УХВАЛА

23 березня 2023 року

м. Київ

cправа № 906/793/21

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду

Кондратової І.Д.,

розглянувши касаційну скаргу Приватного підприємства "Юрисконсульт"

на рішення Господарського суду Житомирської області

(суддя - Кудряшова Ю.В.)

від 21.09.2022

та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду

(головуючий - Гудак А.В., судді - Олексюк Г.Є., Петухов М.Г.)

від 09.02.2023

у справі за позовом Приватного підприємства "Юрисконсульт"

до: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОК Інвестмент";

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Світінвест"

за участю у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Брокерський дім "Фінансист"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

про визнання права власності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

1. У липні 2021 року ПП "Юрисконсульт" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом до ТОВ "ВОК Інвестмент" та ТОВ "ФК "Перший фінансовий посередник" про:

- визнання за ним права власності на 6 236 960 штук простих іменних акцій, емітованих ПАТ "АК "Київводоканал", які обліковуються депозитарною установою - ТОВ "ФК "Перший фінансовий посередник", на рахунку у цінних паперах № НОМЕР_1 за власником ТОВ "КУА "ВОК Інвестмент" (ПЗНВІФ "Розвиток міста");

- зобов`язання ТОВ "ВОК Інвестмент" надати розпорядження депозитарній установі ТОВ "ФК "Перший фінансовий посередник" здійснити дії щодо перереєстрації права власності на 6 236 960 штук простих іменних акцій, емітованих ПАТ "АК "Київводоканал", що зареєстровані в системі реєстру ПАТ "Національний депозитарій України" з ТОВ "ВОК Інвестмент" на рахунок у цінних паперах ПП "Юрисконсульт" шляхом списання з рахунку в цінних паперах № НОМЕР_1 на рахунок № НОМЕР_2 (далі - прості іменні акції);

- зобов`язання депозитарної установи ТОВ "ФК "Перший фінансовий посередник" здійснити дії щодо перереєстрації права власності на 6 236 960 штук простих іменних акцій.

2. Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 08.12.2021 замінено первісного відповідача-2 - ТОВ "ФК "Перший фінансовий посередник" на належного відповідача-2 - ТОВ "РК Придніпров`є", який є новим зберігачем 6 236 960 штук іменних акцій, на які просить визнати право власності позивач.

3. Рішенням Господарського суду Житомирської області від 21.09.22 у задоволенні позову відмовлено повністю.

4. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.02.2023 у задоволенні заяв ПП "Юрисконсульт" та ТОВ "ВОК Інвестмент" про затвердження мирової угоди між ними відмовлено на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 192 ГПК України.

5. Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.02.2023 задоволено заяву ПП "Юрисконсульт" про часткову відмову від позовних вимог.

Прийнято відмову від позову в частині вимог про: визнання права власності на 6 236 960 штук простих іменних акцій; зобов`язання депозитарну установу ТОВ "РК Придніпров`є", яке змінило назву на ТОВ "Інвестиційна компанія "Світінвест", здійснити дії щодо перереєстрації права власності на 6 236 960 штук простих іменних акцій.

Рішення суду першої інстанції в цій частині визнано нечинним. Провадження у справі в цій частині закрито.

Рішення Господарського суду Житомирської області від 21.09.22 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов`язання ТОВ "ВОК Інвестмент" надати розпорядження депозитарній установі ТОВ "ІК "Світінвест" здійснити дії щодо перереєстрації права власності на 6 236 960 штук простих іменних акцій, залишено без змін.

6. Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову в частині зобов`язання ТОВ "ВОК Інвестмент" надати розпорядження депозитарній установі ТОВ "ІК "Світінвест" здійснити дії щодо перереєстрації права власності на 6 236 960 штук простих іменних акцій, з огляду на відсутність повідомлень, адресованих ТОВ "ВОК Інвестмент" про укладення ТОВ "Брокерський дім "Фінансист" та ПП "Юрисконсульт" договору відступлення права вимоги № 120312-1 від 12.03.2012 з додаванням доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язання.

7. 07.03.2023 позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

8. Верховний Суд перевірив форму і зміст касаційної скарги та дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.

9. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

10. У касаційній скарзі скаржник визначає підставою касаційного оскарження наявність випадків, передбачених пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України.

11. Верховний Суд звертає увагу, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні (абзац другий пункту 5 частини другої статті 290 цього Кодексу).

12. У цьому випадку необхідно чітко вказати:

- норму права (з посиланням на пункт, частину, абзац, статтю тощо), яку суд апеляційної інстанції застосував в оскаржуваному судовому рішенні;

- навести висновок щодо застосування цієї норми права в оскаржуваному судовому рішенні;

- навести висновок щодо її застосування у постанові Верховного Суду, зазначити дату її прийняття та номер справи;

- обґрунтувати подібність правовідносин у справі, що розглядається, та у справі, в якій Верховний Суд виклав свій висновок.

13. При цьому, обґрунтовуючи подібність правовідносин, як обов`язкової умови для виникнення підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктами 1-3 частини 2 статті 287 ГПК України, необхідно враховувати, що подібність правовідносин визначається за відповідними критеріями.

14. Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що подібність правовідносин потрібно оцінювати за змістовим, суб`єктним та об`єктним критеріями. З-поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків учасників) є основним, а два інші - додатковими. У кожному випадку порівняння правовідносин і їхнього оцінювання на предмет подібності слід насамперед визначити, які правовідносини є спірними. А тоді порівнювати права й обов`язки сторін саме цих відносин згідно з відповідним правовим регулюванням (змістовий критерій) і у разі необхідності, зумовленої цим регулюванням, - суб`єктний склад спірних правовідносин (види суб`єктів, які є сторонами спору) й об`єкти спорів (пункти 25, 26, 31 постанови від 12.10.2021 у справі №233/2021/19).

15. В обґрунтування зазначеної підстави касаційного оскарження скаржник зазначає, що:

- суди неправильно застосували норми статей 516, 517 ГК України, оскільки дійшли помилкового висновку щодо відсутності повідомлення про відступлення права вимоги, та не врахували висновки, викладені у постановах Верховного Суду України від 23.09.2015 у справі № 6-979цс15, Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 667/11010/14-ц, від 28.10.2020 у справі № 910/10963/19 щодо відступлення права вимоги;

- посилається на норми статей 203, 204, 215 ЦК України, статті 3, 12 Закону України "Про електронну комерцію", частини першу-четверту статті 192, частину другу статті 274 ГПК України, висловлює незгоду з висновком суду апеляційної інстанції щодо відмови у затвердження мирової угоди та зазначає, що судом не застосовано висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 09.09.2020 у справі № 732/670/19 щодо вимог до укладення електронного правочину.

16. Натомість заявник не наводить висновки щодо застосування зазначених норм права у вказаних постановах Верховного Суду, а також не наводить обґрунтування подібності правовідносин у справі, що розглядається, та у справах, в яких Верховний Суд виклав свій висновок.

17. Також у касаційній скарзі скаржник цитує норми частини третьої статті 310 ГПК України, у прохальній частині скарги просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, проте не обґрунтовує підстави для скасування судових рішень та направлення справи на новий розгляд, передбачених зазначеною статтею, та не визначає підставу касаційного оскарження щодо порушення норм процесуального права в контексті частини другої статті 287 цього Кодексу.

18. Наведені недоліки щодо змісту касаційної скарги є підставою для залишення її без руху, із наданням скаржникові строку на приведення касаційної скарги у відповідність до вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України шляхом викладення касаційної скарги у новій редакції з урахуванням наведених вище вимог процесуального законодавства.

19. Відповідно до пункту 6 частини другої статті 290 ГПК України в касаційній скарзі повинні бути зазначені вимоги особи, яка подає скаргу.

20. При цьому, Верховний Суд зазначає, що вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, повинні узгоджуватися з визначеними скаржником підставами касаційного оскарження судових рішень.

21. Зі змісту касаційної скарги вбачається, що скаржник оскаржує рішення судів першої та апеляційної інстанції в частині відмови у задоволенні позову щодо зобов`язання ТОВ "ВОК Інвестмент" надати розпорядження депозитарній установі ТОВ "ІК "Світінвест" здійснити дії стосовно перереєстрації права власності на 6 236 960 штук простих іменних акцій, однак у прохальній частині касаційної скарги просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій повністю.

22. Отже описова частина касаційної скарги містить протиріччя з її прохальною частиною.

23. З огляду на викладене та враховуючи, що правильність оформлення касаційної скарги, її змісту та форми покладається саме на заявника касаційної скарги, суд зазначає, що скаржнику необхідно уточнити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, та вимоги касаційної скарги.

24. Також відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

25. Вирішуючи питання щодо обов`язку скаржника сплатити судовий збір у встановлених порядку і розмірі, суд виходить з того, що правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08.07.2011.

26. Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання касаційної скарги на рішення суду ставки судового збору встановлюються у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

27. Частиною другою статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір справляється у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

28. Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" з 1 січня було встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2 270, 00 грн.

29. З огляду на оскарження рішень судів попередніх інстанцій в частині відмови у задоволенні позову, заявник за подання касаційної скарги повинний був сплатити судовий збір у розмірі 4 540,00 грн (2 270,00 грн * 200%).

30. До касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, тому скаржнику необхідно сплатити зазначену суму судового збору та надати суду оригінал відповідного платіжного доручення.

31. Таким чином, касаційна скарга підлягає залишенню без руху також на підставі частини другої статті 292 ГПК України для надання строку на усунення встановлених недоліків в частині сплати судового збору.

32. Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

33. Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись нормами статей 174, 234, 288, пунктів 5, 6 частини другої, пункту 2 частини четвертої статті 290, частини другої статті 292 ГПК України, Верховний Суд,

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Приватного підприємства "Юрисконсульт" на рішення Господарського суду Житомирської області від 21.09.2022 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.02.2023 у справі № 906/793/21 залишити без руху.

2. Встановити скаржнику строк десять днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків касаційної скарги таким способом:

- привести касаційну скаргу у відповідність до вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України шляхом викладення касаційної скарги у новій редакції, з урахуванням недоліків, визначених у пунктах 16, 17 цієї ухвали та уточнити вимоги касаційної скарги;

- уточнену редакцію касаційної скарги, подану на виконання приписів цієї ухвали, необхідно також надіслати іншим учасникам справи, надавши суду докази такого надіслання;

- надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 4 540,00 грн.

3. Роз`яснити скаржнику, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Кондратова