ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року Справа № 925/1728/21(925/606/22)

м. Черкаси

За позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "МТС-МОРАЛ" в особі ліквідатора, арбітражного керуючого Ярмолінського Юрія Васильовича

до фермерського господарства Мартинюка Василя Михайловича

про визнання договору купівлі-продажу недійсними в межах справи №925/1728/21 за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ВІВА КАПІТАЛ" про банкрутство сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "МТС-МОРАЛ"

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Рябенька Я.В.

За участю:

від позивача: не явилися;

від відповідача: не явилися.

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "МТС-МОРАЛ" в особі ліквідатора, арбітражного керуючого Ярмолінського Юрія Васильовича (далі також - позивач) звернулося до Господарського суду Черкаської області із позовною заявою до фермерського господарства Мартинюка Василя Михайловича (далі також - відповідач) про визнання недійсним договору купівлі-продажу комплексу нежитлових будівель, що знаходиться в с. Озірна по вул. Мічуріна, 66 Звенигородського району Черкаської області, укладеного 16.01.2020 між сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "МТС-МОРАЛ" та фермерським господарством Мартинюка Василя Михайловича і посвідченого 16.01.2020 року державним нотаріусом Звенигородської державної нотаріальної контори Шалденко Л.В. (далі - спірний договір).

Також позивач у позові просить господарський суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

В обґрунтування позову позивач вказав на те, що спірний договір:

- є фраудаторним, оскільки укладений на шкоду кредиторам боржника з метою ухилення сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "МТС-МОРАЛ" від повернення боргу перед ініціюючим кредитором - товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ВІВА КАПІТАЛ", що є порушенням вимог статей 3, 11, 203, 215, 234 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ);

- укладений під час дії заборони на відчуження майна сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "МТС-МОРАЛ" як заходу забезпечення позову, вжитого господарським судом, що є порушенням вимог частини п`ятої статті 124 Конституції України статей 3, 203, 207, 215 ЦК України.

Автоматизована система документообігу Господарського суду Черкаської області для розгляду справи за позовною заявою позивача визначила суддю Дорошенка М.В., у провадженні якого перебуває справа №925/1728/21 про банкрутство сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "МТС-МОРАЛ".

Ухвалою від 04.07.2022 Господарський суд Черкаської області у складі судді Дорошенка М.В. прийняв позовну заяву позивача до розгляду, відкрив провадження у справі №925/1728/21(925/606/22), вирішив розглядати її в межах справи №925/1728/21 про банкрутство сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "МТС-МОРАЛ" за правилами загального позовного провадження, призначив у цій справі підготовче засідання на 10 год. 30 хв. 23.08.2022 в приміщенні Господарського суду Черкаської області і встановив відповідачу строк для подання відзиву.

Ухвалою від 23.08.2022 Господарський суд Черкаської області відклав підготовче засідання у справі №925/1728/21(925/606/22) на 10 год. 30 хв. 22.09.2022 в приміщенні господарського суду.

22 вересня 2022 року до Господарського суду Черкаської області надійшло клопотання представника позивача адвоката Слободянюка А.І. від 21.09.2022 про витребування в порядку ст. 81 ГПК України доказів - копії спірного договору.

Ухвалою від 22.09.2021 Господарський суд Черкаської області за клопотанням представника позивача адвоката Слободянюка А.І. від 21.09.2022 витребував від відповідача та державного нотаріуса Звенигородської державної нотаріальної контори Шалденко Л.В. копію спірного договору та відклав підготовче засідання у справі №925/1728/21(925/606/22) на 10 год. 30 хв. 27.10.2022 у приміщенні господарського суду.

06 жовтня 2022 року до Господарського суду Черкаської області від державного нотаріуса Звенигородської державної нотаріальної контори Шалденко Л.В. надійшла витребувана судом копія спірного договору.

Відповідач відзив на позов і витребувану ухвалою від 22.09.2022 копію спірного договору до господарського суду не подав.

Ухвалою від 27.10.2022 Господарський суд Черкаської області закрив підготовче провадження у справі №925/1728/21(925/606/22), призначив її до розгляду по суті в судовому засіданні на 10 год. 00 хв. 13.12.2022 в приміщенні господарського суду і повідомив учасників справи про дату час і місце судового засідання.

У судовому засіданні у справі №925/1728/21(925/606/22), яке відбулося 13.12.2022, Господарський суд Черкаської області оголосив перерву до 10 год. 00 хв. 17 січня 2023 року, про що повідомив представника позивача адвоката Ремшу Д.С. під розписку, а ліквідатора Ярмолінського Юрія Васильовича і фермерське господарство Мартинюка Василя Михайловича ухвалою суду від 13.12.2022.

Судове засідання, призначене на 10 год. 00 хв. 17.01.2023, не відбулося через відключення електричної енергії у суді, тому ухвалою від 17.01.2023 Господарський суд Черкаської області призначив судове засідання з розгляду справи №925/1728/21(925/606/22) по суті на 10 год. 40 хв. 02 лютого 2023 року в приміщенні господарського суду.

У судовому засіданні у справі №925/1728/21(925/606/22), яке відбулося 02.02.2023, Господарський суд Черкаської області оголосив перерву до 10 год. 00 хв. 13 лютого 2023 року, про що повідомив представника позивача адвоката Слободянюка А.І. під розписку, а ліквідатора Ярмолінського Юрія Васильовича і фермерське господарство Мартинюка Василя Михайловича ухвалою суду від 02.02.2023.

У судовому засіданні у справі №925/1728/21(925/606/22), яке відбулося 13.02.2023, Господарський суд Черкаської області оголосив перерву до 11 год. 30 хв. 22 лютого 2023 року, про що повідомив сторони ухвалою суду від 13.02.2023.

У судовому засіданні у справі №925/1728/21(925/606/22), яке відбулося 22.02.2023, Господарський суд Черкаської області оголосив перерву до 14 год. 30 хв. 15 березня 2023 року, про що повідомив представника позивача адвоката Слободянюка А.І. і представника товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ВІВА КАПІТАЛ" адвоката Грушевого Ю.В. під розписку, а ліквідатора Ярмолінського Юрія Васильовича і фермерське господарство Мартинюка Василя Михайловича ухвалою суду від 22.02.2023.

13 березня 2023 року до Господарського суду Черкаської області надійшло клопотання арбітражного керуючого Ярмолінського Юрія Васильовича від 10.03.2023 про розгляд справи №925/1728/21(925/606/22) за його відсутності.

Відповідач був належним чином повідомлений судом про дату, час і місце призначеного ухвалою від 22.02.2023 судового засідання, проте ні він сам ні його представник у це судове засідання не явилися і про причини неявки господарський суд не повідомили.

Неявка позивача та відповідача (їх представників) в судове засідання, призначене на 14 год. 30 хв. 15.03.2023, не перешкоджає вирішенню спору за наявними у справі №925/1728/21(925/606/22) матеріалами.

Дослідивши наявні у справі докази, Господарський суд Черкаської області

УСТАНОВИВ:

Ухвалою від 15.01.2019 Господарський суд Черкаської області у справі №925/1372/18 за позовом ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "МТС-МОРАЛ" про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства в порядку вжиття заходів забезпечення позову до ухвалення остаточного судового рішення у справі заборонив сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "МТС-МОРАЛ" вчиняти дії з відчуження його рухомого та нерухомого майна, що використовується чи може бути використано для здійснення і забезпечення статутної діяльності товариства та подальшого його функціонування як господарюючого суб`єкта.

Рішенням від 03.07.2019 у справі №925/1372/18 Господарський суд Черкаської області позов ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "МТС-МОРАЛ" про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства задовольнив повністю. Повний текст цього рішення був складений 15.07.2019.

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю ""МТС-МОРАЛ" подало апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Черкаської області від 03.07.2019 у справі №925/1372/18.

Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 27.08.2019 повернув скаржнику вказану апеляційну скаргу, після чого рішення Господарського суду Черкаської області від 03.07.2019 у справі №925/1372/18 в силу частини другої статті 241 ГПК України набрало законної сили.

06 вересня 2019 року сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "МТС-МОРАЛ" повторно подало апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Черкаської області від 03.07.2019 у справі №925/1372/18.

Ухвалою від 22.10.2019 Північний апеляційний господарський суд поновив сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "МТС-МОРАЛ" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Черкаської області від 03.07.2019 у справі №925/1372/18; відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "МТС-МОРАЛ" на рішення Господарського суду Черкаської області від 03.07.2019 у справі № 925/1372/18; призначив судове засідання для розгляду справи №925/1372/18; зупинив дію рішення Господарського суду Черкаської області від 03.07.2019 у справі № 925/1372/18 до прийняття апеляційним господарським судом кінцевого рішення.

Ухвалою від 22.01.2020 Північний апеляційний господарський суд закрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "МТС-МОРАЛ" на рішення Господарського суду Черкаської області від 03.07.2019 у справі № 925/1372/18.

16 січня 2020 року сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "МТС-МОРАЛ" як продавець і фермерське господарство Мартинюка Василя Михайловича як покупець уклали між собою спірний договір купівлі-проваджу комплексу нежитлових будівель, згідно з п. 1.1 якого продавець передає належне йому нерухоме майно, вказане у п. 1.2 цього договору, у власність покупцю, а покупець приймає це нерухоме майно та сплачує за нього відповідну ціну продажу в розмірі, на умовах та в порядку, передбаченому цим договором.

Відповідно до п. 1.2 спірного договору об`єктом купівлі-продажу за цим договором є комплекс нежитлових будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 у складі: адміністративної будівлі з ґанком, прибудови "А-1", "а", загальна площа 475,0 кв. м., стіни цегла; майстерні, прибудови "Б", "б", стіни цегла, загальна площа 297,4 кв. м.; складу "В", загальна площа 107,8 кв. м., стіни залізо - бетон; ангару "З", загальна площа 441 кв. м., стіни цегла, оцинковане залізо; навісу (тимчасового) "Г"; прохідної з ґанками, прибудовою "Д", "д", стіни цегла, загальна площа 42,1 кв. м.; будівлі для техогляду "Е", загальна площа 262,4 кв. м., стіни шлакоблок, металеві листи; току (тимчасового) "Ж", загальна площа 441 кв. м.; літнього душу (тимчасовий) "К"; мийка "Л"; естакади 1; вимощення "І", розташований на двох, що перебувають в оренді, земельних ділянках: земельна ділянка площею 0,5479 га., кадастровий номер :02:002:0273 і земельна ділянка площею 0,0978 га., кадастровий номер :01:002:0065.

Пунктом 1.4 спірного договору передбачено, що продаж вчинено за 100000,00 грн., які продавець одержав від покупця повністю до підписання цього договору.

Згідно з п. 2.2 спірного договору цей договір вважається укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до частини четвертої статті 334 ЦК України право власності на об`єкт у покупця виникає з дня державної реєстрації права в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

16 січня 2020 року державний нотаріус Звенигородської державної нотаріальної контори Шалденко Л.В. посвідчила спірний договір і провела державну реєстрацію права власності на об`єкт купівлі-продажу за фермерським господарством ОСОБА_2 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 12, номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 35056424.

В квітні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ВІВА КАПІТАЛ" звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "МТС-МОРАЛ" та до ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за договором.

Ухвалою від 14.04.2020 Господарський суд Черкаської області за вказаним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ВІВА КАПІТАЛ" відкрив провадження у справі №925/452/20.

09 вересня 2020 року Господарський суд Черкаської області ухвалив рішення у справі №925/452/20, яким задовольнив повністю позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ВІВА КАПІТАЛ" до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "МТС-МОРАЛ" та до ОСОБА_3 про солідарне стягнення 363639,25 грн. заборгованості і стягнув солідарно із сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "МТС-МОРАЛ" та з ОСОБА_3 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ВІВА КАПІТАЛ" 363639,25 грн. заборгованості та 4855,89 грн. судових витрат.

Рішення Господарського суду Черкаської області від 09.09.2020 у справі №925/452/20 набрало законної сили 02.10.2020 і наразі є чинним.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 09.09.2020 у справі №925/452/20 встановлені такі обставини: 22.12.2018 товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ВІВА КАПІТАЛ" як кредитодавець та сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "МТС-МОРАЛ" як позивальник уклали письмовий договір №13/3/ЮО про надання фінансового кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії з лімітом в сумі 300000,00 грн. строком на 36 календарних місяців з 22 грудня 2018 року по 21 грудня 2021 року зі сплатою 36% річних за користування кредитом та графіком щомісячного погашення позичальником кредиту, що є додатком до цього договору. Задля забезпечення виконання позичальником зобов`язань за договором від 22.12.2018 №13/3/ЮО товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ВІВА КАПІТАЛ" та ОСОБА_3 22.12.2018 уклали між собою договір поруки №13-3/ЮОП, згідно з яким ОСОБА_3 як поручитель поручився за виконання позичальником зобов`язання за договором від 22.12.2018 №13/3/ЮО. Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ВІВА КАПІТАЛ" на виконання договору від 22.12.2018 №13/3/ЮО надало сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "МТС-МОРАЛ" кредит в сумі 298860,00 грн., а сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "МТС-МОРАЛ" свої зобов`язання за договором від 22.12.2018 №13/3/ЮО щодо погашення кредиту згідно з графіком його погашення та сплати відсотків за користування кредитом не виконало, що й стало підставою для задоволення Господарським судом Черкаської області позову товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ВІВА КАПІТАЛ" до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "МТС-МОРАЛ" та до ОСОБА_3 про солідарне стягнення 363639,25 грн. заборгованості.

23 жовтня 2020 року Господарський суд Черкаської області на виконання рішення від 09.09.2020 у справі №925/452/20 видав наказ на солідарне стягнення з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "МТС-МОРАЛ" та з ОСОБА_3 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ВІВА КАПІТАЛ" 363639,25 грн. заборгованості та 4855,89 грн. судових витрат.

Ухвалою від 18.01.2022 Господарський суд Черкаської області за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ВІВА КАПІТАЛ" відкрив провадження у справі №925/1728/21 про банкрутство сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "МТС-МОРАЛ", визнав кредиторські вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ВІВА КАПІТАЛ" до боржника в розмірі 337286,43 грн., що становлять частину присудженої рішенням Господарського суду Черкаської області від 09.09.2020 у справі №925/452/20 до солідарного стягнення з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "МТС-МОРАЛ" та з ОСОБА_3 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ВІВА КАПІТАЛ" суми заборгованості, ввів мораторій на задоволення вимог кредиторів до боржника та процедуру розпорядження його майном, призначив розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Ярмолінського Юрія Васильовича, вирішив інші питання підготовчого засідання.

Ухвалою від 21.03.2022 у справі №925/1728/21 Господарський суд Черкаської області за клопотанням розпорядника майна Ярмолінського Ю.В. припинив повноваження керівника сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "МТС-МОРАЛ" Редька Антона Олеговича і поклав виконання обов`язків керівника сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "МТС-МОРАЛ" на розпорядника майна Ярмолінського Ю.В.

Постановою від 07.06.2022 у справі №925/1728/21 Господарський суд Черкаської області припинив процедуру розпорядження майном сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "МТС-МОРАЛ", визнав його банкрутом і відкрив його ліквідаційну процедуру та призначив ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Ярмолінського Юрія Васильовича, який і звернувся до Господарського суду Черкаської області від імені сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "МТС-МОРАЛ" з позовом, за яким було відкрите провадження у цій справі.

Постановою від 07.03.2023 у справі №925/1728/21, прийнятою за результатами перегляду за нововиявленими обставинами постанови від 07.06.2022 у справі №925/1728/21, Господарський суд Черкаської області скасував постанову від 07.06.2022 у справі №925/1728/21, продовжив у справі №925/1728/21 процедуру розпорядження майном боржника і повноваження розпорядника майна арбітражного керуючого Ярмолінського Ю. В.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним.

Відповідно до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх і непрацездатних дітей.

Частиною третьою статті 215 ЦК України встановлено, що у разі якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним (частина третя статті 215 ЦК України), спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки, від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав (такий висновок міститься в п. 53 постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.02.2021 у справі № 904/2979/20, в постанові Верховного Суду України від 25.05.2016 у справі № 6-605цс16).

Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Тобто цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, яка відповідатиме зазначеним критеріям і уявленням про честь та совість.

Частиною третьою статті 13 ЦК України визначено, що не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Формулювання "зловживання правом" необхідно розуміти як суперечність, оскільки якщо особа користується власним правом, то його дія дозволена, а якщо вона не дозволена, то саме тому відбувається вихід за межі свого права та дію без права. Сутність зловживання правом полягає у вчиненні уповноваженою особою дій, які складають зміст відповідного суб`єктивного цивільного права, недобросовісно, в тому числі всупереч меті такого права.

Правочини, які укладаються учасниками цивільних відносин, повинні мати певну правову та фактичну мету, яка не має бути очевидно неправомірною та недобросовісною. Правочин не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення.

Відтак будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання із погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину (правочину, що вчинений боржником на шкоду кредиторам).

Обираючи варіант добросовісної поведінки, боржник зобов`язаний піклуватися про те, щоб його юридично значимі вчинки були економічно обґрунтованими. Також поведінка боржника, повинна відповідати критеріям розумності, що передбачає, що кожне зобов`язання, яке правомірно виникло, повинно бути виконано належним чином, а тому кожний кредитор вправі розраховувати, що усі існуючі перед ним зобов`язання за звичайних умов будуть належним чином та своєчасно виконані. Доброчесний боржник повинен мати на меті добросовісне виконання усіх своїх зобов`язань, а в разі неможливості такого виконання - надати справедливе та своєчасне задоволення (сатисфакцію) прав та правомірних інтересів кредитора.

Наведені висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 24.07.2019 у справі № 405/1820/17, від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18 та від 20.05.2020 у справі № 922/1903/18.

У постанові від 01.04.2020 у справі № 182/2214/16-ц Верховним Судом зроблено висновок, що не виключається визнання договору недійсним, направленого на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства та недопустимості зловживання правом.

Суд звертає увагу на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 03.07.2019 у справі № 369/11268/16-ц про те, що позивач вправі звернутися до суду з позовом про визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частини третьої статті 13 ЦК України), та послатися на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним, якою може бути як підстава, передбачена статтею 234 ЦК України, так і інша, наприклад, підстава, передбачена статтею 228 ЦК України.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 03.03.2020 у справі № 910/7976/17, від 03.03.2020 у справі № 904/7905/16, від 04.08.2020 у справі № 04/14-10/5026/2337/2011.

Разом з вищезазначеним, відповідно до правових висновків, викладених судовою палатою для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 24.11.2021 у справі № 905/2030/19 (905/2445/19), фраудаторним може виявитися будь-який правочин, що здійснюється між учасниками господарських правовідносин, який укладений на шкоду кредиторам, отже, такий правочин може бути визнаний недійсним на підставі пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України як такий, що вчинений всупереч принципу добросовісності, та частин третьої та шостої статті 13 ЦК України з підстав недопустимості зловживання правом, на відміну від визнання недійсним фіктивного правочину, лише на підставі статті 234 ЦК України. У такому разі звернення з позовом про визнання недійсними правочинів боржника на підставі загальних засад цивільного законодавства та недопустимості зловживання правом є належним способом захисту, який гарантує практичну й ефективну можливість захисту порушених прав кредиторів та боржника.

Критеріями, для кваліфікації договору як фраудаторного є, зокрема: відчуження майна за наявності значної непогашеної заборгованості; відчуження майна боржником після пред`явлення до нього позову про стягнення такої заборгованості (хоча є і виключення з цього правила, головне довести, що боржник розумів, що має заборгованість і ухилявся таким чином від її сплати); майно відчужено на підставі безвідплатного правочину (з цього правила є також виключення, зокрема, якщо ціна за оплатним договором занижена тощо); майно відчужене на користь пов`язаної особи (родичу або на користь власної юридичної особи); після відчуження майна у боржника відсутнє інше майно, за рахунок якого він може відповідати за своїми зобов`язаннями перед кредитором.

Саме ці обставини і є вирішальними при доведенні фраудаторності, а отже й недійсності відповідного договору, адже наявність вказаних обставин свідчить про те, що боржник діяв недобросовісно, зловживаючи своїми цивільними правами на шкоду правам інших осіб, оскільки відчуження належного йому майна відбулося з метою уникнення звернення стягнення кредитором на його майно як боржника (Аналогічний висновок наведений у постанові Верховного Суду від 24.07.2019 у справі № 405/1820/17 та у постанові Верховного Суду від 14.07.2020 у справі № 754/2450/18).

Згідно з частиною першою статті. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В свою чергу, пункт 5 частини третьої статті 162 ГПК України покладає саме на позивача обов`язок у позовній заяві викласти обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги, зазначити докази, що підтверджують вказані обставини, а також вказати правові підстави позову.

Тобто, саме на позивача покладено обов`язок у позовній заяві викласти обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги, зазначити докази, що підтверджують вказані обставини, а також вказати правові підстави позову, а суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, при розгляді справи повинен надати правильну правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, і вирішити спір відповідно до норм матеріального і процесуального права, що підлягають застосуванню у конкретному випадку.

Відповідно до статті 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Господарський суд звертає увагу, що відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінивши подані позивачем з позовом та витребувані судом за клопотанням позивача докази відповідно до вимог статті 86 ГПК України, господарський суд дійшов висновку, що вони:

підтверджують, що відчуження майна за спірним договором відбулося за наявності у сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "МТС-МОРАЛ" непогашеної заборгованості перед товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ВІВА КАПІТАЛ" до пред`явлення останнім позову про стягнення такої заборгованості і що майно відчужено на підставі відплатного правочину;

не підтверджують, що ціна за спірним відплатним договором є заниженою, що після відчуження майна за спірним договором у сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "МТС-МОРАЛ" відсутнє інше майно, за рахунок якого він міг відповідати за своїми зобов`язаннями перед товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ВІВА КАПІТАЛ" і що сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "МТС-МОРАЛ", відчужуючи за спірним договором майно, ухилялося від погашення заборгованості перед товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ВІВА КАПІТАЛ".

Отже, подані позивачем з позовом та витребувані судом за клопотанням позивача докази в їх сукупності не підтверджують наявності всіх обставин, які є вирішальними для доведеності фраудаторності спірного договору.

Частиною першою статті 42 КУзПБ встановлено, що правочини, вчинені боржником після відкриття провадження у справі про банкрутство або протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора, якщо вони завдали збитків боржнику або кредиторам, зокрема, з таких підстав:

боржник до відкриття провадження у справі про банкрутство взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим;

боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами, відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови що в момент прийняття зобов`язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів.

Позивач в позові взагалі не вказав і не довів доказами, що укладення спірного договору і його виконання завдало йому або його кредиторам збитків і що саме внаслідок цього він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед кредиторами повністю або частково стало неможливим. Також позивач не надав суду доказів на підтвердження того, що ціна, за якою він відчужив майно відповідачу, була нижчою від ринкової.

Господарський суд Черкаської області, вживши ухвалою від 15.01.2019 у справі №925/1372/18 заходи забезпечення позову шляхом заборони сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "МТС-МОРАЛ" вчиняти дії з відчуження його рухомого та нерухомого майна, що використовується чи може бути використано для здійснення і забезпечення статутної діяльності товариства та подальшого його функціонування як господарюючого суб`єкта, визначив і термін дії цієї заборони - до ухвалення остаточного судового рішення у справі.

Рішення у справі №925/1372/18 було ухвалене Господарським судом Черкаської області 03.07.2019, а законної сили воно набрало 27.08.2019. Отож датою остаточного ухвалення Господарським судом Черкаської області рішення у справі №925/1372/18 і датою припинення дії заборони сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "МТС-МОРАЛ" вчиняти дії з відчуження його рухомого та нерухомого майна, що використовується чи може бути використано для здійснення і забезпечення статутної діяльності товариства та подальшого його функціонування як господарюючого суб`єкта, є 27.08.2019.

Крім того, частиною сьомою статті 145 ГПК України встановлено, що разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до частини першої статті 116 ГПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Отже, передбачений частиною сьомою статті 145 ГПК України дев`яностоденний строк дії вжитих ухвалою від 15.01.2019 у справі №925/1372/18 заходів забезпечення позову розпочався з 28.08.2019 - наступного дня після набрання законної сили рішенням Господарського суду Черкаської області від 03.07.2019 у справі №925/1372/18 і закінчився 25.11.2019. При цьому зупинення ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2019 дії рішення Господарського суду Черкаської області від 03.07.2019 у справі № 925/1372/18 не впливає на перебіг передбаченого частиною сьомою статті 145 ГПК України дев`яностоденного строку дії вжитих ухвалою від 15.01.2019 у справі №925/1372/18 заходів забезпечення позову.

Таким чином, спірний договір був укладений після закінчення дії вжитих ухвалою від 15.01.2019 у справі №925/1372/18 заходів забезпечення позову.

З огляду на викладене господарський суд дійшов висновку про недоведеність позивачем наявності вказаних ним у позові підстав для визнання спірного договору недійсним.

За таких обставин позов задоволенню не підлягає.

За подання позову арбітражний керуючий Ярмолінський Ю.В. за платіжним дорученням від 28.06.2022 №9 сплатив 2481,00 судового збору, який відповідно до статті 129 ГПК України у зв`язку із відмовою у задоволенні позову слід покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Судовий збір за подання позову в сумі 2481,00 грн. покласти на позивача.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Це рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його ухвалення.

Повне рішення складено 23 березня 2023 року.

СУДДЯ М.В. Дорошенко