ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.03.2023 Справа № 905/440/22

Господарський суд Донецької області у складі:

судді Лободи Т.О.,

розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, , в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спец-Контакт", м. Слов`янськ Донецької області, код 32019384,

про стягнення 121 421,63 грн,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спец-Контакт" про стягнення збитків в сумі 121 421,63 грн. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач не склав та не надав позивачу зареєстровану податкову накладну на суму 121 421,63 грн за поставлений за Договором поставки №ПЗ/НХ-191061/НЮ від 20.09.2019 згідно видаткової накладної №440 від 08.11.2019 товар на загальну суму 728 529,78 грн та квитанцію про реєстрацію такої податкової накладної в ЄРПН, внаслідок чого позивач втратив право включити суми податку на додану вартість до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 121 421,63 грн.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 17.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, суд дійшов висновку про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження справи без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами, сторонам встановлено строки подачі заяв по суті справи.

З метою повідомлення сторін про відкриття провадження у справі, судом, у зв`язку із зупиненням поштових відправлень з 22.02.2022 у господарському суді Донецької області (розпорядження від 21.02.2022), копії ухвал суду від 17.05.2022 було направлено на відомі електронні адреси сторін.

У встановлений судом строк відповідачем через систему "Електронний суд" надіслано до суду відзив на позовну заяву (27.05.2022 сформовано в системі "Електронний суд", 30.05.2022 відзив на позов зареєстрований у суді), в якому відповідач просить позовні вимоги задовольнити частково у розмірі 49 294,46 грн. У відзиві відповідач зазначає, що вважає позовну заяву безпідставною та не обґрунтованою з наступних підстав. 20.09.2019 за результатами проведених електронних торгів №UA-2019-07-24-000481-b між відповідачем та позивачем було укладено договір про закупівлю №ПЗ/НХ-191061/НЮ від 20.09.2019 на поставку "Спеціальний робочий одяг", на виконання умов якого відповідачем було поставлено товар "Костюм утеплений "Зима" у кількості 1618 штук, на загальну суму 1 467 946,68 грн за видатковою накладною № 440 від 08.11.2019 на поставку 803 комплектів костюма на загальну суму 728529,78 грн, видатковою накладною від 21.11.2019 на поставку 477 комплектів костюма на загальну суму 432763,02 грн та видатковою накладною від 25.11.2019 на поставку 338 комплектів костюма на загальну суму 306653,88 грн. На виконання вимог ст. 201 Податкового кодексу України відповідачем було складено та зареєстровано податкові накладні на загальну суму 1 172 179,92 грн, (в тому числі ПДВ 20% - 195 563,32 грн), а саме: №8 від 08.11.2019 на загальну суму 432763,02 грн, в тому числі ПДВ 72127,17 грн (при реєстрації виникла технічна помилка в сумі) (Квитанція №1 від 29.11.2019 року, реєстраційний номер документа: ), №85 від 21.12.2019 на загальну суму 306653,88 грн, в тому числі ПДВ 51108,98 грн (Квитанція №1 від 15.01.2020 року, реєстраційний номер документа: ) та №99 від 25.11.2019, на загальну суму 432763,02 грн, в тому числі ПДВ 72127,17 грн (Квитанція №1 від 12.12.2019 року, реєстраційний номер документа: ). Як вказує відповідач, з урахуванням технічної помилки при реєстрації податкової накладної №8 від 08.11.2019, загальна сума зареєстрованих податкових накладних за спірним договором склала 1172179,92 грн., (в тому числі ПДВ 20% - 195 563,32 грн.), що спричинило недоотримання податкового кредиту позивачем (шкідливого результату (збитку) на суму 49 294,46 грн. (244 657,78 - 195563,32 = 49294,46 грн.). Шкідливий результат (збиток) для позивача складає тільки 49 294,46грн, тому вимоги підлягають задоволенню частково. Також відповідачем у відзиві наведено розрахунок суми судових витрат відповідача та повідомлено про фіксований розмір суми витрат на професійну правову (правничу) допомогу, які відповідач поніс у зв`язку із розглядом справи №905/440/22, який складає 12 000,00 грн.

08.06.2022 до суду від позивача електронною поштою надійшли письмові пояснення (з урахуванням відзиву на позовну заяву), в яких позивач зазначає, що відзив не спростовує обставини, викладені в позовній заяві, позиція відповідача є необґрунтованою та суперечить матеріалам справи, а тому просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В поясненнях позивач зазначає, що відповідачем не надано докази, що на виконання п. 6.3 договору останній направив позивачу зареєстровану податкову накладну на суму 121 421,63 грн на поставлений товар відповідно до видаткової накладної № 440 від 12.12.2019 разом з квитанцією про її реєстрацію. Також зазначає, що з метою уникнення відповідальності за завдані позивачу збитки, відповідач зазначає, що з урахуванням технічної помилки при реєстрації податкової накладної № 8 від 08.11.2019, загальна сума зареєстрованих податкових накладних за договором нібито склала 1 172 179,92 грн., в тому числі ПДВ 20% - 195 563,32 грн. Однак, дане твердження є лише припущенням. В жодній з наданих до суду податкових накладних, зокрема, № 8 від 08.11.2019, № 85 від 21.12.2019, № 99 від 25.11.2019 не вказано, що дані накладні складені на поставлений товар саме за договором № ПЗ/НХ-191061/НЮ або за поставку 803 комплектів костюму утепленого «Зима» на суму без ПДВ 607 108,15 грн, крім того 121 421,63 грн, всього з ПДВ 728 529,78 грн. Враховуючи, що відповідачем на виконання умов договору згідно видаткової накладної №440 від 08.11.2019 поставлено позивачу товар в кількості 803 комплекти костюму утепленого «Зима» на загальну суму 728 529,78 грн, де сума ПДВ становить 121 421,63 грн, тому відповідач згідно вимог чинного законодавства зобов`язаний був на підставі даного первинного документу скласти податкову накладну саме на поставку товару в кількості 803 комплекти костюму на загальну суму 728 529,78 грн, в тому числі ПДВ 121 421,63 грн. Однак, надана відповідачем до суду податкова накладна № 8 від 08.11.2019 складена на 477 комплектів костюму утепленого «Зима» на суму без ПДВ 360 635, 85 грн, крім того ПДВ 72 127,17 грн. всього з ПДВ 432 763,02 грн, а не на 803 комплекти на суму без ПДВ 607 108,15 грн., крім того 121 421,63 грн, всього з ПДВ 728 529,78 грн як вказано у видатковій накладній № 440 від 08.11.2019. Оскільки всі відображені в податковій накладній № 8 від 08.11.2019 дані не відповідають первинному документу, а саме видатковій накладній № 440 від 08.11.2019, тому вказана податкова накладна не підтверджує виконання відповідачем свого обов`язку щодо складання та реєстрації податкової накладної на поставлений товар за видатковою накладною № 440 від 08.11.2019, а твердження відповідача про допущення ним технічної помилки є безпідставним припущенням. Таким чином, відповідачем не складено податкову накладну на поставлений за договором товар згідно видаткової накладної № 440 від 08.11.2019 на загальну суму 728529,78 грн., в тому числі ПДВ 121 421,63 грн, а податкова накладна №8 від 08.11.2019 не стосується поставки 803 комплектів товару за договором №ПЗ/НХ- 191061/НЮ згідно зазначеної видаткової накладної. Крім того, позивач зазначає, що з квитанції № від 15.01.2020 вбачається, що податкова накладна № 85 від 21.12.2019 не зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних (її реєстрація зупинена), а тому згідно п. 198.6 ст. 198 та п. 201.10 ст. 201 ПК України позивач позбавлений можливості віднесення до складу податкового кредиту суму податку на додану вартість в розмірі 51 108,98 грн. Тобто, твердження відповідача про реєстрацію податкової накладної № 85 від 21.12.2019, на загальну суму 51 108,98 грн. є безпідставним. На думку позивача, відповідач, ігноруючи той факт, що податкова накладна № 8 від 08.11.2019 (сума ПДВ 72 127,17 грн.) не стосується поставки за видатковою накладною № 440 від 08.11.2019, а податкова накладна № 85 від 21.12.2019 не зареєстрована, що позбавляє можливості покупця включити суму ПДВ - 51 108,98 грн до податкового кредиту, відповідач помилково припускає, що загальна сума зареєстрованих податкових накладних за договором № ПЗ/НХ-191061/НЮ нібито склала 1 172 179,92 грн, в тому числі ПДВ 20% - 195 563,32 грн., що спричинило недоотримання податкового кредиту позивачем (шкідливого результату (збитку) лише на суму 49 294,46 грн. Щодо вини відповідача позивач зазначає, що факт оплати позивачем за поставлений товар, жодним чином не підтверджує реєстрацію відповідачем податкової накладної на поставлений за договором згідно видаткової накладної № 85 від 21.12.2019. Доказів зворотного відповідачем до суду не надано. Стосовно розрахунку суми судових витрат відповідача позивач зазначає, що в матеріалах справи відсутнє будь-яке обґрунтування обсягу робіт (послуг), які надавалися адвокатом (адвокатами) відповідачу, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, а також відсутні докази понесення (сплати) витрат на професійну правничу допомогу відповідачу, тому визначений розмір -12 000 грн є неспіврозмірним, тобто явно завищеним.

Суд оцінив вказані письмові пояснення як відповідь на відзив, продовжив позивачу строк для подачі відповіді на відзив та прийняв її до розгляду.

09.06.2022 сформовано в системі "Електронний суд", 10.06.2022 надійшли та зареєстровані в суді додаткові пояснення відповідача, в яких відповідач просить суд позовні вимоги задовольнити частково у розмірі 49 294,46 грн. На твердження позивача про те, що в жодній з наданих до суду податкових накладних, зокрема №8 від 08.11.2019, №85 від 21.12.2019, №99 від 25.11.2019 не вказано, що дані накладні складені на поставлений товар саме за договором №ПЗ/НХ-191061/НЮ або за поставку комплектів костюму утепленого "Зима", зазначає, що вказані податкові накладні складені на поставлений товар саме за договором №ПЗ/НХ-191061/НЮ від 20.09.2019, оскільки в графах 2 "Опис (номенклатура) товарів/послуг продавця" розділу Б табличної частини спірних податкових накладних зазначено "Костюм утеплений "Зима". Також відповідач вказує на безпідставність доводів позивача щодо неотримання податкового кредиту за ПН №8 від 08.11.2019. Посилаючись на п.201.10 ст.201 ПК України, зазначає, що зареєстрована ТОВ "СпецКонтакт" податкова накладна № 8 від 08.11.2019, на загальну суму 432 763,02 грн, в тому числі ПДВ 72 127,17 грн, є для позивача достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження. Крім того, відповідач зазначає про безпідставність тверджень позивача стосовно неможливості віднесення до складу податкового кредиту суму податку на додану вартість в розмірі 51 108,98 грн за зупиненою податковою накладною № 85 від 21.12.2019 року, оскільки 20.05.2020 ТОВ "СпецКонтакт" було отримано квитанцію № 2, за якою «Податкова накладна підлягає реєстрації на підставі Рішення Комісії ДПС №1571374/32019384 від 19.05.2020 про реєстрацію податкової накладної №85 від 21.12.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних». Щодо тверджень позивача про неспівмірність розміру судових витрат відповідача зазначає, що 18.05.2022, оформлюючи (підписуючи) Замовлення №18-05/22 на надання правової (правничої) допомоги, сторонами погоджено усі істотні умови, в тому числі обсяг послуг та їх вартість, що становить близько 10% ціни позову. Крім того, сторонами узгоджено, що розмір винагороди встановлено у вигляді фіксованої суми, що не буде змінювався в подальшому в залежності від обсягу послуг, тобто, підготовка та складання усіх процесуальних документів в судах першої та апеляційної інстанції, а тому витрати на професійну правову (правничу) у розмірі 12 000,00грн є співмірним відповідно до ціни позову та обсягу наданих послуг.

22.06.2022 через систему "Електронний суд" від позивача надійшли додаткові пояснення у справі (сформовані в системі "Електронний суд" 20.06.2022), в яких позивач просить суд задовольнити в повному обсязі позовні вимоги. Наполягає, що відповідачем податкова накладна на поставлений за видатковою накладною №440 від 08.11.2019 та оплачений позивачем товар згідно договору №ПЗ/НХ-191061/НЮ на загальну суму 728 529,78грн, в тому числі сума ПДВ 121 421,63грн, не складена та не зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних ані на дату поставки товару за договором, ані на дату здійснення позивачем оплати такого товару, ані на даний час. Зазначає, що показники податкових накладних №8 від 08.11.2019, №85 від 21.12.2019, №99 від 25.11.2019, відображені в розділі А та розділі Б стовпчик 6, 10, 11, а саме обсяг отриманого товару та його ціна без урахування податку, сума податку, загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку, не відповідають даним первинного документу, зазначеним у видатковій накладній №440 від 08.11.2019. В силу вимог п. 201.7 ст. 201 ПК України та п. 44.1 ст. 44 ПК України сторонам (позивачу та відповідачу) заборонено включати до податкової звітності показники не підтверджені первинними документами, тобто до податкового кредиту суми податку, сплаченого позивачем відповідачу у зв`язку з придбанням товару за видатковою накладною № 440 від 08.11.2019, вказані вище податкові накладні, зокрема № 8 від 08.11.2019, не могли бути включені, оскільки такі накладні не ідентифікують здійснену операцію. Стверджує, що податкова накладна, в якій зазначено обсяг та сума операції, яка на дату складання такої податкової накладної не відповідає даним зазначеним в первинних документах, є такою, що складена з порушенням норм ПКУ, заважає ідентифікувати здійснену операцію, а також суми ПДВ за такою податковою накладною не можуть бути віднесені до податкового кредиту. А тому, реєстрація податкової накладної № 8 від 08.11.2019 жодним чином не свідчить про включення податкового кредиту суми податку, сплаченого позивачем відповідачу у зв`язку з придбанням товару за договором за видатковою накладною №440 від 08.11.2019. Відповідачем не складено податкову накладну на поставлений за договором товар згідно видаткової накладної № 440 від 08.11.2019 на загальну суму 728 529,78 грн., в тому числі ПДВ 121 421,63 грн, а надані відповідачем до суду податкові накладні, в тому числі №8 від 08.11.2019 не стосуються поставки за даною видатковою накладною. У зв`язку з не складенням та не реєстрацією відповідачем податкової накладної на поставлений за видатковою накладною № 440 від 08.11.2019 товар на 728 529,78 грн., до якої включено ПДВ в розмірі 121 421,63 грн, позивачу завдано збитки (недоотримання податкового кредиту) в сумі 121 421,63 грн.

27.06.2022 аналогічні пояснення позивача надійшли до суду електронною поштою.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 03.11.2022 зобов`язано позивача в строк до 20.11.2022 надати письмові пояснення стосовно того чи були враховані позивачем у власному податковому обліку в складі податкового кредиту суми ПДВ, які були задекларовані відповідачем згідно податкових накладних № 8 від 08.11.2019, № 99 від 25.11.2019, № 85 від 21.12.2019; надати письмові пояснення з документальним підтвердженням (за наявності) чи були укладені та виконані між сторонами в спірний період (20.09.2019 21.12.2019) інші договори або здійснені інші поставки не в межах спірного договору (Договору поставки №ПЗ/НХ-191061/НЮ від 20.09.2019) товару - костюм утеплений "Зима", код 6203. Зобов`язано відповідача в строк до 20.11.2022 надати до суду письмові пояснення з документальним підтвердженням (за наявності) чи були укладені та виконані між сторонами в спірний період (20.09.2019 21.12.2019) інші договори або здійснені інші поставки не в межах спірного договору (Договору поставки №ПЗ/НХ-191061/НЮ від 20.09.2019) товару - костюм утеплений "Зима", код 6203.

16.11.2022 на електронну пошту суду від відповідача на виконання вимог ухвали суду від 03.11.2022 надійшли письмові пояснення, в яких ТОВ "Спец-Контакт" повідомляє, що в період з 20.09.2019 по 21.12.2019 між сторонами виконувалося 3 договори про закупівлю, на загальну суму 4 878 156,48 грн, а саме:

- Договір №ПЗ/НХ-191061/НЮ від 20.09.2019 року на поставку товару: "Костюм утеплений "Зима" (2019 року випуску)",

- Договір № ПЗ/НХ-191392/НЮ від 02.12.2019 року на поставку товару: "Натуральні тканини (полотно неткане) " (2019 року випуску) ",

- Договір № ПЗ/НХ-191000/НЮ від 29.08.2019 року на поставку товару: "Костюм бавовняний чоловічий, Костюм бавовняний жіночий" (2019 року випуску) ".

Також в поясненнях зазначає, що інформація із графи 2 "Опис (номенклатура) товарів/послуг продавця" розділу Б табличної частини податкової накладної, чітко вказує на опис товару який було поставлено, а тому податкові накладні № 8 від 08.11.2019, № 85 від 21.12.2019, № 99 від 25.11.2019 року, складені на поставлений товар "Костюм утеплений "Зима", саме за договором № ПЗ/НХ-191061/НЮ від 20.09.2019 року. Інших договорів предметом якого є закупівля товару "Костюм утеплений "Зима", між сторонами не укладалось. Стверджує, що загальна сума зареєстрованих податкових накладних за договором № ПЗ/НХ191061/НЮ від 20.09.2019 року, склала 1 172 179,92 грн, (в тому числі ПДВ 20% - 195563,32 грн), що спричинило недоотримання податкового кредиту позивачем (шкідливого результату (збитку) на суму 49 294,46 грн, у зв`язку з чим просить суд позовні вимоги задовольнити частково у розмірі 49 294,46 грн.

28.11.2022 на електронну пошту суду надійшли письмові пояснення позивача на виконання вимог ухвали суду від 03.11.2022, в яких позивач зазначає, що податкова накладна № 8 від 08.11.2019, яка виписана постачальником на загальну суму обсягу товару - 432 763,02 грн (сума ПДВ 72127,17 грн.) не врахована та не може бути враховано Залізницею в податковому обліку в складі податкового кредиту у зв`язку з невідповідністю обсягам фактично поставленого товару, сплачених сум податку нарахованих при придбанні вказаного в первинних документах товару, а саме видаткових накладних. Стверджує, що реквізити податкової накладної "Загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку", "Загальна сума податку на додану вартість", "Усього обсяги постачання", "Кількість товару", які віднесено до складу обов`язкових згідно з п. 201.1 ПК України, мають відповідати первинному документу та не повинні містити інших даних. Показники податкової накладної № 8 від 08.11.2019, відображені в розділі А та розділі Б стовпчик 6, 10, 11, а саме обсяг отриманого товару та його ціна без урахування податку, сума податку, загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку, не відповідають даним первинного документу, зазначеного у видатковій накладній № 440 від 08.11.2019. Тобто, відображені податковій накладній № 8 від 08.11.2019 дані не підтверджені первинними документами, тому в силу вимог п. 44.1 ст. 44 та п. 201.7 ст. 201 ПК України платникам податку забороняється формування показників податкової звітності на підставі даних, не підтверджених документами. Наполягає на тому, що відповідачем не складено податкову накладну на поставлений за договором товар згідно видаткової накладної №440 від 08.11.2019 на загальну суму 728529,78 грн., в тому числі ПДВ 121 421,63 грн., а надані відповідачем до суду податкові накладні, в тому числі №8 від 08.11.2019 не стосуються поставки за даною видатковою накладною. Також на виконання вимог ухвали суду від 03.11.2022 повідомляє, що АТ "Українська залізниця" в 2019 році укладались ряд договорів з ТОВ "Спец-Контакт" на постачання товарів. Так, в період з 20.09.2019 - 21.12.2019 між сторонами також виконувався договір на поставку зимового одягу від 20.09.2019 № ПЗ/НХ191060/НЮ для потреб регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Укрзалізниця". Відповідно до умов договору АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" отримано товар на загальну суму 1 779 405,00 грн. - згідно видаткової накладної № 421 від 08.11.2019 отримано костюм утеплений "Колійник" на загальну суму 786 804,00 грн., у т.ч. ПДВ 131 134,00 грн. - згідно видаткової накладної № 492 від 04.12.2019 отримано Костюм утеплений "Колійник" на загальну суму 454 800,00 грн, у т.ч. ПДВ 75 800,00 грн. - згідно видаткової накладної № 524 від 21.12.2019 отримано Костюм утеплений "Колійник" на загальну суму 537 801,00 грн, у т.ч. ПДВ 89 633,50 грн. Крім того, позивач просить суд визнати причини пропуску строку для надання письмових пояснень поважними, поновити строк для надання пояснень, прийняти дане пояснення та врахувати його при винесенні рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи право суду на продовження встановленого судом строку, з метою повного та всебічного дослідження доказів та розгляду даної справи по суті, а також дотримання прав позивача, суд вважає необхідним продовжити позивачу строк для подачі письмових пояснень та прийняти їх до розгляду.

Отже, приймаючи до уваги те, що судом вжито всі залежні від нього заходи для належного повідомлення учасників справи про розгляд судової справи, зважаючи на надходження від сторін заяв по суті справи, суд дійшов висновку, що сторони були належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі, розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Усім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України, процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

Щодо строку розгляду справи суд зазначає наступне.

Статтею 248 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Проте, вихід за межі встановленого ст. 248 ГПК України строку був обумовлений виключними загальновідомими обставинами, пов`язаними із триваючою військовою агресією Російської федерації на територію України.

Зокрема, Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Воєнний стан в Україні неодноразово було продовжено. На даний час Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Необхідно зазначити, що Господарський суд Донецької області знаходиться на території Харківської територіальної громади, яка з першого дня військової агресії перебуває під постійними ворожими обстрілами, які становлять загрозу життю та здоров`ю всіх учасників судового процесу. Окрім того, ворогом неодноразово вчинялися дії, спрямовані на руйнування об`єктів критичної інфраструктури регіону, що, зокрема, спричиняло тривале знеструмлення електричних мереж та вихід з ладу систем зв`язку та інтернету.

Такі обставини істотно уповільнили роботу суду, як щодо організаційно-технічного забезпечення судового процесу, так і щодо безпосереднього розгляду справи.

З урахуванням викладеного, за об`єктивних обставин розгляд справи був здійснений судом без невиправданих зволікань настільки швидко, наскільки це було можливим за вказаних умов, у межах розумного строку в контексті положень Господарського процесуального кодексу України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

20.09.2019 між Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спец-Контакт" (Постачальник) укладено Договір поставки ПЗ/НХ-191061/НЮ (далі - Договір), відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується у 2019 році поставити і передати у власність Покупцю певну продукцію (далі товар) відповідно до Специфікації №1 (Додаток №1), а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити товар на умовах даного Договору.

Найменування товару: Костюм утеплений "Зима" (2019 року випуску) (п. 1.2 Договору).

Відповідно до п. 1.4 Договору кількість та асортимент товару визначається у Специфікації №1 (Додаток №1), яка є невід`ємною частиною даного Договору.

Згідно з п. 3.1 Договору постачання здійснюється за цінами, передбаченими у Специфікації №1 (Додаток №1), включає вартість товару, тари, всі податки і збори, передбачені чинним законодавством, транспортні витрати постачальника згідно п. 5.1 Договору.

Загальна сума Договору становить 1 467 946,68 грн, у тому числі ПДВ 20% 244 657,78 грн (п. 3.2 Договору).

Пунктом 4.1 Договору сторони погодили, що оплата за кожну партію товару здійснюється Покупцем у безготівковій формі не пізніше 30 (тридцяти) банківських днів після дати поставки товару, у відповідності з рахунком-фактурою на дану партію товару, обумовлену згідно з п.6.1 договору та при наявності податкової накладної, оформленої та зареєстрованої у відповідності до вимог чинного законодавства.

Оплата за поставлений товар по даному договору проводиться Покупцем при наявності податкової накладної, оформленої та зареєстрованої відповідно до вимог чинного законодавства України в Єдиному державному податкових накладних (п.4.3 договору).

За умовами п. 5.1 Договору Постачальник здійснює поставку товару - склад Покупця на умовах DDP (Київський головний матеріальний склад, Київська обл., Броварський р-н, с. Шевченкове, вул. Польова,5 (ст. Бобрик), (відповідно до вимог «ІНКОТЕРМС» у ред. 2010 р.).

Відповідно до п. 5.6 Договору датою поставки товару вважається дата підписання Покупцем видаткової накладної або акта приймання-передачі.

Згідно з п.6.3 Договору тільки після отримання звіту про доставку та квитанції про підтвердження реєстрації (прийняття) податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних Постачальник відправляє таку податкову накладну разом з квитанцією про реєстрацію Покупцю в електронному вигляді за допомогою спеціалізованого програмного забезпечення «М.Е.DocIS». Відправка Покупцю зареєстрованої податкової накладної Постачальником здійснюється не пізніше дня, наступного за днем отримання квитанції про реєстрацію податкової накладної, але не пізніше 10 календарних днів від дати виписки податкової накладної/корегування податкової накладної.

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2019 включно.

Сторонами Договору підписано Специфікацію № 1 (Додаток № 1 до Договору), в якій визначено найменування, технічні характеристики, одиницю виміру, кількість товару, ціну без ПДВ та загальну суму поставки. Так, Постачальник зобов`язаний поставити Покупцю товар, а саме, костюм утеплений "Зима" у кількості 1 618 к-т на загальну суму 1 467 946,68грн (з ПДВ).

З письмових пояснень сторін, суд встановив, що інших договорів саме на поставку товару - Костюм утеплений "Зима" між сторонами не укладалось.

На виконання умов Договору відповідачем здійснено поставку позивачу товару - Костюм утеплений "Зима" наступними партіями:

- у кількості 803 комплекти на загальну суму 728 529,78 грн, в т.ч. сума ПДВ 121 421,63 грн, що підтверджується видатковою накладною № 440 від 08.11.2019;

- у кількості 477 комплектів на загальну суму 432 763,02 грн, в т.ч. сума ПДВ 72 177,17 грн, що підтверджується видатковою накладною № 486 від 25.11.2019;

- у кількості 338 комплектів на загальну суму 306 653,88 грн, в т.ч. сума ПДВ 51 108,98 грн, що підтверджується видатковою накладною № 523 від 21.12.2019.

Відповідачем за вказаними поставками були подані наступні податкові накладні :

- податкова накладна № 8 від 08.11.2019 року на загальну суму 432763,02 грн, в тому числі ПДВ 72 127,17 грн (квитанція №1 від 29.11.2019 року, реєстраційний номер документа );

- податкова накладна № 99 від 25.11.2019 року на загальну суму 432763,02 грн, в тому числі ПДВ 72 127,17 грн (квитанція № 1 від 12.12.2019 року, реєстраційний номер документа );

- податкова накладна № 85 від 21.12.2019 року на загальну суму 306653,88 грн, в тому числі ПДВ 51 108,98 грн (квитанція №1 від 15.01.2020 року, реєстраційний номер документа , квитанція № 2 від 20.05.2020 року).

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач стверджує, що відповідач не склав податкову накладну на суму 121 421,63 грн та не зареєстрував її в Єдиному реєстрі податкових накладних, у такий спосіб позбавивши позивача права на віднесення до складу податкового кредиту суму сплаченого податку на додану вартість в розмірі 121 421,63 грн у зв`язку з придбанням товару за договором згідно видаткової накладної № 440 від 08.11.2019 на загальну суму 728 529,78 грн.

Відповідач вказує, що за поставкою згідно видаткової накладної № 440 від 08.11.2019 ним була виписана податкова накладна № 8 від 08.11.2019 року, але в такій податковій накладній помилково зазначена менша сума поставки та ПДВ.

Суд встановив, що до податкової накладної № 8 від 08.11.2019 внесені відомості щодо поставки 477 комплектів костюму утепленого «Зима» на суму без ПДВ 360 635, 85 грн, крім того ПДВ 72 127,17 грн, всього з ПДВ 432 763,02 грн.

Вказані відомості не відповідають відомостям, які містяться у видатковій накладній № 440 від 08.11.2019, згідно якої відповідачем на адресу позивача було поставлено 803 комплекти костюму утепленого «Зима» на загальну суму 728 529,78 грн, в т.ч. сума без ПДВ - 607 108,15 грн, ПДВ - 121 421,63 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем оплачено поставлений відповідачем згідно видаткової накладної № 440 від 08.11.2019 товар у загальній сумі 728 529,78 грн (в тому числі сума ПДВ - 121 421,63 грн), що підтверджується платіжним дорученням № 2466189 (№ 01) від 10.01.2020.

Суд також встановив, що між сторонами укладались інші договори щодо поставки товарів, однак, на поставку комплектів костюму утепленого «Зима» був укладений лише вищезазначений договір.

Згідно з визначеннями, які містяться в статті 14 Податкового кодексу України податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу (п.п. 14.1.178.), податкове зобов`язання для цілей розділу V цього Кодексу - загальна сума податку на додану вартість, одержана (нарахована) платником податку в звітному (податковому) періоді (п.п. 14.1.179.); податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу (п.п. 14.1.181.).

Суд зазначає, що застосовує норми Податкового кодексу в редакції, яка діяла на час виникнення спірних взаємовідносин (08.11.2019).

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з п. 201.1 ст. 20 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Цією нормою передбачені обов`язкові реквізити податкової накладної, а саме :

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дата складання податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу);

д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування податку;

ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду;

й) індивідуальний податковий номер.

При цьому пунктом 201.7 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що податкова накладна складається на кожне повне a6o часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (пункт 201.10 статті 201 Податкового кодексу України).

Якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації ix вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка ix надала, a6o при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних (пункт 192.1 статті 192 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням i сплатою податків i зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Проаналізувавши наведені норми Податкового кодексу України, суд дійшов висновку, що продавець зобов`язаний скласти податкову накладну окремо на кожне повне aбo часткове постачання товарів, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). Право на віднесення сум ПДВ до податкового кредиту виникає у покупця товарів на підставі складеної з дотриманням норм податкового законодавства податкової накладної, зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних. Дані, зазначені у такій податковій накладній, мають відповідати первинним документам, складеним за операцією.

У податковій накладній № 8 від 08.11.2019, яка відповідно до пояснень відповідача складена на поставку товару згідно видаткової накладної № 440 від 08.11.2019, зазначені дані, які не відповідають даним, що містяться в видатковій накладній № 440 від 08.11.2019. При цьому, видаткова накладна є первинним документом, який підтверджує факт передачі товарно-матеріальних цінностей від постачальника до покупця. Невідповідність відомостей полягає в невірно зазначеній в розділі Б кількості продукції, що була поставлена (графа 6), а також в сумі обсягу постачання (бази оподаткування) без урахування податку на додану вартість (графа 10) та сумі податку на додану вартість (графа 11).

Податкова накладна № 8 від 08.11.2019 складена за операцією з постачання товарів згідно видаткової накладної № 440 від 08.11.2019, оскільки станом на 08.11.2019 не було між сторонами інших поставок товару костюм утеплений «Зима», код 6203. Вказана податкова накладна складена на дату першої події (оформлення документа, що засвідчує факт поставки товару), але не на всю суму операції. Таким чином, дані, що внесені до податкової накладної № 8 від 08.11.2019 не відповідають даним, які містяться в первинних документах, складених за поставкою, на яку складена така податкова накладна, а отже вказана податкова накладна складена з порушенням норм Податкового кодексу України та не може бути підставою для віднесення позивачем вказаної в ній суми ПДВ до податкового кредиту.

Відповідно до довідки позивача № НХ-04/3982 від 25.11.2022 сплачена Залізницею сума ПДВ у розмірі 121 421,63 грн при придбанні товару за видатковою накладною № 440 від 08.11.2019 до податкового кредиту Залізницею не включена.

З пояснень позивача вбачається, що ним не включалась до складу свого податкового кредиту сума ПДВ згідно податкової накладної № 8 від 08.11.2019, оскільки заборонено включення суми ПДВ до складу податкового кредиту, яка не відповідає даним первинних документів.

З урахуванням викладеного суд вважає помилковою позицію відповідача стосовно того, що позивач міг використати та віднести до складу свого податкового кредиту суму ПДВ, що визначена в податковій накладній № 8 від 08.11.2019. Суд звертає увагу на те, що така позиція відповідача не містить правового обґрунтування та суперечить нормам Податкового кодексу України, які чітко передбачають необхідність формування показників податкової звітності лише на підставі первинних документів та заборону платникам податків формувати показники податкової звітності на підставі даних, не підтверджених первинними документами. Відповідач в обґрунтування своєї позиції посилається на те, що ним була допущена помилка при складанні податкової накладної № 8 від 08.11.2019, однак, після виявлення помилки ним не вжито заходів щодо усунення такої помилки. Так, відповідач мав скласти та подати на реєстрацію податкову накладну з вірно зазначеними даними.

Суд також не приймає посилання відповідача на те, що позивач не скористався наданим йому правом та не подавав скаргу до податкового органу стосовно невірно зазначених даних у спірній податковій накладній.

Так, у разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена згідно з пунктом 201.16 цієї статті) податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Протягом 90 календарних днів з дня надходження такої заяви із скаргою з урахуванням вимог, встановлених підпунктом 78.1.9 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний провести документальну перевірку зазначеного продавця для з`ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов`язань з податку за такою операцією. (п.201.10 ст.201 ПК України).

Отже, за скаргою покупця контролюючим органом здійснюється перевірка продавця для з`ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов`язань з податку за такою операцією, а дані такої перевірки не є підставою для включення покупцем сум ПДВ за спірною поставкою до складу свого податкового кредиту. Навіть, за умови подачі позивачем відповідної скарги до контролюючого органу, його порушені права не були б відновлені в повному обсязі.

Суд не приймає і заперечення відповідача стосовно того, що відповідач оплатив спірну партію товару, а за умовами договору він мав здійснювати таку оплату лише за наявності зареєстрованої податкової накладної, оскільки в Договорі сторони погодили, що оплата за кожну партію товару здійснюється Покупцем у безготівковій формі не пізніше 30 (тридцяти) банківських днів після дати поставки товару. В Договорі міститься посилання на здійснення оплати товару при наявності податкової накладної, оформленої та зареєстрованої відповідно до вимог чинного законодавства України в Єдиному державному податкових накладних, однак, умовами Договору строк оплати товару визначений саме відносно дати поставки товару та не передбачено, що відсутність такої податкової накладної звільняє покупця від обов`язку оплатити товар. Крім того, виконання позивачем своїх зобов`язань з оплати товару не є доказом того, що відповідач склав належним чином та зареєстрував відповідну податкову накладну на оплачену партію товару.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною першою статті 1166 ЦК України унормовано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За частиною третьою статті 147 ГК України збитки, завдані суб`єкту господарювання порушенням його майнових прав громадянами чи юридичними особами, а також органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, відшкодовуються йому відповідно до закону.

Відповідно до ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом (ч.1 ст.225 ГК України).

Доведення факту наявності таких збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача. Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди, отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки.

Зважаючи на зазначені норми, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Суд зазначає, що відповідно до статті 201 ПК України на продавця товарів покладено обов`язок в установлені терміни скласти податкову накладну, яка має відповідати встановленим вимогам щодо її складання, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим зумовлено обґрунтоване сподівання контрагента (покупця) на те, що це зобов`язання буде виконано, що зумовить віднесення таких сум до складу податкового кредиту.

Відповідачем не було виконано обов`язку щодо складання в відповідності до вимог Податкового кодексу України податкової накладної на поставку товару згідно видаткової накладної № 440 від 08.11.2019. Відповідачем не обґрунтовано та не доведено належними доказами наявності поважних причин невиконання покладеного на нього обов`язку складання податкової накладної, показники якої відповідають документам первинного обліку. Суд вважає доведеним факт наявності вини відповідача в бездіяльності щодо складання та реєстрації податкової накладної на поставку товару згідно видаткової накладної № 440 від 08.11.2019, тобто є факт протиправної поведінки та вини відповідача. Внаслідок такої протиправної поведінки відповідача позивач позбавлений права на включення до складу свого податкового кредиту суми ПДВ в розмірі 121 421,63 грн, яка була ним сплачена за придбаний товар за договором згідно видаткової накладної № 440 від 08.11.2019 на загальну суму 728 529,78 грн, а отже позивач отримав збитки в сумі 121 421,63 грн.

При цьому, хоча обов`язок продавця зареєструвати податкову накладну є обов`язком платника податку у публічно-правових відносинах, а не обов`язком перед покупцем, невиконання такого обов`язку фактично завдало позивачу збитків.

Суд вважає, що в даному випадку має місце прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку скласти в відповідності з вимогами чинного законодавства та зареєструвати податкову накладну та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача та, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи. Отже, наявні усі елементи складу господарського правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає заявлені вимоги нормативно та документально обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Пунктом 5 частини 1 статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з п. 2 ч.1 ст.129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

З огляду на задоволення позовних вимог у повному обсязі, судовий збір сплачений при зверненні з позовною заявою в сумі 2481,00 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Судові витрати відповідача залишаються за ним.

На підставі викладеного, керуючись статями 1-5, 10, 11, 12, 20, 73-80, 86, 123, 129, 165, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спец-Контакт" (84112, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Центральна, 59, код 32019384) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, б. 5, код 40075815) збитки в сумі 121 421,63 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 481,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 22.03.2023.

Суддя Т. О. Лобода