Господарський суд міста Києва у складі судді Привалова А.І., розглянувши
заяву Акціонерного товариства "Комерційний Банк "ГЛОБУС"
про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідачів витрат на професійну правничу допомогу
за позовом Акціонерного товариства "Комерційний Банк "ГЛОБУС"
до 1) Фізичної особи-підприємця Борзілова Кирила Вікторовича;
про стягнення 242 717,03 грн
До Господарського суду міста Києва звернулося Акціонерне товариство "Комерційний Банк "ГЛОБУС" з позовом до 1) Фізичної особи-підприємця Борзілова Кирила Вікторовича; 2) ОСОБА_1 про стягнення 242 717,03 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем-1, як боржником, та відповідачем-2, як поручителем, взятих на себе зобов`язань за Кредитним договором №423/ЮК-21МСБ від 17.08.2021.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.12.2022 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін.
Рішення Господарського суду міста Києва від 27.02.2023 позов задоволено повністю. Стягнути солідарно з Фізичної особи-підприємця Борзілова Кирила Вікторовича та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Комерційний Банк "ГЛОБУС" заборгованість у сумі 242 717 грн 03 коп., з яких: строкова заборгованість основного боргу (кредиту) у розмірі - 186 760,00 грн.; прострочена заборгованість основного боргу (кредиту) у розмірі - 32 480,00 грн.; строкова заборгованість за процентами - 3 405 грн 68 коп.; прострочена заборгованість по процентам - 20 071 грн 35 коп. здійснено розподіл судового збору.

06.03.2023 на адресу Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідачів витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 35 006,58 грн.

Відповідно до частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 2 статті 244 ГПК України визначено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Розглянувши заяву Акціонерного товариства "Комерційний Банк "ГЛОБУС" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, суд дійшов висновку про наступне.

Частиною 1 ст.123 Господарського процесуального кодексу України передбачено що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. (ч.3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Так, позивач просить суд стягнути з відповідачів 35006,58 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.10.2021 між Адвокатом Гаврищук Наталією Євгеніївною (далі - Адвокат) та Акціонерним товариством "Комерційний Банк "ГЛОБУС" (далі - Клієнт) було укладено Договір № 251021 про надання професійної правничої (правової) допомоги, відповідно до умов якого Адвокат приймає на себе зобов`язання надавати Клієнту правову допомогу (далі - послуга) з питань, що ставляться Клієнтом, а Клієнт зобов`язується приймати та оплачувати послуги на умовах та в строки, що передбачені умовами нього Договору.

Відповідно до п. 1.2. договору, правова допомога, що надаватиметься Клієнту за цим Договором, полягає у: наданні правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань тощо; складанні заяв, запитів, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництві і захисті прав та інтересів Клієнта у всіх державних та недержавних установах, в тому числі у судах, а також перед фізичними та юридичними особами.

Види правової допомоги, умови її надання, вартість/фактичні витрати, тощо погоджуються сторонами в цьому договорі та/або в окремих Додаткових угодах, що е невід`ємною складовою цього договору (п. 1.3. договору).

За умови п. 3.2. договору, розмір гонорару Адвоката за послуги, пов`язані із розглядом справи в суді, складає від 7 (семи) до 10 (десяти) відсотків від ціни позову. Ставка гонорару Адвоката за 1 (одну) годину роботи складає еквівалент суми від 100,00 (ста) до 150 (ста п`ятдесяти) евро, що за офіційним курсом Національного банку України на дату укладення даного Договору становить 30,57 гри. (тридцять гривень 57 копійок) за 1 (один) евро.

Фіксований розмір, ставка гонорару Адвоката за послуги, пов`язані із розглядом справ в суді, а також порядок оплати гонорару визначається сторонами в окремих додаткових угодах, що є невід`ємною складовою цього Договору.

Згідно з п. 4.1. договору за фактом надання послуг Адвокатом складаються Акти приймання-передачі послуг.

18.11.2022 згідно з умовами договору між Адвокатом Гаврищук Наталією Євгеніївною та Акціонерним товариством "Комерційний Банк "ГЛОБУС" було підписано Додаткову угоду № 36 до Договору № 251021 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 25.10.2021.

У п. 1 додаткової угоди сторони домовились, що Адвокат надаватиме правову допомогу Клієнту з питань, пов`язаних з правовідносинами, що виникли на підставі Кредитного Договору №423/ЮК- 21МСБ за Програмою «Доступні кредити 5-7-9%, яка реалізується Урядом України за ініціативи Президента України через Фонд розвитку підприємництва від 17 серпня 2021р., укладеного між Клієнтом та ФОП Борзілов Кирило Вікторович, Ідентифікаційний код НОМЕР_1 , а саме з питань стягнення заборгованості за кредитним договором у судовому порядку.

Відповідно до п. 2 додаткової угоди ставка Адвоката за надання послуг, вказаних в п. 1 цієї Додаткової угоди, становить еквівалент 150 евро за годину, що сплачується в гривні за офіційним курсом Національного банку України на день здійснення розрахунків.

Клієнт зобов`язаний оплатити надані Адвокатом послуги в повному обсязі протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту підписання сторонами Акту приймання-передачі послуг (п. 5 додаткової угоди).

20.12.2022 між сторонами складено та підписано Акт прийому-передачі послуг за Додатковою угодою № 36 від 18.11.2022 року до Договору № 251021 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 25.10.2021 року, в якому детально наведено перелік виконаних адвокатом робіт та наданих послуг.

При цьому, зі змісту вказаного Акта вбачається, що Адвокатом надані, а Клієнтом прийняті послуги, пов`язані із представництвом інтересів Клієнта у судовій справі №910/13438/22 за позовом Клієнта до ФОП Борзілова К.В. та Буденської В.В., загальний час наданих послуг - 6 год. Вартість послуг, зазначених в Акті, складає еквівалент 900,00 євро, що сплачується в гривні за офіційним курсом НБУ на день здійснення розрахунків.

23.12.2022 на підставі платіжного доручення № 5342 АТ "Комерційний Банк "ГЛОБУС" перерахувало на рахунок Гаврищук Н.Є. 35006,58 грн, докази чого додано до заяви.

Суд зазначає, що в матеріалах справи наявний ордер серії АІ № 1310305 від 24.11.2022 на представництво інтересів позивача адвокатом Гаврищук Н.Є. Крім того, у матеріалах справи наявна копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 29.05.2020 серії КС № 9068/10, виданого на ім`я Гаврищук Н.Є.

Отже, судом встановлено, що Гаврищук Н.Є. є адвокатом в розумінні Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", що також підтверджується інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України „Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04, п. 269). (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 22.11.2017 року у справі № 914/434/17).

Суд зазначає, що у розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 13.12.2018 у справі №816/2096/17, від 16.05.2019 у справі №823/2638/18, від 09.07.2019 у справі № 923/726/18, від 26.02.2020 у справі № 910/14371/18, від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії.

Відповідно до частини 5, 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

З врахуванням викладеного, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям (аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 05.03.2020 у справі № 911/471/19).

Крім того, за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Натомість положеннями пункту 2 частини 2 ст. 126 ГПК України регламентовано порядок компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), для розподілу яких необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат.

Аналогічних висновків дійшла Об`єднана палата Верховного Суду в постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

За таких обставин, перевіривши подані позивачем докази на підтвердження обсягу виконаних робіт на надання правової допомоги, дослідивши співмірність заявленої позивачем суми із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), суд зазначає, що заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката містить витрати, які не входять до складу правничої допомоги - виготовлення копії позовної заяви з доданими до неї документами та направлення її засобами поштового зв`язку, а також містить витрати, які не були необхідними для вирішення даної справи у заявленому розмірі, з огляду на тривалі договірні відносини між клієнтом та адвокатом, предмет і підстави заявленого позову - проведення зустрічі з клієнтом надання консультації в рамках зустрічі щодо вирішення справи.

Відтак, суд вважає правомірним нарахування витрат на правничу допомогу в сумі 450,00 євро, що еквівалентно 17503,29 грн, пов`язаних з підготовкою та поданням позовної заяви за вих. 1639 від 25.11.2022, на що адвокатом було витрачено 3 годин.

Тож, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на предмет спору та ціну позову, суд, вважає за можливе покласти на відповідачів витрати понесені позивачем на професійну правничу допомогу у сумі 17503,29 грн.

Керуючись ст. 123, 126, 129, 232, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Акціонерного товариства "Комерційний Банк "ГЛОБУС" про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідачів витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Борзілова Кирила Вікторовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Комерційний Банк "ГЛОБУС" (Куренівський провулок, 19/5, м. Київ, 04073; ідентифікаційний код 35591059) витрати на правничу допомогу в розмірі 8751 грн 65 коп.

3. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства "Комерційний Банк "ГЛОБУС" (Куренівський провулок, 19/5, м. Київ, 04073; ідентифікаційний код 35591059) витрати на правничу допомогу в розмірі 8751 грн 64 коп.

4. Видати накази після набрання додатковим рішенням законної сили.

5. В іншій частині вимог заяви - відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до апеляційного господарського суду.

Повний текст складено та підписано: 15.03.2023.

Суддя А.І. Привалов