ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/1216/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шатернікова М.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 26/28; ідент. код 30019775)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг Восток" (63011, Харківська область, Валківський район, смт. Старий Мерчик, вул. Театральна, 8Б; ідент. код 40155319)

про стягнення 55624,38 грн

без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Акціонерне товариство "Укргазвидобування", звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг Восток", в якій просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 45 986,58 грн, пеню в розмірі 4054,94 грн, 3% річних в розмірі 626,30 грн, збитки від інфляції в розмірі 4956,56 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач в порушення умов договору № 1/А-в про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна від 19.07.2021 не здійснив розрахунки по відшкодуванню понесених витрат, з посиланням на ст.ст.14, 525, 526, 549, 611 Цивільного кодексу України, ст.ст.193, 216, 217, 218, 230, 231 Господарського кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.08.2022 року позовну заяву Акціонерного товариства "Укргазвидобування" було залишено без руху. Надано позивачу строк п`ять днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви

30.08.2022 року до суду представником позивача, шляхом реєстрації документу в системі "Електронний суд", подано заяву (вх. № 8906/22) про усунення недоліків позовної заяви, а саме надані докази направлення на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, (63011, Харківська область, Валківський район, смт. Старий Мерчик, вул. Театральна, 8Б) копії позовної заяви та копії доданих до неї документів.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.09.2022 прийнято позовну заяву АТ "Укргазвидобування" до розгляду, відкрито провадження у справі № 922/1216/22 розгляд якої вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Відповідачеві, згідно ст. 251 ГПК України, встановлено строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов та заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачеві, згідно статті 251 ГПК України, встановлено строк 5 днів на подання до суду відповіді на відзив з дня його отримання.

Клопотання від сторін, в порядку ч. 5 ст. 252 ГПК України, щодо проведення розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Частинами 2, 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 05.09.2022, яка була направлена на адресу відповідача зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, (63011, Харківська область, Валківський район, смт. Старий Мерчик, вул. Театральна, 8Б), була повернута на адресу суду без вручення 29.11.2022 року.

01 грудня 2022 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. 15257), в якому він проти задоволення позову заперечив з посиланням на форс-мажорні обставини військової агресії Російської федерації проти України та військові дії на території Харківської області. Зазначив, що на виконання договору № 1/А-в про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна від 19.07.2021 відповідачем було сплачено 22.11.2022 року кошти у розмірі 51724,15 грн, в якості відшкодування витрат за лютий-жовтень 2022 року. Та одночасно відповідач наголосив, що на адресу відповідача позивач не направляв будь-яких актів звіряння щодо іншої заборгованості за договором № 1/А-в про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна від 19.07.2021.

Матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Суд звертає увагу, що справа розглянута 21.03.2023, оскільки з 12.12.2022 по 17.03.2023 включно суддя Шатерніков М.І. знаходився у відпустці, що позбавило суддю можливості дослідити матеріали справи та ухвалити рішення. Тому рішення ухвалене, а текст рішення підготовлено та підписано після виходу судді з відпустки.

З`ясувавши всі фактичні обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

19.07.2021 між Акціонерним товариством "Укргазвидобування" (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг Восток" (відповідач) укладено договір оренди комплексного об`єкту № 1/А-о, відповідно до умов якого позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування комплекс нежитлових будівель "Ангару" колишнього ПСГ "Восток", зі спорудами та обладнанням, перелік яких зазначено в додатку № 4 (далі - майно) площею - 1709,4 кв.м, розміщених за адресою: Харківська область, Богодухівський (Валківський) район, смт Старий Мерчик, вул. Паркова, 2, що перебуває на балансі позивача.

Відповідно до п.3.6 договору оренди вартість комунальних послуг (водо-, енерго - постачання), а також інші витрати, пов`язані з утриманням приміщень (в тому числі витрати з охорони), що входять до складу орендованого майна, сплачує відповідач згідно договорів, які укладені з підприємствами на отримання послуг, або відшкодовує позивачу на підставі окремо укладеного договору.

За умовами п. 5.2 та п. 5.12 договору відповідач зобов`язався своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату на рахунок позивача та компенсувати позивачу плату земельного податку за земельну ділянку, що передається у користування з об`єктом, та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що орендується, згідно виставлених рахунків.

Вступ відповідача у володіння та користування приміщенням настає одночасно з підписанням сторонами Договору та Акту прийому-передачі вказаного Майна (п.2.1 договору).

Цей Договір набирає чинності з моменту його укладання та підписання Сторонами акту прийому-передачі Майна та діє 2 роки 11 місяців включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання (п.10.1 договору).

19.07.2021 між сторонами складено та підписано Акт прийому-передачі майна, відповідно до якого позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування майно, розміщене за адресою: Харківська область, Богодухівський (Валківський) район, смт Старий Мерчик, вул. Паркова, 2.

Даний акт підписано відповідачем без будь-яких зауважень.

Також між сторонами підписано додаток № 4 до договору оренди "Перелік майна, що передається в оренду.

На виконання умов договору оренди комплексного об`єкту 19.07.2021 між сторонами укладено договір № 1/А-в про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна, відповідно до умов якого відповідач зобов`язався відшкодовувати позивачу витрати, понесені на утримання майна, переданого в оренду згідно договору № 1/А-о від 19.07.2021 - комплексу нежитлових будівель "Ангару" колишнього ПСГ "Восток", зі спорудами та обладнанням, перелік яких зазначено в додатку № 4 (далі - майно) площею - 1709,4 кв.м, розміщених за адресою: Харківська область, Богодухівський (Валківський) район, смт Старий Мерчик, вул. Паркова, 2, зокрема на комунальні послуги та за користування земельною ділянкою тощо.

У відповідності п.1.1. договору про відшкодування витрат, відповідач відшкодовує позивачу витрати, понесені на утримання майна переданого в оренду згідно договору, зокрема на комунальні послуги, за користування земельною ділянкою тощо.

Згідно п. 2.1. договору про відшкодування витрат, сума витрат до відшкодування визначається сторонами актом відшкодування витрат, складеним за формою, яка є невід`ємним додатком №2 до цього договору на підставі щомісячного розрахунку, що складається позивачем відповідно п. 2.4 договору.

Відповідно п. 2.2. договору про відшкодування витрат, щомісячно, до 26-го числа місяця, наступного за розрахунковим відповідач відшкодовує позивачу витрати, понесені позивачем на утримання майна згідно розрахунку на відшкодування витрат та підписаного сторонами акту відшкодування витрат, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок позивача.

Згідно п. 2.3. договору про відшкодування витрат, щомісячно, до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим позивач складає та надає відповідачу два примірника Акту відшкодування витрат для підписання та здійснення відшкодування. Відповідач повертає позивачу один примірник підписаного та скріпленого печаткою акту відшкодування витрат протягом 5 робочих днів після отримання або в цей же строк надає в письмовій формі мотивовану відмову від підписання такого акту за наявності заперечень.

Як зазначає позивача у позовній заяві, на виконання умов договорів на адресу відповідача листами №ШГВ4188-003.1.2-13 від 12.10.2021 та №ШГВ97/003.1.2-13 від 12.01.2022 направлені акти відшкодування витрат понесені позивачем з нарахування (сплати) податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 3 і 4 квартали 2021 та рахунки-фактури на оплату.

Відповідно до акту відшкодування витрат згідно договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна № 1/А-в від 19.07.2021 від 30.09.2021 р. відповідні витрати понесені балансоутримувачем з нарахування (сплати) податку на нерухоме майно за 3 квартал 2021 (період з 20.07.2021 по 30.09.2021) склали 20345,58 грн.

Відповідно до акту відшкодування витрат згідно договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна № 1/А-в від 19.07.2021 від 31.12.2021 р. відповідні витрати понесені балансоутримувачем з нарахування (сплати) податку на нерухоме майно за 4 квартал 2021 склали 25641,00 грн.

Умовами укладеного договору про відшкодування витрат передбачені строки проведення розрахунків - до 26-го числа місяця наступного за звітним.

Згідно позову позивач вказує, що в порушення умов п.2.2., п.2.3. договору про відшкодування витрат, відповідачем акти відшкодування витрат, понесених позивачем з нарахування та сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 3 і 4 квартали 2021, не були підписані, розрахунки по відшкодуванню понесених витрат не проведенні. Мотивованої відмови від підписання даних актів та заперечень з боку відповідача позивачу не надходило. Враховуючи порушення відповідачем умов договорів в частині відшкодування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що орендується, позивачем 25.01.2022 на поштову адресу відповідача направлено претензію № ШГВ377/003.1.1-14 від 21.01.25, яка залишена відповідачем без задоволення.

Зазначене вище й стало причиною спору та звернення позивача з цим позовом до суду про стягнення суми основного боргу у розмірі 45986,58 грн.

Одночасно, у зв`язку із несплатою відповідачем витрат, понесених позивачем з нарахування (сплати) податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 3 і 4 квартали 2021, останній нарахував відповідачу пеню в розмірі 4054,94 грн (2298,71 грн пені за період з 27.10.2021 по 31.05.2022 на суму боргу 20345,58 грн; 1756,23 грн пені за період з 27.01.2022 по 31.05.2022 на суму боргу 25641,00 грн), 3% річних в розмірі 626,30 грн (362,87 грн та 263,43 грн відповідно) та збитки від інфляції в розмірі 4956,56 грн (2530,92 грн та 2425,64 грн відповідно).

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача витрат, понесених позивачем з нарахування (сплати) податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 3 і 4 квартали 2021 року.

За приписами ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до вимог ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом.

Як встановлено судом, між сторонами укладено договір оренди комплексного об`єкту № 1/А-о від 19.07.2021, відповідно до п. 5.12 якого відповідач, окрім здійснення орендної плати за орендоване майно, взяв на себе зобов`язання компенсувати позивачу, зокрема, плату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що орендується, згідно виставлених рахунків.

А договором № 1/А-в про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна від 19.07.2021, укладеним на виконання договору оренди № 1/А-0, унормовано обов`язок балансоутримувача складати та передавати орендарю акти відшкодування витрат; обов`язок орендаря своєчасно вносити плату шляхом перерахування грошових коштів на підставі Акту відшкодування витрат.

Таким чином, при сукупному аналізі умов укладених між сторонами договорів вбачається, що сторони погодили обов`язок відповідача сплачувати податок на нерухоме майно згідно виставлених позивачем рахунків та наданого позивачем відповідачу Акту відшкодування витрат.

Враховуючи викладене, до предмету доказування у даній справі входить встановлення факту виставлення позивачем відповідачу рахунків на компенсацію оплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 3 і 4 квартали 2021 року та факту передачі орендарю складеного позивачем Акту відшкодування витрат .

Оскільки ні діючим законодавством, ні умовами договорів не передбачено особливого порядку виставлення рахунків та порядку передачі Акту відшкодування витрат, суд доходить висновку, що будь-яка вимога про компенсацію податку на нерухоме майно із зазначенням відповідної суми може вважатись моментом виставлення рахунку відповідно до п. 5.12 договору оренди комплексного об`єкту.

Щодо строків компенсації відповідачем позивачу податку на нерухоме майно, враховуючи що здійснення таких оплат і визначення їх розміру нерозривно пов`язано із здійсненням позивачем активних дій по здійсненню відповідних розрахунків (п. 2.4.3. договору № 1/А-в) та складанню і передачі орендарю Акту відшкодування витрат (п. 3.1.1. договору № 1/А-в), суд керується наступним.

Частиною першою ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

У силу ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Оскільки положеннями цієї статті не визначена форма пред`явлення вимоги кредитором, тому останній може здійснити своє право будь-яким шляхом. Волевиявлення щодо виконання боржником відповідного обов`язку має бути вчинено кредитором в активній однозначній формі, доведеної до відома боржника.

Як вже було зазначено судом, позивач, в обґрунтування позовних вимог посилається на факт направлення ним на адресу відповідача листів № ШГВ4188-003.1.2-13 від 12.10.2021 та № ШГВ97/003.1.2-13 від 12.01.2022 в яких позивач зазначив суму податку за 3 і 4 квартали 2021 року для компенсації відповідачем, а також претензії № ШГВ377/003.1.1-14 з вимогою здійснити оплату відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна.

Однак доказів направлення відповідних листів № ШГВ4188-003.1.2-13 від 12.10.2021 та № ШГВ97/003.1.2-13 від 12.01.2022 із зазначенням суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 3 і 4 квартали 2021 року та Актів на загальну суму 45 986,58 грн, як і самих листів, до матеріалів справи позивачем не надано.

Натомість, в матеріалах справи міститься претензія № ШГВ377/003.1.1-14 від 21.01.2022, яка разом з інформацією про розмір заборгованості була направлена на стару адресу реєстрації ТОВ "Агрохолдинг Восток". Натомість адреса реєстрації ТОВ "Агрохолдинг Восток" змінилась з 31.08.2021 на адресу: 63254, Харківська обл., Нововодолазький р-н, село Старовірівка, вул. ВИШНЕВА, будинок 131.

Таким чином, належних доказів направлення даної претензії на адресу відповідача позивачем суду не надано. Крім того, позивачем у цій претензії зазначена інша сума заборгованості, ніж заявлена до стягнення у даній справі, та природа такої заборгованості не деталізована та вказана дише за 3 квартал 2021 року.

Оскільки позивач не довів факту пред`явлення ним вимоги до відповідача про компенсацію оплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 3 і 4 квартали 2021 року, тобто не надав доказів вручення відповідачу рахунку на оплату та Акту відшкодування витрат, суд дійшов висновку, що строк виконання відповідачем обов`язку з відшкодування позивачу відповідного податку станом на момент пред`явлення позову не настав, а відтак підстави для нарахування штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних втрат за період з 27.10.2021 року по 31.05.2022 відсутні.

Разом з тим, вирішуючи спір в части вимог про стягнення суми основного боргу, суд керується наступним.

Відповідно до п. 5.12 договору оренди, відповідач взяв на себе зобов`язання компенсувати орендодавцю плату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що орендується.

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У спірних правовідносинах виконання обов`язку з відшкодування відповідачем податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що орендується, нерозривно пов`язане з вчинення дій позивачем.

Оскільки порядок передачі позивачем відповідачу рахунків на оплату та актів відшкодування витрат сторонами не узгоджено, а саме у який спосіб та в якій формі повинні бути вчинені відповідні дії, отже, звернення позивача щодо повернення боргу з позовною заявою до боржника (направлення на адресу відповідача позовної заяви з актами про відшкодування витрат) є одним із варіантів вимоги в розумінні частини другої статті 530 ЦК України.

Так судом було враховано, що у постанові Верховного Суду України від 28 листопада 2011 року у справі N 3-127гс11 зроблено висновок, що "оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову. Обмеження заявників у праві на судовий захист шляхом відмови у задоволенні позову за відсутності доказів попереднього їх звернення до продавця з вимогами, оформленими в інший спосіб, ніж позов (відмінними від нього), фактично буде призводити до порушення принципів верховенства права, доступності судового захисту".

Таким чином, судом зроблено висновок, що з моменту направлення позивачем на належну адресу реєстрації відповідача позовної заяви з вимогою про сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 3 і 4 квартали 2021 та отримання відповідачем разом позовною заявою Актів відшкодування витрат, волевиявлення позивача щодо виконання боржником (відповідачем) відповідного обов`язку (обов`язку оплати відповідного податку) вчинено кредитором в активній однозначній формі, доведеної до відома боржника.

За таких обставин, станом на момент звернення позивача із цим позовом до суду виник обов`язок відшкодувати податок на орендоване майно/або заявити обґрунтовані заперечення щодо його нарахування або розміру, але жодних дій протягом розгляду справи, зокрема, наведення заперечень щодо розміру нарахованого податку за 3 і 4 квартал 2021 року та/або факту його нарахування, відповідач не здійснив.

У відзиві на позовну заяву відповідач, як на підставу звільнення від відповідальності за порушення виконання зобов`язань за договором, посилається на дію форс-мажорних обставин внаслідок настання обставин непереборної сили, а саме: військової агресії російської федерації проти України, що нібито підтверджується листом Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022.

За приписами статті 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється лише від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

За змістом статті 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Отже, наслідком не повідомлення чи порушення строку повідомлення про обставини непереборної сили є втрата права такої сторони посилатися на дії обставин непереборної сили, як причину невиконання чи порушення строків виконання зобов`язань.

Відповідач в якості доказу на підтвердження виникнення обставин непереборної сили посилається лише на Інформаційно-аналітичний лист Харківської торгово-промислової палати №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, проте, вказаний лист за формою та змістом не може вважатися документом, який відповідно до умов договору підтверджує виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії для відповідача, оскільки він не є сертифікатом про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) відповідно до регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Таким чином, господарський суд приходить до висновку про відсутність підстав для звільнення відповідача від виконання обов`язку взятого відповідачем за договором, зокрема щодо сплати податку на нерухоме майно за 3 і 4 квартал 2021 року.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги не виконання відповідачем своїх обов`язків за договором про відшкодування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки що орендується за 3-4 квартали 2021 року після звернення з відповідним позовом до суду, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови договору, положення статей 525, 526 ЦК України, статті 193 ГК України, а тому позовні вимоги щодо стягнення основного боргу в сумі 45986,58 грн. за 3-4 квартали 2021 року визнаються судом обґрунтованими, доведеними належними доказами та такими, що підлягають задоволенню, оскільки зобов`язання повинні виконуватись належним чином та в установлені строки.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливе й справедливе часткове задоволення позову в сумі основного боргу, факт нарахування та розмір заборгованості за яким у активній чіткій формі доведено до відома відповідача, проте не спростоване останнім.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру позовних вимог. Згідно з приписами ч. 9 ст. 129 ГПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір вник внаслідок неправомірних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Зважаючи на те, що спір виник у зв`язку з невиконанням відповідачем у добровільному порядку своїх зобов`язань, а також враховуючи сплату позивачем за подання позову судового збору у мінімальному розмірі визначеному ЗУ "Про судовий збір", суд керуючись приписами ч. 9. ст. 129 ГПК України, вважає за можливе судовий збір у розмірі 2481,00 грн., сплачений позивачем, покласти на відповідача у повному обсязі та стягнути з останнього на користь позивача.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг Восток" (63011, Харківська область, Валківський район, смт. Старий Мерчик, вул. Театральна, 8Б, ідент. код 40155319) на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 26/28, ідент. код 30019775) 45986,58 грн основного боргу та 2481,00 грн. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

У зв`язку із перебуванням судді Шатернікова М.І. у відпустці з 12.12.2022 по 17.03.2023 повне судове рішення складено 21.03.2023.

Суддя М.І. Шатерніков