розташування земельної ділянки, відомості про власника (користувача) земельної ділянки, відомості про виконавця (виконавців), реквізити відповідних ліцензій, необхідних для виконання робіт, відомості про власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, стислий опис виконаних робіт; відомості про власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, план меж земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки, на якому відображаються зовнішні межі земельної ділянки із зазначенням власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, усі поворотні точки меж земельної ділянки, лінійні проміри між точками по межах земельної ділянки, межі вкраплених земельних ділянок із зазначенням їх власників (користувачів). На бажання замовника замість плану меж земельної ділянки може складатися кадастровий план земельної ділянки; перелік обмежень у використанні земельної ділянки і наявні земельні сервітути; у разі необхідності документ, що підтверджує повноваження особи діяти від імені власника (користувача) земельної ділянки при встановленні меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, який включається до документації із землеустрою після виконання робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками (додаток 2).

154. У пункті 3.12 цієї ж Інструкції зазначено, що закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою. Повідомлення власників (користувачів) суміжних земельних ділянок про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем завчасно, не пізніше ніж за п`ять робочих днів до початку робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Повідомлення надсилається рекомендованим листом, кур`єрською поштою, телеграмою чи за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення. Власники (користувачі) суміжних земельних ділянок, місце проживання або місцезнаходження яких невідоме, повідомляються про час проведення робіт із закріплення межовими знаками поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) через оголошення у пресі за місцезнаходженням земельної ділянки. Закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) може здійснюватися за відсутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок у випадку їх нез`явлення, якщо вони були належним чином повідомлені про час проведення вищезазначених робіт, про що зазначається у акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання.

155. Львівська міська рада та її структурні підрозділи про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) неодноразово повідомлялись інженером-землевпорядником КП «Картограф» (розробник технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі), у зв`язку з неодноразовим не з`явленням уповноважених представників Львівської міської ради, ТзОВ «СУАП «Галінвест» було дано оголошення у пресі, що 11.07.2016 року о 14:00 год. Буде здійснюватись винос меж земельної ділянки за адресою: м. Львів, вул. Князя Осмомисла - вул. Стара (т. 1 а.с. 48; т. 2 а.с. 88).

156. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 514/1571/14-ц (провадження № 14-552цс18) зазначила, що погодження меж земельної ділянки є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути необов`язкових технічних помилок. Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Непогодження меж земельної ділянки із власником та/або землекористувачем не може слугувати підставою для відмови відповідної місцевої ради в затвердженні технічної документації, за умови правомірних дій кожного із землекористувачів чи землевласників. Ненадання особою своєї згоди на погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача та/або власника не може бути перешкодою для розгляду місцевою радою питання про передачу земельної ділянки у власність відповідачу за обставин виготовлення відповідної технічної документації. Непідписання суміжним власником та/або землекористувачем акта узгодження меж земельної ділянки саме по собі не є підставою для визнання недійсним державного акта на право користування землею.

157. Державний кадастровий реєстратор перед внесенням відомостей до Державного земельного кадастру зобов`язаний, зокрема, перевірити відповідність поданих документів вимогам законодавства й за результатами перевірки здійснити державну реєстрацію земельної ділянки або надати заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.

158. Однією з підстав для відмови у державній реєстрації земельної ділянки стаття 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначає невідповідність поданих документів вимогам законодавства.

159. Пунктом 5 постанови Верховної Ради УРСР «Про порядок введення в дію Земельного кодексу УРСР» від 18.12.1990 було передбачено, що громадяни, які мають в користуванні земельні ділянки, надані їм до набрання чинності цим Кодексом, зберігають свої права на користування до оформлення ними у встановленому порядку прав власності на землю або землекористування.

160. За положеннями пункту 7 Перехідних положень Земельного кодексу України 2001 року, громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі, на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

161. Відповідно до частини другої статті 1 розділу VII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності).

162. Аналогічна норма міститься в п. 115 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051 державна реєстрація земельних ділянок, переданих у власність (користування) без проведення їх державної реєстрації (в тому числі у разі, коли відомості про земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, не внесені до державного реєстру земель), здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель, або комплексного плану просторового розвитку території територіальної громади, генерального плану населеного пункту, детального плану території за заявою їх власників (користувачів земельних ділянок державної чи комунальної власності) або їх спадкоємців чи особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом, або особи, якій надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що розробляється для внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку з метою передачі її в оренду в порядку управління спадщиною, або органу місцевого самоврядування, що затвердив комплексний план просторового розвитку території територіальної громади, генеральний план населеного пункту, детальний план території, або іншої визначеної законом особи в порядку, визначеному для державної реєстрації земельної ділянки.

163. Поряд із цим, за правилами статті 141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

164. Так, по-перше, судом встановлено факт отримання відповідачем 1 спірної земельної ділянки до 2004 року. Істотним у даному випадку є і те, що відповідну технічну документацію на спірну земельну ділянку повинен був розробляти позивач згідно з діючим на той час законодавством. Відтак, обов`язок доказування в цій частині, зокрема, що факту формування спірної земельної ділянки до 2004 року не може бути покладеним на відповідача 1.

165. По-друге, позивачем не надано суду доказів того, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), на підставі якої відповідачем 3 було здійснено державну реєстрацію вищевказаної земельної ділянки в державному земельному кадастрі, не відповідає вимогам закону, зокрема нормам статті 55 Закону України «Про землеустрій», пунктам 2.3, 2.8, 3.12 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками та статті 198 Земельного кодексу України.

166. Крім цього, відповідно до ч. 10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

167. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).

168. Згідно з ч. 4 ст. 25 Закону України «Про Державний земельний кадастр» поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.

169. Пунктом 57 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 (надалі по тексту Порядок від 17.10.2012 № 1051) передбачено, що Поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки у випадках, визначених пунктом 114 цього Порядку, та у разі виправлення помилки відповідно до пункту 156-2 цього Порядку.

170. У п. 114 Порядку від 17.10.2012 № 1051 встановлено, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: 1) поділу чи об`єднання земельних ділянок - на підставі заяви про державну реєстрацію земельних ділянок, які утворилися в результаті такого поділу чи об`єднання; 2) коли протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстроване з вини заявника, - на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до зазначеного Реєстру; 3) ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки, яке набрало законної сили в установленому законодавством порядку.

171. Як вбачається з вищевказаних норм Закону України «Про Державний земельний кадастр» і Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, скасування державної реєстрації земельної ділянки здійснюється шляхом закриття поземельної книги. У такому випадку Державний кадастровий реєстратор проставляє на титульному аркуші Поземельної книги в електронній (цифровій) формі електронну позначку про факт її закриття за власним кваліфікованим електронним підписом, а також проставляє на титульному аркуші Поземельної книги в паперовій формі позначку про факт її закриття за формою згідно з додатком 9.

172. У формі позначки про факт закриття поземельної книги, наведеної у додатку 9 до Порядку ведення Державного земельного кадастру, передбачено зазначення, окрім іншого, даних про дату її проставлення. Отже, дата проставлення Державним кадастровим реєстратором позначки про закриття поземельної книги є датою скасування державної реєстрації земельної ділянки.

173. Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 826/19769/16 та 17.12.2021 у справі № 826/9603/17.

174. Так, суд зазначає, що обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом скасування запису в Державному земельному кадастрі про державну реєстрацію земельної ділянки, не узгоджується з вищевикладеними вимогами законодавства, оскільки скасування державної реєстрації земельної ділянки здійснюється шляхом закриття поземельної книги з одночасним проставленням державним кадастровим реєстратором на титульному аркуші Поземельної книги в електронній (цифровій) формі електронну позначки про факт її закриття за власним кваліфікованим електронним підписом, а також проставленням на титульному аркуші Поземельної книги в паперовій формі позначки про факт її закриття за формою згідно з додатком 9 із зазначенням, окрім іншого, даних про дату її проставлення.

175. За таких обставин позовна вимога про скасування у Державному земельному кадастрі запису про державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,66 га з кадастровим номером: :03:001:0067 не є ефективним способом захисту прав позивача, а тому у задоволенні даної позовної вимоги необхідно відмовити.

Щодо скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права комунальної власності спірної земельної ділянки площею з закриттям розділу та державної реєстрації права постійного користування цією земельною ділянкою.

176. Як з`ясовано судом згідно з Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-020 від 08.12.2020, Відділом у м. Львові Головного управління Держгеокадастру у Львівській області було зареєстровано 08.12.2020 за територіальною громадою м. Львова в особі Львівської міської ради в Державному земельному кадастрі земельну ділянку загальною площею 0,6600 га, кадастровий номер: :03:001:0067, яка розташована за адресою: м. Львів, площа Князя Осмомисла.

177. Згідно з ч. 4 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав на земельну ділянку проводиться виключно за наявності в Державному земельному кадастрі відомостей про зареєстровану земельну ділянку. Для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на земельні ділянки, що здійснюється з відкриттям розділу в Державному реєстрі прав, державний реєстратор обов`язково використовує відомості з Державного земельного кадастру про наявність/відсутність зареєстрованих речових прав щодо відповідної земельної ділянки до 1 січня 2013 року.

178. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі, зокрема, державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року.

179. Як уже вище з`ясовано судом, Державний акт на право користування серії Б № 039434 від 24.07.1993, є належним документом в розумінні пункту 8 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

180. Згідно ч. 2 ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» під час проведення державної реєстрації права користування (постійне користування, оренда, користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), сервітут) земельними ділянками державної чи комунальної власності, право власності на які не зареєстровано в Державному реєстрі прав, державний реєстратор одночасно з проведенням такої реєстрації проводить також державну реєстрацію права власності на такі земельні ділянки без подання відповідної заяви органами, які згідно із статтею 122 Земельного кодексу України передають земельні ділянки у власність або у користування. Державна реєстрація права власності на земельні ділянки державної чи комунальної власності проводиться з обов`язковим урахуванням пунктів 3 та 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності».

181. Частина 1 ст. 122 Земельного кодексу України передбачає, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

182. З аналізу вказаних норм законодавства вбачається, що державний реєстратор одночасно з проведенням державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою проводить також державну реєстрацію права власності за сільською, селищною, міською радою на таку земельну ділянку без подання відповідної заяви сільською, селищною, міською радою.

183. Особливості державної реєстрації речових прав на земельні ділянки, речові права на які набуто до 1 січня 2013 року визначено у ст. 29 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

184. Державна реєстрація права власності на земельну ділянку, набутого та оформленого в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться за умови наявності відповідних відомостей в Державному земельному кадастрі (ч. 1 ст. 29 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

185. Державна реєстрація речових прав на земельну ділянку, похідних від права власності, набутих та оформлених в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться з одночасною державною реєстрацією права власності на таку земельну ділянку, крім випадків, якщо право власності на таку земельну ділянку вже зареєстровано в Державному реєстрі прав (ч. 2 ст. 29 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

186. Державна реєстрація речових прав на земельну ділянку, набутих та оформлених в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться без подання заявником документа, на підставі якого набуто речове право, за умови наявності інформації про зареєстровану земельну ділянку в Державному земельному кадастрі, у тому числі перенесеної із Державного реєстру земель, документів, що відповідно до законодавства, яке діяло до 1 січня 2013 року, посвідчували право власності або право користування землею (земельними ділянками), а також книг записів (реєстрації) таких документів (ч. 3 ст. 29 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

187. Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 року № 553) надалі по тексту Постанова Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127.

188. Відповідно до п. 81-1 постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 державна реєстрація прав на земельні ділянки, речові права на які набуто до 1 січня 2013 р., проводиться у порядку, передбаченому статтею 29 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

189. Станом на дату ухвалення рішення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься запис про державну реєстрацію права комунальної власності Львівської міської ради на земельну ділянку площею 0,66 га з кадастровим номером: :03:001:0067, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

190. За таких обставин позовні вимоги про скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права комунальної власності земельної ділянки площею 0,66 га з кадастровим номером: :03:001:0067, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101 з закриттям розділу та державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою площею 0,66 га з кадастровим номером: :03:001:0067, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер запису про інше речове право: 39991347 не є ефективним способом захисту прав позивача, а відтак не підлягають задоволенню, оскільки виконання судового рішення призведе до прогалини в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в частині належності права власності на земельну ділянку. Тому замість скасування неналежного запису про державну реєстрацію до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно має бути внесений належний запис про державну реєстрацію права власності позивача (постанова Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 466/8649/16-ц).

Щодо скасування державної реєстрації права приватної власності на об`єкт нерухомого майна - промислово-продовольчий торговий центр.

191. Як вже встановлено судом з інформації, що міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, 23.02.2022 державним реєстратором Глинянської міської ради Львівського району Львівської області Марушко Анастасією Петрівною в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Спільне Українсько-Австрійське підприємство «Галінвест» право приватної власності на промислово - продовольчий торговий центр загальною площею 5211 кв. м, адреса: Львівська область, м. Львів, вулиця Стара, будинок 3, земельна ділянка місця розташування об`єкта нерухомого майна: кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0067, площа: 0,66 га; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060, номер запису про право власності: 47238525.

192. Статтею 5 ЦК України передбачено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

193. Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України «Про власність» об`єктами права власності господарського товариства, що є юридичною особою, є грошові та майнові внески його членів, а також майно, набуте внаслідок господарської діяльності, та інше майно, придбане на підставах, не заборонених законом.

194. Відповідно до п. 1.8 Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 року № 121 (із змінами та доповненнями), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 червня 1998 року за № 399/2839 (надалі по тексту Інструкція), державній реєстрації підлягають тільки ті об`єкти нерухомості, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку незалежно від форм їхньої власності й при наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених тим бюро технічної інвентаризації, яке проводить державну реєстрацію права власності на ці об`єкти.

195. Відповідно до п. 4.1. Інструкції оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності за зразком, наведеним в додатку 11, місцевими органами державної виконавчої влади, місцевого самоврядування: фізичним та юридичним особам на підставі документів, встановлених законодавством, які підтверджують їх право власності на об`єкти нерухомого майна.

196. Таке правове регулювання правовідносин щодо права власності на майно застосовується до прав, які виникли, або могли виникнути до січня 2004 року.

197. Право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст. 331 ЦК України).

198. Частиною 2 ст. 331 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

199. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна) (ч. 3 ст. 331 ЦК України).

200. Стаття 181 ЦК України визначає поняття «нерухома річ» та рухома річ». Зокрема, до рухомих речей відносяться речі, які можна вільно переміщувати у просторі; до нерухомих належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

201. Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення, на відміну від рухомих речей, підлягають державній реєстрації (ч.1 ст.182 ЦК).

202. Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що сама державна реєстрація не є способом набуття права власності, а є хоча і необхідною, але похідною умовою від певного юридичного факту, на підставі якого у особи право власності виникає чи переходить. У випадку, коли таким юридичним фактом є правочин, наприклад договір купівлі-продажу чи дарування, це зрозуміло. Проте у випадку коли нерухомість фактично існує та право власності не оформлено роками, а законодавство весь час змінювалося, то вже і не так очевидно. А тому вирішуючи спори, що випливають з правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України (2004 року) та тривають до цього часу, суди, вирішуючи питання набуття права власності на майно, відповідно до положення статті 5 цього Кодексу повинні виходити з положень законодавства, яке діяло на час виникнення правовідносин, повинні встановити час та підстави виникнення права власності, з`ясувати чи відноситься майно до нерухомих речей та чи підлягає воно реєстрації відповідно до законодавства, яке діяло на той час та на момент виникнення спору.

203. При цьому, встановлюючи правовий статус майна, суди насамперед повинні визначити відповідно до стст.181, 188 ЦК вид цього майна (нерухоме майно, рухоме майно, зокрема гараж, будівельні матеріали, складна річ тощо).

204. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 24.05.2017 року у справі № 6-888цс16.

205. Єдиний порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна у місті Львові був встановлений Положенням про порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затверджене рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради від 02.07.1999 року № 351 (надалі по тексту Положення).

206. Як вбачається з п. 3 Положення, Положення діє на території міста Львова і є обов`язковим до виконання всіма органами влади, фізичними особами, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності.

207. Оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна (надалі - об`єкти) проводиться шляхом прийняття відповідного розпорядження голови районної адміністрації та видачею свідоцтва про право власності на об`єкт нерухомого майна (п. 4 Положення).

208. Відповідно до пп. а) п. 7 Положення для оформлення права власності на об`єкт нерухомого майна власники нерухомого майна до заяви додають на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані об`єкти, розташовані на окремих земельних ділянках:

- оригінали правовстановлюючих документів на об`єкт до перебудови чи реконструкції;

- акт про право власності на земельну ділянку (про право постійного користування земельною ділянкою) або рішення органів влади про відведення земельної ділянки під об`єкт нерухомого майна ;

- акт державної комісії про прийняття в експлуатацію об`єкта та рішення про затвердження цього акту.

209. Згідно з п. 9 Положення у всіх випадках оформлення права власності на об`єкт нерухомого майна заявником подається копія технічного паспорта на об`єкт нерухомого майна.

210. Отже, з`ясувавши, що спірна державна реєстрація права приватної власності за ТзОВ «Спільне Українсько-Австрійське підприємство «Галінвест» на об`єкт нерухомого майна - промислово-продовольчий торговий центр на вул. Стара, 3 у м. Львові, загальною площею 5211,00 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060, номер запису про право власності: 47238525, здійснена на підставі акта державної комісії про прийняття в експлуатацію об`єкта та рішення про затвердження цього акту, технічного паспорту на об`єкт нерухомого майна, тобто здійснена відповідно до вимог законодавства України. Таким чином, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно правомірно зареєстровано право приватної власності відповідача 1 на спірний об`єкт нерухомого майна.

211. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР (далі Конвенція), зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

212. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

213. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом (ч. 2 ст. 182 ЦК України).

214. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

215. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають право власності та право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на майбутній об`єкт нерухомості.

216. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09.11.2021 року у справі № 466/8649/16-ц зазначила, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності підлягає державній реєстрації. Задоволення позовної вимоги про скасування державної реєстрації права власності суперечить зазначеній імперативній вимозі закону, оскільки виконання судового рішення призведе до прогалини в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в частині належності права власності на спірне майно. Отже, замість скасування неналежного запису про державну реєстрацію до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно має бути внесений належний запис про державну реєстрацію права власності позивача.

217. Також, Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту (постанови ВП ВС від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18, від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19).

218. Таким чином, заявлена позовна вимога про скасування державної реєстрації права приватної власності відповідача 1 на об`єкт нерухомого майна - промислово-продовольчий торговий центр на вул. Стара, 3 у м. Львові (РНОНМ 060) з одночасним припиненням права приватної власності на даний об`єкт, не призведе до відновлення порушеного права чи захисту інтересів Львівської міської ради, оскільки об`єкт нерухомого майна - промислово-продовольчий торговий центр не перейде у комунальну власність територіальної громади м. Львова. Заявлений позов фактично не стосується захисту права цивільного, тобто задоволення такої вимоги не є ефективним способом захисту прав позивача, оскільки у позивача не виникне право користування чи розпорядження конкретним матеріальним благом спірним промислово-продовольчим торговим центром. Відтак, суд розглянувши заявлену позовну вимогу дійшов висновку про її необґрунтованість.

219. Також, суд зазначає, що ВП ВС у пункті 58. Постанови від 04.09.2018 у справі № 823/2042/16 зробила такий висновок: Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано. Таким чином, позовні вимоги, які заявлені до відповідача 2 заявлено до неналежного відповідача, а тому у задоволенні таких слід відмовити.

220. Щодо заяви відповідача 1 про застосування позовної давності, суд зазначає таке.

221. Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц)

222. При цьому, п. 2.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» роз`яснено, що за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

223. Таким чином, оскільки судом не встановлено підстав для задоволення позовних вимог, відсутні підстави для вирішення питання спливу строку позовної давності та наслідків її застосування.

Судові витрати.

224. Пунктом 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, витрати на оплату судового збору залишаються за позивачем.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 13, 20, 45, 73, 74, 75, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

2. Судовий збір залишити за позивачем.

3. Скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Господарського суду Львівської області від 14.07.2022 у справі № 914/305/22.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 13.03.2023.

Суддя Трускавецький В.П.