ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2023 р. Справа№ 910/16288/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Шапрана В.В.

секретар

судового засідання Рибчич А.В.

за участю

представників: позивача - Савенко О.О.

відповідача - Бауліна В.О.

розглянувши апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТ Нафта Плюс" та Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк"

на рішення Господарського суду м. Києва від 11.08.2022 р. (повне рішення складено 16.08.2022 р.)

у справі № 910/16288/21 (суддя - Ващенко Т.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТ Нафта Плюс"

до Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк"

про зобов`язання виконувати умови договору

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ОПТ Нафта Плюс" звернулось з позовом до Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" про зобов`язання відповідача виконувати умови договору банківського рахунку на комплексне банківське обслуговування № WWW4XT_ГО від 15.08.2013 р. з позивачем, здійснюючи операції з розрахунково-касового обслуговування за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства.

Вимоги позивача обгрунтовані тим, що відповідачем без достатніх правових підстав було розірвано в односторонньому порядку укладений договір банківського рахунку на комплексне банківське обслуговування.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 11.08.2022 р. (повне рішення складено 16.08.2022 р.) у справі № 910/16288/21 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТ Нафта Плюс" відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "ОПТ Нафта Плюс" подало апеляційну скаргу (безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду), у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Так, в апеляційній скарзі позивач посилається на те, що його вимога про спонукання до виконання договору банківського обслуговування є належним та ефективним способом захисту його прав.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 23.08.2022 р. апеляційну скаргу у справі № 910/16288/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Шапран В.В., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.08.2022 р. витребувано з Господарського суду м. Києва матеріали справи № 910/16288/21 та відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТ Нафта Плюс" на рішення Господарського суду м. Києва від 11.08.2022 р. до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 910/16288/21.

До суду 05.09.2022 р. надійшли матеріали справи № 910/16288/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2022 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТ Нафта Плюс" на рішення Господарського суду м. Києва від 11.08.2022 р. у справі № 910/16288/21 та призначено до розгляду на 11.10.2022 р.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Акціонерне товариство "Комерційний банк "Приватбанк" також подало апеляційну скаргу (безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду), у якій просить змінити мотивувальну частину оскаржуваного рішення суду, виклавши його в редакції апеляційної скарги, резолютивну частину рішення залишити без змін.

Обґрунтовуючи свої вимоги, відповідач посилається на те, що рішення про розірвання договору з позивачем прийнято ним у порядку реалізації права на відмову від встановлення (підтримання) договірних відносин з урахуванням приписів ч. 1 ст. 15 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" та вимог Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 19.05.2020 р. № 65.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) Північного апеляційного господарського суду від 19.09.2022 р. апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" у справі № 910/16288/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Шапран В.В., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.09.2022 р. поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" на рішення Господарського суду м. Києва від 11.08.2022 р. у справі № 910/16288/21, об`єднано апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТ Нафта Плюс" та Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" в одне апеляційне провадження для спільного розгляду та призначено на 11.10.2022 р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.09.2022 р. задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТ Нафта Плюс" про участь у судових засіданнях у справі № 910/16288/21 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

11.10.2022 р. розгляд справи № 910/16288/21 не відбувся внаслідок збройної агресії Російської Федерації в Україні (нанесення масованих ракетних ударів по всій території України), з урахуванням розпоряджень голови Північного апеляційного господарського суду від 10.10.2022 р. та від 11.10.2022 р. "Про деякі питання організації роботи Північного апеляційного господарського суду".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2022 р. розгляд апеляційних скарг у справі № 910/16288/21 призначено до розгляду на 08.11.2022 р.

08.11.2022 р. розгляд справи № 910/16288/21 не відбувся у зв`язку з відсутністю енергопостачання.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2022 р. справу № 910/16288/21 призначено до розгляду на 06.12.2022 р.

У судовому засіданні 06.12.2022 р. було оголошено перерву до 24.01.2023 р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2023 р. задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТ Нафта Плюс" про участь у судовому засіданні 24.01.2023 р. у справі № 910/16288/21 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

У судовому засіданні 24.01.2023 р. представники сторін надали усні пояснення по суті апеляційних скарг, після чого оголошено перерву до 21.02.2023 р.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/579/23 від 20.02.2023 р. у зв`язку з перебуванням судді Андрієнка В.В. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/16288/21.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу та протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді (судді доповідачу) (складу суду) між суддями Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2023 р. апеляційні скарги у справі № 910/16288/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Шапран В.В., ОСОБА_1

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2023 р. справу № 910/16288/21 за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТ Нафта Плюс", Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" на рішення Господарського суду м. Києва від 11.08.2022 р. прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

У судовому засіданні 21.02.2023 р. оголошено перерву до 14.03.2023 р.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/919/23 від 13.03.2023 р. у зв`язку з звільненням судді ОСОБА_1 з посади судді Північного апеляційного господарського суду у відставку призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/16288/21.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2023 р. апеляційну скаргу у справі № 910/16288/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Шапран В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.03.2023 р. справу № 910/16288/21 за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТ Нафта Плюс", Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" на рішення Господарського суду м. Києва від 11.08.2022 р. прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

У судовому засіданні 14.03.2023 р. представники сторін надали додаткові усні пояснення по суті апеляційних скарг.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

15.08.2013 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Оптімус Плюс", яке в подальшому було переіменовано в Товариство з обмеженою відповідальністю "ОПТ Нафта Плюс", (далі - клієнт) та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" (далі - банк) було укладено договір банківського рахунку на комплексне банківське обслуговування № WWW4XT_ГО (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору банк відкриває клієнту рахунки: поточний рахунок у національній та іноземній валюті.

Розділом III договору передбачено, що за допомогою віддаленого управління рахунком, банк здійснює розрахунково-касове обслуговування клієнта по всім відкритим у нього рахункам за цим договором на основі розрахункових документів у електронному вигляді відповідно до чинного законодавства України, нормативних актів Національного банку України, цього договору та згідно з умовам регламенту/правил на комплексне банківське обслуговування. Сторони визнають юридичну силу платежів та виписок, здійснених через систему дистанційного обслуговування.

Договір укладений на невизначений строк, набуває чинності з дня його підписання обома сторонами та скріплення печатками, діє до повного виконання сторонами зобов`язань. Договір припиняє свою дію відповідно до умов регламенту/правил на комплексне банківське обслуговування та чинного законодавства України" (п. 4.1 договору).

06.12.2019 р. відбулась зміна складу учасників, розміру статутного капіталу та кінцевого бенефіціарного власника Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптімус Плюс".

19.02.2020 р. відбулась зміна найменування Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптімус Плюс" на Товариство з обмеженою відповідальністю "ОПТ Нафта Плюс".

04.09.2020 р. Акціонерне товариство "Комерційний банк "Приватбанк" надіслало на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТ Нафта Плюс" лист № 1/3-200904/4245 з вимогою надати документи для здійснення актуалізації даних щодо структури власності та кінцевих бенефіціарних власників товариства.

07.11.2020 р. Акціонерне товариство "Комерційний банк "Приватбанк" надіслало на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТ Нафта Плюс" лист № 1/3-1198 з вимогою надати документи для здійснення актуалізації даних щодо структури власності та кінцевих бенефіціарних власників товариства.

16.01.2021 р. Акціонерне товариство "Комерційний банк "Приватбанк" надіслало на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТ Нафта Плюс" лист № 1/3-210116/3213 з повідомлення про відмову від підтримання ділових відносин у зв`язку з неотриманням необхідних документів для здійснення актуалізації даних щодо структури власності та кінцевих бенефіціарних власників позивача.

03.03.2021 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "ОПТ Нафта Плюс" направило на адресу Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" лист, в якому було зазначено, що інформація про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Опт Нафта Плюс" не надало до банку необхідних документів для здійснення актуалізації даних щодо структури власності та кінцевих бенефіціарних власників товариства по запитам: № 1/3-200904/4245 від 04.09.2020 р., від 07.11.2020 р. № 1/3-1198 не відповідає дійсності, оскільки банк не вказав, які конкретно документи та/або інформацію не було надано для актуалізації даних щодо структури власності та кінцевих бенефіціарних власників; банк отримав всю необхідну інформацію та документи для актуалізації даних щодо структури власності та кінцевих бенефіціарних власників, в тому числі у формах, встановлених банком.

Так, на запит Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" № 1/3-200904/4245 від 04.09.2020 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "ОПТ Нафта Плюс" надало відповідь № 51 від 25.09.2020 р. банку та наступні документи:

- копію опису щодо зміни учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптімус Плюс";

- копію опису щодо зміни найменування;

- копію опису щодо внесення змін до відомостей, що не пов`язані із змінами в установчих документах (про перехід діяльності на підставі модельного Статуту).

- копії сертифікатів, що містять інформацію щодо учасника Товариства з обмеженою відповідаальністю "Опт Нафта Плюс" - компанії BROOKBAR INVESTMENTS LIMITED з апостилем з перекладом українською мовою;

- фінансову звітність (засвідчені належним чином копії балансу, звіту про фінансові результати з відміткою державного органу про прийняття звітності).

Також позивач вказує, що під час електронного листування з представниками Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" ним було направлено на відповідні запити заповнені бланки зразків підписів, анкету-заяву юридичної особи-резидента про приєднання до умов і правил надання банківських послуг, схематичну структуру власності позивача та місце народження його кінцевого бенефіціарного власника.

17.12.2020 р. директор Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТ Нафта Плюс" у відділенні Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» підписав та засвідчив підпис печаткою товариства на бланку зразку підписів, анкеті-заяві клієнта юридичної особи-резидента про приєднання до умов і правил надання банківських послуг; схематичному зображенні структури власності юридичної особи ТОВ "ОПТ Нафта Плюс" та надав усі заповненні форми АТ КБ "Приватбанк".

Позивач зазначає, що на виконання запиту відповідача № 1/3-1198 від 07.11.2020 р., додатково до відповіді, наданої у встановлений строк, директором позивача особисто було надано 17.12.2020 р. фінансову звітність товариства станом на 30.09.2020 р. та копію паспорту директора.

01.03.2021 р. електронним листом Акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» додатково до документів, раніше поданих дистанційно у застосунку (програмі) в "Приват 24 для бізнесу", просило також надати розшифровку по КВЕД стр. 2000 звіту про основні показники діяльності підприємства (форма №1) за останній звітний рік або звіт про основні показники діяльності підприємства.

У зв`язку з перешкодами в користуванні застосунку (програми) "Приват 24 для бізнесу" позивачем було надано в паперовій формі звіт про основні показники діяльності підприємства: структурне обстеження підприємства за 2020 рік (№1-підприємництво-річна) та квитанцію про його подання/отримання.

04.03.2021 р. листом № 1/3-210304/9471 відповідач підтвердив отримання документів, які він запросив для ідентифікації, але додатково запросив копії трастових декларацій/декларацій довірчої власності/довіреностей.

На вказаний запит позивачем було надано трастову декларацію від 12.03.2021 р. та акт заснування трасту (довірчої власності) від 28.04.2017 р. щодо акцій BROOKBAR INVESTMENTS LIMITED (з апостилем та перекладом українською мовою), які підтверджують дані щодо бенефіціарного власника (контролера) товариства.

Листом від 28.04.2021 р. № 1/3-210428/218 відповідач підтвердив отримання документів, необхідних для ідентифікації, при цьому зазначив, що після здійснення належної перевірки та вивчення наданих банку документів і відомостей був зроблений висновок, що наданих документів недостатньо для завершення процедури ідентифікації та отримання позитивного висновку щодо прозорості структури власності. З метою завершення процедури ідентифікації в повному обсязі, отримання висновку щодо прозорості структури власності та оперативного вирішення питання щодо поновлення обслуговування необхідно надати банку листа з описом бізнес-історії кінцевого бенефіціарного власника із зазначенням інформації щодо досвіду роботи та посиланнями на відкриті джерела.

У відповідь, 12.05.2021 р. позивач направив на адресу відповідача лист, в якому зазначив про безпідставність вимоги про надання для ідентифікації клієнта банку та/або фінансової установи подавати біографію кінцевого бенефіціарного власника, описувати його бізнес-історію та досвід роботи з посиланням на відкриті джерела.

26.08.2021 р. відповідач направив на адресу позивача лист, в якому повідомив про відмову від підтримання ділових відносин/відмову в обслуговуванні шляхом розірвання ділових відносин/розірвання договору і закриття рахунку № 20.1.0.0.0/7-20210826/3415, у зв`язку зі встановленням неприйнятно високого рівня ризику/ненадання необхідних для здійснення належної перевірки документів чи відомостей/неможливістю здійснення ідентифікації та/або верифікації, а також встановлення даних, що дають змогу встановити кінцевих бенефіціарних власників/подання недостовірної інформації/подання інформації з метою введення в оману Банк.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що дії відповідача щодо закриття рахунку позивача, на думку останнього, є неправомірними, оскільки відповідач зобов`язаний виконувати умови договору банківського рахунку на комплексне банківське обслуговування № WWW4XT_ГО від 15.08.2013 р., здійснюючи операції з розрахунково-касового обслуговування за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства.

За змістом ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Згідно зі ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Особливості припинення зобов`язань за правочинами щодо фінансових інструментів, вчиненими на організованому ринку капіталу та поза ним, встановлюються законодавством. Законом можуть бути встановлені випадки, коли припинення зобов`язань на певних підставах не допускається.

Як передбачено ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

У відповідності до ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Положення цієї глави застосовуються до кореспондентських рахунків та інших рахунків банків, якщо інше не встановлено законом.

За ст. 1067 ЦК України договір банківського рахунку укладається в письмовій формі для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунку в банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов`язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам. Банк не має права відмовити у відкритті рахунка, вчинення відповідних операцій за яким передбачено законом, установчими документами банку та наданою йому ліцензією, крім випадків, коли банк не має можливості прийняти на банківське обслуговування або якщо така відмова допускається законом або банківськими правилами. У разі необґрунтованого ухилення банку від укладення договору банківського рахунка клієнт має право на захист відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1075 ЦК України договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Банк не має права за заявою клієнта розривати договір банківського рахунка чи вчиняти інші дії, що мають наслідком припинення договору, у разі якщо грошові кошти, що знаходяться на відповідному рахунку, заморожені відповідно до Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення". Клієнт не має права без згоди обтяжувача за домовленістю з банком чи односторонньо, у тому числі шляхом односторонньої відмови від виконання зобов`язання, розривати договір банківського рахунка чи вчиняти інші дії, що мають наслідком припинення договору, у разі якщо майнові права на грошові кошти, що знаходяться на відповідному рахунку, є предметом обтяження, якщо інше не передбачено умовами обтяження. Правочини, вчинені з порушенням цієї вимоги, є нікчемними. Згода обтяжувача може бути виражена у загальній формі та/або містити умови, за яких така згода вважається наданою. Така згода може бути включена до умов договору, яким встановлюється обтяження майнових прав на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 1075 ЦК України банк має право вимагати розірвання договору банківського рахунка у випадках, передбачених законодавством, що регулює відносини у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.

Банк може відмовитися від договору банківського рахунка та закрити рахунок клієнта у разі наявності підстав, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" (ч. 4 ст. 1075 ЦК України).

Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", банк є суб`єктом первинного фінансового моніторингу.

У відповідності до ч. 1 ст. 15 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний відмовитися від встановлення (підтримання) ділових відносин/відмовити клієнту у відкритті рахунка (обслуговуванні), у тому числі шляхом розірвання ділових відносин, закриття рахунка/відмовитися від проведення фінансової операції у разі:

- якщо здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта, а також встановлення даних, що дають змогу встановити кінцевих бенефіціарних власників, є неможливим або якщо у суб`єкта первинного фінансового моніторингу виникає сумнів стосовно того, що особа виступає від власного імені;

- встановлення клієнту неприйнятно високого ризику або неподання клієнтом необхідних для здійснення належної перевірки клієнта документів чи відомостей;

- подання клієнтом чи його представником суб`єкту первинного фінансового моніторингу недостовірної інформації або подання інформації з метою введення в оману суб`єкта первинного фінансового моніторингу;

- виявлення у порядку, встановленому відповідним суб`єктом державного фінансового моніторингу, що банк або інша фінансова установа, з якою встановлені кореспондентські відносини, є банком-оболонкою та/або підтримує кореспондентські відносини з банком-оболонкою;

- якщо здійснення ідентифікації особи, від імені або в інтересах якої проводиться фінансова операція, та встановлення її кінцевого бенефіціарного власника або вигодоодержувача (вигодонабувача) за фінансовою операцією є неможливим.

Пунктом 3 Розділу І Критерії ризику легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 08.07.2016 р. № 584, передбачено, що суб`єкти первинного фінансового моніторингу розробляють власні критерії ризику легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення з урахуванням цих Критеріїв, вимог та рекомендацій, визначених суб`єктом державного фінансового моніторингу, що здійснює державне регулювання та нагляд за діяльністю відповідного суб`єкта, та особливостей діяльності суб`єкта.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний здійснювати кожен із заходів належної перевірки. Обсяг дій при здійсненні кожного із заходів належної перевірки визначається суб`єктом первинного фінансового моніторингу з урахуванням ризик-профілю клієнта, зокрема рівня ризику, мети ділових відносин, суми здійснюваних операцій, регулярності або тривалості ділових відносин.

За п. 34 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" належна перевірка - заходи, що включають:

- ідентифікацію та верифікацію клієнта (його представника);

- встановлення кінцевого бенефіціарного власника клієнта або його відсутності, у тому числі отримання структури власності з метою її розуміння, та даних, що дають змогу встановити кінцевого бенефіціарного власника, та вжиття заходів з верифікації його особи (за наявності);

- встановлення (розуміння) мети та характеру майбутніх ділових відносин або проведення фінансової операції;

- проведення на постійній основі моніторингу ділових відносин та фінансових операцій клієнта, що здійснюються у процесі таких відносин, щодо відповідності таких фінансових операцій наявній у суб`єкта первинного фінансового моніторингу інформації про клієнта, його діяльність та ризик (у тому числі, в разі необхідності, про джерело коштів, пов`язаних з фінансовими операціями);

- забезпечення актуальності отриманих та існуючих документів, даних та інформації про клієнта.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" суб`єкт первинного фінансового моніторингу має право витребувати, а клієнт, представник клієнта зобов`язані подати інформацію (офіційні документи), необхідну (необхідні) для здійснення належної перевірки, а також для виконання таким суб`єктом первинного фінансового моніторингу інших вимог законодавства у сфері запобігання та протидії.

З матеріалів справи вбачається, що на численні запити відповідача позивачем було надано відповідні документи та матеріали, необхідні для проведення фінансового моніторингу.

Крім цього, відповідачем не зазначено, яка саме інформація, надана позивачем, не надає йому можливість, на виконання Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", здійснити:

- ідентифікацію та верифікацію позивача (його представника);

- встановлення кінцевого бенефіціарного власника товариства або його відсутності, у тому числі отримання структури власності з метою її розуміння, та даних, що дають змогу встановити кінцевого бенефіціарного власника, та вжиття заходів з верифікації його особи (за наявності);

- встановлення (розуміння) мети та характеру майбутніх ділових відносин або проведення фінансової операції;

- проведення на постійній основі моніторингу ділових відносин та фінансових операцій позивача, що здійснюються у процесі таких відносин, щодо відповідності таких фінансових операцій наявній у суб`єкта первинного фінансового моніторингу інформації про клієнта, його діяльність та ризик (у тому числі, в разі необхідності, про джерело коштів, пов`язаних з фінансовими операціями);

- забезпечення актуальності отриманих та існуючих документів, даних та інформації про позивача.

Відповідно до п. 15 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" дані, що дають змогу встановити кінцевого бенефіціарного власника, - прізвище, ім`я та (за наявності) по батькові, країна громадянства та постійного місця проживання, дата народження, характер та міра (рівень, ступінь, частка) бенефіціарного володіння (вигоди, інтересу, впливу).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 7 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний у своїй діяльності застосовувати ризик-орієнтований підхід, враховуючи відповідні критерії ризику, зокрема, пов`язані з його клієнтами, географічним розташуванням держави реєстрації клієнта або установи, через яку він здійснює передачу (отримання) активів, видом товарів та послуг, що клієнт отримує від суб`єкта первинного фінансового моніторингу, способом надання (отримання) послуг. Ризик-орієнтований підхід має бути пропорційний характеру та масштабу діяльності суб`єкта первинного фінансового моніторингу. Застосування ризик-орієнтованого підходу здійснюється в порядку, визначеному внутрішніми документами з питань фінансового моніторингу суб`єкта первинного фінансового моніторингу, з урахуванням рекомендацій відповідних суб`єктів державного фінансового моніторингу, які згідно із цим Законом виконують функції державного регулювання і нагляду за такими суб`єктами первинного фінансового моніторингу. Суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний здійснювати оцінку/переоцінку ризиків, у тому числі притаманних його діяльності, документувати їх результати, а також підтримувати в актуальному стані інформацію щодо оцінки ризиків, притаманних його діяльності (ризик-профіль суб`єкта первинного фінансового моніторингу), та ризику своїх клієнтів таким чином, щоб бути здатним продемонструвати своє розуміння ризиків, що становлять для нього такі клієнти (ризик-профіль клієнтів).

Відповідно до ч. 4 ст. 7 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" при визначенні критеріїв ризиків суб`єкт первинного фінансового моніторингу повинен враховувати типологічні дослідження у сфері запобігання та протидії, підготовлені спеціально уповноваженим органом та оприлюднені ним на своєму веб-сайті, результати національної оцінки ризиків, а також рекомендації суб`єктів державного фінансового моніторингу.

Як передбачено ч. 5 ст. 7 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний встановити високий ризик ділових відносин (фінансової операції без встановлення ділових відносин), зокрема стосовно таких клієнтів:

- клієнтів, місцем проживання (перебування, реєстрації) яких є держава (юрисдикція), що не виконує чи неналежним чином виконує рекомендації міжнародних, міжурядових організацій, задіяних у сфері боротьби з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення. Перелік держав (юрисдикцій), що не виконують чи неналежним чином виконують рекомендації міжнародних, міжурядових організацій, задіяних у сфері боротьби з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, формується в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України на основі висновків міжнародних, міжурядових організацій, задіяних у сфері боротьби з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті спеціально уповноваженого органу;

- клієнтів, включених до переліку осіб, клієнтів, які є представниками осіб, включених до переліку осіб, клієнтів, якими прямо або опосередковано володіють або кінцевими бенефіціарними власниками яких є особи, включені до переліку осіб;

- іноземних фінансових установ (крім фінансових установ, зареєстрованих у державах - членах Європейського Союзу, державах - членах Групи з розробки фінансових заходів боротьби з відмиванням грошей (FATF), крім держав, що здійснюють збройну агресію проти України у значенні, наведеному у статті 1 Закону України "Про оборону України"), з якими встановлюються кореспондентські відносини;

- іноземних публічних діячів, членів їх сімей та осіб, пов`язаних з такими політично значущими особами, а також клієнтів, кінцевими бенефеціарними власниками яких є зазначені особи;

- клієнтів, стосовно яких (кінцевих бенефіціарних власників яких) застосовані спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) відповідно до статті 5 Закону України "Про санкції";

- клієнтів, місцем проживання (перебування, реєстрації) яких є держава, віднесена Кабінетом Міністрів України до переліку офшорних зон.

За ч. 6 ст. 7 вказаного Закону суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний встановити неприйнятно високий ризик ділових відносин (фінансової операції без встановлення ділових відносин) стосовно клієнтів у разі: неможливості виконувати визначені цим Законом обов`язки або мінімізувати виявлені ризики, пов`язані з таким клієнтом або фінансовою операцією; наявності обґрунтованих підозр за результатами вивчення підозрілої діяльності клієнта, що така діяльність може бути фіктивною.

Однак, право банку відмовитися від договірних відносин шляхом розірвання договору банківського рахунка з підстав встановлення клієнту неприйнятно високого ризику за результатами оцінки чи переоцінки ризику не є абсолютним, а умовним, таким, що залежить від настання певних визначених законом обставин, тобто лише за умови встановлення клієнту неприйнятно високого ризику внаслідок проведення внутрішньої перевірки.

Право банку як суб`єкта первинного фінансового моніторингу відмовитися від договірних відносин шляхом розірвання договору не є необмеженим, судам необхідно в кожному випадку, виходячи з встановлених обставин справи, досліджувати підстави та обґрунтованість встановлення клієнту такої категорії ризику.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.01.2022 р. у справі № 910/18504/20.

В матеріалах даної справи відсутні певні докази наявності ознак, передбачених законом, для встановлення Акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк» високого ризику ділових відносин щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТ Нафта Плюс».

Вбачається, що підставою для розірвання договору і закриття рахунків позивача стало ненадання ним опису бізнес-історії кінцевого бенефіціарного власника із зазначенням інформації щодо досвіду роботи та посиланнями на відкриті джерела, однак нормами чинного законодавства України не встановлено обов`язку юридичних осіб надавати такі відомості на запит банківських установ.

Стосовно посилання відповідача на те, що місцевим судом не було враховано висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 21.11.2022 р. у справі № 757/35987/20-ц, колегія суддів зазначає таке.

У контексті ст. 287 ГПК України для встановлення подібності правовідносин враховується склад таких правовідносин, а саме: суб`єкт, об`єкт та зміст (взаємні права та обов`язки). Разом з тим наявності простої тотожності цих трьох критеріїв замало і врахування лише їх не завжди є правильним. Тому, судова практика визнає судовими рішеннями у подібних правовідносинах такі рішення, де подібними є: 1) предмети спору, 2) підстави позову, 3) зміст позовних вимог, 4) встановлені судом фактичні обставини, а також має місце 5) однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в ухвалі від 27.03.2020 р. у справі № 910/4450/19 зазначила, що подібність правовідносин в іншій аналогічній справі визначається за такими критеріями: суб`єктний склад сторін спору, зміст правовідносин (права та обов`язки сторін спору) та об`єкт (предмет).

При цьому, під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 р. у справі № 910/719/19, від 19.06.2018 р. у справі №922/2383/16).

Вбачається, що у справі № 757/35987/20-ц позивач звернувся з позовом про стягнення із Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» реальних збитків у розмірі 77682,00 грн, упущеної вигоди у розмірі 28193,66 євро та моральної шкоди у розмірі 24 200,00 євро.

Отже висновок Верховного Суду у наведеній відповідачем справі зроблений у правовідносинах, які не є подібними з тими, що виникли між сторонами у даній справі ні за суб`єктним складом учасників, ні за предметом спору, ні за обставинами справи, ні за сферою правового регулювання.

Разом з цим, оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам необхідно виходити з його ефективності. Це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним, тому суд повинен відмовляти у задоволенні позовної вимоги, яка не відповідає ефективному способу захисту права чи інтересу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 338/180/17 від 05.06.2018 р.

Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту є неефективним для захисту порушеного права позивача у цих правовідносинах, позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 р. у справі № 916/1415/19).

Крім цього, заявлення позивачем вимоги про зобов`язання виконати умови договору банківського рахунку визнано неефективним способом захисту Верховним Судом у постанові 25.04.2019 р. у справі № 910/1555/18.

Таким чином, вимоги позивача про зобов`язання відповідача виконувати умови договору банківського рахунку на комплексне банківське обслуговування № WWW4XT_ГО від 15.08.2013 р. не є ефективним способом захисту порушених прав позивача та його охоронюваних законом інтересів, оскільки відповідачем було розірвано зазначений договір в односторонньому порядку.

Статтею 653 ЦК України унормовано, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Відтак, виходячи з фактичних обставин справи та фактичних правовідносин, які склались між сторонами, суд встановив, що позовна вимога про зобов`язання відповідача виконувати умови договору банківського рахунку на комплексне банківське обслуговування № WWW4XT_ГО від 15.08.2013 р., який є розірваним банком в односторонньому порядку (із закриттям рахунків, які були відкриті позивачу), не може бути задоволена судом, оскільки задоволення такої вимоги не призведе до реального відновлення порушених прав позивача.

Стосовно посилання позивача на висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 30.06.2021 р. у справі № 910/2842/20 в обґрунтування обраного способу захисту, колегія суддів зазначає, що у вказаній справі судом касаційної інстанції були прийняті рішення за інших встановлених судами попередніх інстанцій обставин, тому безпідставним є посилання позивача на цю постанову як на наявність правового висновку суду касаційної інстанції в даних правовідносинах.

Також позивач посилається на висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 29.04.2020 р. у справі № 910/3245/19, однак у зазначеній справі позивач звернувся із вимогою про визнання недійсним одностороннього правочину, в той час як у даній справі позивач просить зобов`язати відповідача виконувати умови договору банківського рахунку.

Доводи апеляційних скарг наведеного не спростовують та відхиляються колегією суддів за їх необгрунтованості.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розцінюватись як вимога детально відповідати на кожний аргумент апеляційної скарги (рішення ЄСПЛ у справі Трофимчук проти України, № 4241/03, від 28.10.2010 р.).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 276 ГПК передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вказані обставини, здійснивши перевірку та оцінку всіх належних доказів, наявних у матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 11.08.2022 р. у справі № 910/16288/21 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТ Нафта Плюс" та Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" не підлягають задоволенню.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційних скарг, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за їх подання покладаються на скаржників.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТ Нафта Плюс" та Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 11.08.2022 р. у справі № 910/16288/21 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "ОПТ Нафта Плюс" та Акціонерне товариство "Комерційний банк "Приватбанк".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 20.03.2023 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Андрієнко

В.В. Шапран