УХВАЛА

14 березня 2023 року

м. Київ

cправа № 904/1407/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Случ О. В. - головуючий, Волковицька Н. О., Могил С. К.,

за участю секретаря судового засідання - Кравчук О. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради

на рішення Господарського суду Дніпропетровської міської ради від 19.05.2021 (суддя Манько Г. В.)

і постанову Центрального апеляційного господарського суду від 16.11.2022 (головуючий суддя Вечірко І. О., судді Білецька Л. М., Парусніков Ю. Б.)

у справі № 904/1407/21

за позовом заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради

до 1) Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради і 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Ла Страда"

про визнання недійсним договору та зобов`язання повернути кошти,

(у судовому засіданні взяли участь прокурор - Шелест М. В., представник позивача - Пастернак В. В., представник відповідача-1 - Сірик А. С.)

ВСТАНОВИВ:

1. Заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури (далі - прокурор) в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради (далі - позивач, Міська рада) звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради (далі - відповідач-1, Департамент) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Ла Страда" (далі - відповідач-2, ТОВ "Ла Страда") про визнання недійсним укладеного між Департаментом та ТОВ "Ла Страда" договору про надання послуг від 14.12.2020 № 14/12-5. Також просив зобов`язати ТОВ "Ла Страда" повернути Департаменту кошти бюджету Дніпровської міської територіальної громади в сумі 13 314 952,00 грн, отримані за договором про надання послуг від 14.12.2020 № 14/12-5.

2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що спірний договір укладений на підставі незаконно проведеної переговорної процедури (частина десята статті 3, частина третя статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі"), суперечить актам чинного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам та є недійсним згідно з статтями 203, 215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України. Також, посилаючись на статтю 216 ЦК України, просив застосувати наслідки недійсності цього договору - зобов`язати ТОВ "Ла Страда" повернути Департаменту кошти бюджету Дніпровської міської територіальної громади в сумі 13 314 952,00 грн, отримані за договором про надання послуг № 14/12-5 від 14.12.2020. Вказував, що Міська рада, яка є органом, уповноваженим державою на здійснення функцій держави, у спірних правовідносинах, була обізнана про факт порушення прав та інтересів територіальної громади міста через недотримання законодавства про закупівлю, усвідомлювала негативні наслідки, мала відповідні повноваження для захисту, проте впродовж розумного строку з відповідним позовом до суду не звернулась, що свідчить про її бездіяльність. Зазначав про дотримання прокурором процедури, встановленої статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" і правомірності звернення його з цим позовом в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради.

3. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської міської ради від 19.05.2021, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 16.11.2022, позов задоволено повністю. Визнано недійсним, укладений між відповідачами договір. Зобов`язано ТОВ "Ла Страда" повернути Департаменту отримані за договором кошти бюджету Дніпровської міської територіальної громади в сумі 13 314 952,00 грн.

4. Задовольняючи позов шляхом визнання спірного договору недійсним, суд першої інстанції, з яким також погодився апеляційний суд, виходив з того, що договір укладений на підставі незаконно проведеної переговорної процедури - під час її проведення було порушено вимоги частини десятої статті 3, частини третьої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", суперечить актам чинного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Також, посилаючись на статтю 216 ЦК України, вказав на необхідність застосування наслідків недійсності договору шляхом повернення ТОВ "Ла Страда" Департаменту коштів бюджету Дніпровської міської територіальної громади в сумі 13 314 952,00 грн. Вказав, що Міська рада, як представник інтересів територіальної громади міста Дніпро, уповноважена здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, однак нею не вжито реальних заходів до попередження та усунення порушень законодавства у сфері публічних закупівель, а тому позов правильно пред`явлено прокурором в інтересах держави в особі Міської ради.

5. Не погодившись із рішенням суду першої інстанції від 19.05.2021 і постановою апеляційного суду від 16.11.2022, Департамент звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати, а у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

6. За змістом касаційної скарги її подано на підставі положень пунктів 1, 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

7. Одним із доводів касаційної скарги скаржник зазначає про неврахування судами попередніх інстанцій правового висновку, викладеного в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.12.2021 у справі № 906/1061/20 щодо належності та ефективності обраного позивачем способу судового захисту - визнання недійсним виконаного договору. Скаржник в цій частині доводів наголошує, що застосування двосторонньої реституції у спірних правовідносинах може призвести до погіршення становища держави в особі Міської ради, оскільки у останньої можуть виникнути додаткові витрати в частині необхідності компенсації ТОВ "Ла Страда" наданих послуг за договором від 14.12.2020 № 14/12-5.

8. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що в основу оскаржуваної постанови від 16.11.2022 апеляційним судом також покладено наведений в зазначеній постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.12.2021 у справі № 906/1061/20 висновок щодо застосування передбачених статтею 216 ЦК України наслідків недійсності правочину.

9. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.02.2023, зокрема, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Департаменту на рішення Господарського суду Дніпропетровської міської ради від 19.05.2021 і постанову Центрального апеляційного господарського суду від 16.11.2022 у справі № 904/1407/21.

10. Під час здійснення касаційного провадження за касаційною скаргою Департаменту було з`ясовано, що ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.02.2023 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду було передано справу № 905/77/21 в зв`язку з необхідністю з`ясування наявності, чи, навпаки, відсутності підстав для відступлення від висновку викладеного в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 03.12.2021 у справі № 906/1061/20 в частині застосування норми частини першої статті 216 ЦК України щодо належності та ефективності обраного позивачем способу судового захисту - визнання недійсним виконаного договору.

11. Мотивуючи зазначену ухвалу, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду виходив з того, що за умов відсутності одночасного заявлення вимог про визнання правочину недійсним та про застосування наслідків недійсності правочину (про проведення двосторонньої реституції) суд апеляційної інстанції не мав відповідних процесуальних повноважень досліджувати та вирішувати питання ефективності такого способу захисту прав та інтересів держави, як визнання недійсним договору про закупівлю, в площині майбутнього застосування в рамках іншого позову двосторонньої реституції, яка може призвести не до відновлення прав позивача, а до погіршення його становища, оскільки це можна кваліфікувати як безпідставний вихід суду за межі заявлених позовних вимог, тоді як винятковий порядок та підстави правомірної реалізації виходу за межі позовних вимог урегульовано частиною третьою статті 237 ГПК України.

12. Також, колегією суддів установлено, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.02.2023 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду передано справу № 904/192/22 з огляду на необхідність відступу від висновку, викладеного у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 904/193/22 (на цю постанову у своїх поясненнях посилається Департамент) та від 21.12.2022 у справі № 904/180/22 щодо застосування статті 43 Закону України "Про публічні закупівлі".

13. Мотивуючи зазначену ухвалу, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зауважив, що оскільки спірний договір про закупівлю за відсутності для цього підстав, визначених Законом України "Про публічні закупівлі", укладений без дотримання конкурентних засад, тобто спрямований на незаконне заволодіння майном (у даному випадку отримання оплати робіт за рахунок коштів державного бюджету), такий договір згідно з частинами першою та другою статті 228 ЦК України, пунктом 1 частини першої статті 43 Закону України "Про публічні закупівлі" є нікчемним.

14. Натомість, у постановах Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 904/193/22 та від 21.12.2022 у справі № 904/180/22 (у складі колегій суддів палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів) зазначено, що аналіз положень правових норм Закону України "Про публічні закупівлі" дозволяє дійти висновку про те, що пункт 1 частини першої статті 43 вказаного Закону застосовується до випадків, якщо замовник порушив одну з основних вимог до договору про закупівлю та уклав договір до/без проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі взагалі. В такому разі договір про закупівлю є нікчемним. У випадку інших порушень вимог чинного законодавства при укладенні договору про закупівлю, за винятком тих, що передбачені пунктами 2-5 частини першої статті 43 Закону України "Про публічні закупівлі", такий договір може бути визнаний недійсним в судовому порядку на підставі статей 203, 215 ЦК України, тобто є оспорюваним. Тобто, договір про закупівлю, укладений за результатами застосування переговорної процедури закупівлі є оспорюваним, а не нікчемним як помилково зазначили суди попередніх інстанцій.

15. Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 ГПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду. У такому випадку, згідно з приписами пункту 11 частини першої статті 229 ГПК України, провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

16. З огляду на здійснене судами попередніх інстанцій у справі № 904/1407/21 правозастосування і мотиви, які стали підставою для задоволення позовних вимог, беручи до уваги доводи поданої касаційної скарги та враховуючи перегляд судових рішень у подібних правовідносинах у касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, колегія суддів дійшла висновку про доцільність зупинення касаційного провадження у даній справі до закінчення перегляду судових рішень у справах № 905/77/21 та № 904/192/22 у касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Керуючись статтями 228, 229, 234, 235 ГПК України, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження у справі № 904/1407/21 зупинити до закінчення перегляду у касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 905/77/21 і справи №904/192/22.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Случ

Судді Н. О. Волковицька

С. К. Могил