ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 року

м. Київ

Cправа № 911/1708/18 (911/127/22)

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Банаська О. О. - головуючого, Картере В. І., Погребняка В. Я.,

за участю секретаря судового засідання Солоненко А. В.,

за участю представників:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Шакур", Фізичної особи - підприємця Волкодава Дмитра Едуардовича: Боднара М. М. (в режимі відеоконференції),

ОСОБА_1 : ОСОБА_5,

ліквідатора Селянського-фермерського господарства "Аграрник" - арбітражного керуючого Загороднього О. М. (особисто)

розглянув у відкритому судовому засіданні спільну касаційну скаргу

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Шакур",

2. Фізичної особи - підприємця Волкодава Дмитра Едуардовича

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.11.2022

у складі колегії суддів: Грека Б. М. - головуючого, Полякова Б. М., Пантелієнка В. О.

та рішення Господарського суду Київської області від 29.08.2022

у складі судді Янюк О. С.

у справі за заявою

1. Ліквідатора Селянсько-фермерського господарства "Аграрник" Загороднього Олексія Михайловича,

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Шакур",

3. Фізичної особи-підприємця Волкодава Дмитра Едуардовича

до ОСОБА_1

про зобов`язання вчинити дії та стягнення коштів

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Вступ

1. Фермерське господарство за рік до відкриття провадження у справі про його банкрутство на підставі договорів купівлі-продажу відчужило на користь Фізичної особи (відповідач) належне йому рухоме майно - трактори.

2. Надалі, у межах справи про банкрутство Фермерського господарства, суд за заявою ліквідатора боржника визнав недійсними укладені боржником із Фізичною особою договори купівлі-продажу майна на підставі статті 42 Кодексу з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) з мотивів відчуження майна за заниженою ціною та зобов`язав відповідача повернути у ліквідаційну масу відчужене майно.

3. За результатами виконавчого провадження встановлено відсутність майна у Фізичної особи, що зумовило звернення ліквідатора та кредиторів до суду із заявою про зобов`язання відповідача відшкодувати вартість неповернутого за недійсними договорами майна та стягнення суми вартості цього майна.

4. Суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний господарський суд, спільно подану заяву ліквідатора та кредиторів залишив без задоволення. Місцевий господарський суд дійшов висновку, що у відповідача виникло зобов`язання щодо відшкодування вартості відповідного рухомого майна, однак визнав недоведеним розмір суми заявленого відшкодування, оскільки наданий висновок експерта не може бути визнаний доказом, який підтверджує розмір такого відшкодування.

5. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, розглядаючи касаційну скаргу, має вирішити питання про те:

- чи є безумовною підставою, за встановлених обставин неповернення відповідачем придбаного ним за недійсними договорами купівлі-продажу майна боржника та висновку суду першої інстанції щодо виникнення у відповідача обов`язку з відшкодування вартості такого майна, для відмови у задоволені заяви про відшкодування вартості неповернутого майна боржника, наявність недоліків (сумнівів суду у правильності) висновку експерта, наданому позивачем (заявником) на підтвердження вартості неповернутого майна?

6. Суд вважає помилковими та передчасними висновки судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення вимог спільно поданої заяви ліквідатора та кредиторів, виходячи з такого.

Короткий зміст і підстави наведених у заяві вимог та заперечень відповідача

7. Господарським судом Київської області здійснюється провадження у справі № 911/1708/18 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Шакур" (далі - ТзОВ "Шакур") до Селянсько-фермерського господарства "Аграрник" (далі - СФГ "Аграрник", боржник) про банкрутство, відкрите ухвалою від 20.08.2018.

8. 29.12.2021 ліквідатор СФГ "Аграрник" - арбітражний керуючий Загородній Олексій Михайлович (далі - ліквідатор СФГ "Аграрник" Загородній О. М.), ТзОВ "Шакур" та Фізична особа - підприємець Волкодав Дмитро Едуардович (далі - ФОП Волкодав Д. Е.) звернулися в межах справи про банкрутство СФГ "Аграрник" із спільною заявою від 28.12.2021 б/н до ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , відповідач), в якій просили суд:

1) зобов`язати ОСОБА_1 відшкодувати на користь СФГ "Аграрник" у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент здійснення правочину вартість такого майна:

- середньоринкову ціну трактора колісного, марка Т-150К, рік випуску 2015, заводський № НОМЕР_1 (двигун НОМЕР_2 ) станом на 20.10.2017 у розмірі 576 162,27 грн;

- середньоринкову ціну трактора колісного, марка МТЗ-80, рік випуску 2015, заводський № НОМЕР_3 (двигун НОМЕР_4 ) станом на 20.10.2017 у розмірі 281 500,59 грн;

2) стягнути з ОСОБА_1 на користь СФГ "Аграрник" 856 662,86 грн.

9. Заява ліквідатора СФГ "Аграрник" Загороднього О. М., ТзОВ "Шакур" та ФОП Волкодава Д. Е. мотивована неповерненням ОСОБА_1 відчуженого їй боржником майна (колісних тракторів МТЗ-80 та Т-150К) за договорами купівлі-продажу (комісії), які суд визнав недійсними та зобов`язав відповідача повернути таке майно, з урахуванням чого у неї виник обов`язок з відшкодування вартості цього майна, чого вона не здійснила.

10. ОСОБА_1 щодо вимог заяви позивачів заперечує зазначаючи, зокрема, що вона не перешкоджає поверненню боржнику тракторів та нею вчинено всі дії задля можливого виконання ухвали суду від 20.08.2020 щодо повернення в ліквідаційну масу СФГ "Аграрник" сільськогосподарської техніки. Водночас, як зауважує ОСОБА_1 , у відкритому за її заявою кримінальному провадженні, слідство в якому триває з`ясовано, що за рішенням членів співвласників майнових сертифікатів трактори були забрані з ангару та зберігаються за місцем проживання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з огляду на що наразі передчасно стверджувати про неможливість повернення тракторів. Окрім того, ОСОБА_1 заперечує проти долученого позивачами висновку експерта від 21.12.2021 № СЕ-18/111-21/53886-АВ, з-поміж іншого зазначаючи, що він є неналежним та недостовірним доказом у справі, оскільки застосовані в ньому експертом ОСОБА_6 методичні дані та використані приклади об`єктів оцінки є неправильними, необґрунтованими та суперечать матеріалам справи.

Фактичні обставини справи, установлені судами попередніх інстанцій

11. 20.08.2020 Господарський суд Київської області постановив ухвалу у справі № 911/1708/18, якою, зокрема, визнав недійсним договір купівлі-продажу (комісії) від 20.10.2017 № ПТС-084/02-62, укладений між СФГ "Аграрник" та ОСОБА_1 , трактора колісного, марка МТЗ-80, рік випуску 2015, заводський номер НОМЕР_3 , № двигуна НОМЕР_4 , марка двигуна Д-240; визнав недійсним договір купівлі продажу (комісії) від 20.10.2017 № ПТС-085/02-62, укладений між СФГ "Аграрник" та ОСОБА_1 , трактора колісного, марка Т-150К, рік випуску 2015, заводський номер НОМЕР_1 , № двигуна НОМЕР_2 , марка двигуна ЯМЗ-236; зобов`язав ОСОБА_1 повернути в ліквідаційну масу СФГ "Аграрник" сільськогосподарську техніку, а саме: трактор колісний, марка МТЗ-80, рік випуску 2015, заводський номер НОМЕР_3 , № двигуна НОМЕР_4 , марка двигуна Д-240; трактор колісний, марка Т-150К, рік випуску 2015, заводський номер НОМЕР_1 , № двигуна НОМЕР_2 , марка двигуна ЯМЗ-236.

12. 01.04.2021 ліквідатор СФГ "Аграрник" Загородній О. М. звернувся до ОСОБА_1 із вимогою № 02-31/114 про повернення сільськогосподарської техніки у ліквідаційну масу СФГ "Аграрник".

13. ОСОБА_1 листом від 30.04.2021 б/н у відповідь на вимогу ліквідатора повідомила, що за її заявою про вчинення злочину, а саме, самоправне заволодіння тракторами МТЗ-80, Т-150К Ружинським ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області відкрито кримінальне провадження. За твердженням ОСОБА_1 матеріали кримінальної справи містять інформацію про те, що у громадянина ОСОБА_2 перебуває трактор колісний, марка МТЗ-80, рік випуску 2015, заводський номер НОМЕР_3 , № двигуна НОМЕР_4 , марка двигуна Д-240, а у громадянина ОСОБА_3 - трактор колісний, марка Т-150К, рік випуску 2015, заводський номер НОМЕР_1 , № двигуна НОМЕР_2 , марка двигуна ЯМЗ-236. Наразі, як зазначає ОСОБА_1 , кримінальна справа перебуває у провадженні відповідного відділу поліції, тому ліквідатор вправі звернутися до відділу поліції із заявою про визнання СФГ "Аграрник" потерпілою особою у кримінальному провадженні.

14. 13.04.2021 суд видав наказ на примусове виконання ухвали суду від 20.08.2020 у справі № 911/1708/18, за результатом пред`явлення якого до виконання начальником Ружинського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Більським О. Л. (далі - ВДВС) винесено постанову від 16.06.2021 про відкриття виконавчого провадження № 65826192.

15. 23.09.2021 ВДВС виніс постанову, якою повернув наказ суду від 13.04.2021 у справі № 911/1708/18 стягувачу, у зв`язку із відсутністю у ОСОБА_1 визначеного виконавчим документом майна, яке вона за виконавчим документом повинна передати стягувачу в натурі.

16. 21.12.2021 судовим експертом Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центрі Міністерства внутрішніх справ ОСОБА_6, який був попереджений про відповідальність за завідомо неправдивий висновок за статтею 384 Кримінального кодексу України (далі - КК України), на підставі листа-заяви ТзОВ "Шакур" від 04.11.2021 складений експертний висновок № СЕ-19/111-21/53886-АВ для подання до суду в межах справи № 911/1708/18 про банкрутство СФГ "Аграрник".

17. Як встановили суди попередніх інстанцій, на вирішення судової комплексної експертизи були поставлені питання: яка середня ринкова ціна трактора колісного марки Т-150К, рік випуску 2015, заводський номер НОМЕР_1 (двигун НОМЕР_2 ), станом на 20.10.2017?; яка середня ринкова ціна трактора колісного марки МТЗ-80, рік випуску 2015, заводський номер НОМЕР_3 , (двигун НОМЕР_4 ), станом на 20.10.2017?

18. За результатами проведеного дослідження експертом зроблені такі висновки: орієнтовна середня ринкова ціна колісного трактора "ХТЗ Т-150", 2015 року виготовлення, заводський № НОМЕР_5 , двигун № НОМЕР_2 , станом на 20.10.2017, становила 575 162,27 грн; орієнтовна середня ринкова ціна колісного трактора "МТЗ-80", 2015 року виготовлення, заводський № НОМЕР_6 , двигун № НОМЕР_4 , станом на 20.10.2017, становила 281 500,59 грн.

Короткий зміст ухвали рішення суду першої інстанції

19. 29.08.2022 Господарський суд Київської області ухвалив рішення у справі № 911/1708/18 (911/1258/21), яким заяву ліквідатора СФГ "Аграрник" Загороднього О. М., ТзОВ "Шакур" та ФОП Волкодава Д. Е. до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії та стягнення коштів залишив без задоволення.

20. Суд першої інстанції, врахувавши обставини визнання судом ухвалою від 20.08.2020 недійсними договорів купівлі-продажу (комісії) майна боржника від 20.10.2017 та повернення виданого на виконання цієї ухвали виконавчого документа без виконання стягувачу через відсутність такого майна у відповідача, дійшов висновку, що у ОСОБА_1 виникло зобов`язання щодо відшкодування вартості відповідного рухомого майна.

21. Водночас, місцевий господарський суд визнав недоведеним розмір суми грошових коштів, які підлягають відшкодуванню боржнику ОСОБА_1, оскільки, як зазначив суд першої інстанції, зі змісту наданого позивачами експертного висновку неможливо встановити чи було проведено судовим експертом дослідження з урахуванням того, що відповідна техніка є складеною у 2015 році, а не випущеною у 2015 році. З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що за відсутності зазначеної інформації, наданий висновок експерта не може братися до уваги як доказ, який підтверджує розмір заявленої позивачами до відшкодування суми коштів.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

22. Північний апеляційний господарський суд постановою від 28.11.2022 рішення Господарського суду Київської області від 29.08.2022 у справі № 911/1708/18 (911/127/22) залишив без змін, визнавши правомірним висновок суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення заявлених вимог про зобов`язання відшкодувати та стягнення вартості неповерненого майна, яке було відчужене відповідачеві за договорами, які визнані судом недійсними.

23. Апеляційний господарський суд погодився з висновком суду першої інстанції, що наданий позивачами висновок експерта не може братися як доказ підтвердження розміру заявленого відшкодування, оскільки судовим експертом проведено дослідження сільськогосподарської техніки без установлення відповідності характеристик, таких як рік виготовлення, а зазначений як рік виготовлення - 2015 рік - не може братися до уваги з огляду на його невідповідність вимогам пунктів 6.1., 6.3. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 (далі - Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів).

24. Крім того, суд апеляційної інстанції не погодився з правильністю визначення процентного показника ринкової вартості досліджуваних транспортних засобів, зазначивши, що оскільки КТЗ станом на дату оцінки мають строк експлуатації 2,8 років, при застосуванні лінійної інтерполяції процентний показник ринкової вартості становитиме значення 58 %, а не як взято експертом 52 %.

Короткий зміст наведених у касаційній скарзі вимог

25. 14.01.2023 ТзОВ "Шакур" та ФОП Волкодав Д. Е. звернулись до Верховного Суду зі спільною касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.11.2022 та рішення Господарського суду Київської області від 29.08.2022 у справі № 911/1708/18 (911/127/22), в якій просять оскаржені судові рішення скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рух касаційної скарги

26. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 911/1708/18 (911/127/22) визначено колегію суддів у складі: Банаська О. О. - головуючого, Картере В. І., Пєскова В. Г., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 16.01.2023.

27. 31.01.2023 Верховний Суд постановив ухвалу, якою залишив касаційну скаргу ТзОВ "Шакур" та ФОП Волкодав Д. Е. без руху, надавши скаржникам строк на усунення її недоліків шляхом надання письмових пояснень, в яких чітко зазначити підстави касаційного оскарження та уточнення вимог скарги.

28. У зв`язку з перебуванням судді Пєскова В. Г. у відпустці, автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 911/1708/18 (911/127/22) визначено колегію суддів у складі: Банаська О. О. - головуючого, Картере В. І., Погребняка В. Я., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 20.02.2023.

29. Ухвалою від 23.02.2023 Верховний Суд прийняв справу № 911/1708/18 (911/127/22) за касаційною скаргою ТзОВ "Шакур" та ФОП Волкодав Д. Е. до провадження; відкрив касаційне провадження у цій справі; призначив розгляд касаційної скарги на 09.03.2023; надав учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 03.03.2023.

30. У судове засідання 09.03.2023 з`явився представник ТзОВ "Шакур", ФОП Волкодава Д. Е. (в режимі відеоконференції) та ліквідатор СФГ "Аграрник" - арбітражний керуючий Загородній О. М., які надали усні пояснення щодо поданої касаційної скарги.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Узагальнені доводи осіб, які подали касаційну скаргу

(ТзОВ "Шакур", ФОП Волкодав Д. Е.)

31. ТзОВ "Шакур" та ФОП Волкодав Д. Е. в обґрунтування доводів касаційної скарги посилаються на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права, зазначаючи, зокрема, таке:

- висновок суду першої інстанції щодо залишення спільно поданої заяви ліквідатора та кредиторів без задоволення є взаємосуперечливим, оскільки встановивши виникнення у відповідача обов`язку з відшкодування вартості майна суд водночас відмовив у задоволенні вимог такої заяви позивачів;

- суди попередніх інстанцій під час розгляду справи не повідомляли сторони про наявність незрозумілостей у наданому до суду висновку експерта та не вирішили питання (за наявності сумнівів у правильності висновку експерта) призначення експертизи у справі;

- суд першої інстанції не надав жодної оцінки висновкам спеціалістів держспоживслужби, які під час купівлі-продажу відповідачем колісних транспортних засобів проводили візуальний огляд сільськогосподарської техніки на відповідність ідентифікаційних номерів на предмет фальсифікації, а саме: висновку спеціаліста від 18.10.2017 № 025828 трактор Т-150К та висновку спеціаліста від 18.10.2017 № 025829 трактор МТЗ-80;

- суди попередніх інстанцій належним чином не дослідили експертний висновок, долучений позивачами на підтвердження розміру суми заявленого відшкодування;

- апеляційний господарський суд не дослідив ні усне, ні письмове роз`яснення експерта щодо експертного висновку, висновки спеціалістів держспоживслужби та свідоцтва про реєстрацію машин;

- суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку, що сільськогосподарська техніка (трактори) були складені самостійно, а не виготовлені на заводі виробника.

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

( ОСОБА_1 )

32. ОСОБА_1 у поданому до суду відзиві на касаційну скаргу не погоджується із доводами скарги ТзОВ "Шакур", ФОП Волкодава Д. Е. та просить суд залишити її без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін, зазначаючи, зокрема, таке:

- наданий скаржниками висновок експерта ОСОБА_6 від 21.12.2021 № СЕ-19/111-21/53886-АВ є необґрунтованим та суперечить матеріалам справи;

- суди попередніх інстанцій обґрунтовано не прийняли як доказ підтвердження розміру заявлених вимог наданий позивачами висновок експерта;

- ОСОБА_1 не зберігала у себе трактори МТЗ-80 та Т-150К та сприяла ВДВС у пошуку предмета примусового виконання;

- відповідач не перешкоджає поверненню боржнику спірних тракторів та нею вживаються заходи щодо їх розшуку, на підтвердження чого свідчить наявне кримінальне провадження ініційоване за заявою ОСОБА_1 На час слідства передчасно стверджувати про неможливість повернення в натурі спірних тракторів;

- скаржники не зазначили, яке порушене або не визнане право вони просять захистити. У відповідача відсутні жодні договірні та позадоговірні відносини із ТзОВ "Шакур" ФОП Волкодава Д. Е.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи й висновків судів попередніх інстанцій

33. Вирішуючи наведені в пункті 5 цієї постанови питання, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, беручи до уваги приписи статті 300 ГПК України, виходить з такого.

Чи є безумовною підставою, за встановлених обставин неповернення відповідачем придбаного ним за недійсними договорами купівлі-продажу майна боржника та висновку суду першої інстанції щодо виникнення у відповідача обов`язку з відшкодування вартості такого майна, для відмови у задоволені заяви про відшкодування вартості неповернутого майна боржника, наявність недоліків (сумнівів суду у правильності) висновку експерта, наданому заявником на підтвердження вартості неповернутого майна?

34. Відповідно до частини першої статті 3 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

35. Згідно із частиною шостою статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

36. За частиною першою статті 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

37. Згідно із частиною першою статті 7 КУзПБ спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

38. Частиною другою статті 7 КУзПБ визначено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною яких є боржник; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно.

39. Визначені частиною другою статті 7 КУзПБ спори розглядаються та вирішуються судом у відокремленому позовному провадженні за правилами ГПК України. Судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій за результатами розгляду заяв, скарг, клопотань, поданих в межах основного провадження у справі про банкрутство, розглядаються судом без застосування усіх стадій судового розгляду, притаманних виключно розгляду справ позовного провадження. Такий підхід повністю відображає конструкції статей 7, 9 КУзПБ щодо порядку розгляду як основної справи про банкрутство, так і спорів, стороною в яких є боржник, які хоча і вирішуються в межах основної справи про банкрутство, проте є справами позовного провадження, відокремленими від основної справи про банкрутство. Таке розмежування є цілком виправданим з точки зору того, що справи відокремленого позовного провадження мають різний суб`єктний склад сторін спору, предмети і підстави позову, розглядаються та вирішуються господарським судом із застосуванням усього інструментарію позовного провадження, на відміну від спрощеного порядку розгляду заяв, скарг і клопотань в основній справи про банкрутство (див. висновок, викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/97/20, від 23.02.2023 у справі № 927/84/16 (927/1258/21)).

40. Предметом судового розгляду у цій справі є вимога позивачів, в тому числі ліквідатора боржника Загороднього О. М., про зобов`язання відповідача відшкодувати вартість неповернутого за недійсними договорами купівлі-продажу майна та стягнення суми вартості такого майна, яка розглядалася у відокремленому судовому провадженні в межах справи про банкрутство.

41. У якості підстав заявлених вимог ліквідатор СФГ "Аграрник" Загородній О. М., ТзОВ "Шакур" та ФОП Волкодава Д. Е. посилаються на обставини відсутності у відповідача майна, що було встановлено в рамках виконавчого провадження з виконання ухвали суду від 20.08.2020, якою визнано недійсними договори купівлі-продажу майна на підставі статті 42 КУзПБ та зобов`язано відповідача повернути майно боржнику.

42. За частиною третьою статті 42 КУзПБ у разі визнання недійсними правочинів боржника з підстав, передбачених частиною першою або другою цієї статті, кредитор зобов`язаний повернути до складу ліквідаційної маси майно, яке він отримав від боржника, а в разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість грошовими коштами за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

43. У справі, яка переглядається, суди попередніх інстанцій встановили, що 20.08.2020 суд постановив ухвалу у справі № 911/1708/18, якою, зокрема, визнав недійсними на підставі статті 42 КУзПБ укладені боржником з відповідачем договори купівлі-продажу (цесії) від 20.10.2017 та зобов`язав ОСОБА_1 повернути в ліквідаційну масу СФГ "Аграрник" сільськогосподарську техніку, а саме: трактор колісний марки МТЗ-80, рік випуску 2015, заводський номер НОМЕР_3 , № двигуна НОМЕР_4 , марка двигуна Д-240; трактор колісний марки Т-150К, рік випуску 2015, заводський номер НОМЕР_1 , № двигуна НОМЕР_2 , марка двигуна ЯМЗ-236.

44. Відповідно до статті 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

45. Згідно із частинами першою, другою статті 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Аналогічні положення містить частина друга статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

46. Однак, як свідчать встановлені обставини справи, виданий судом на виконання ухвали від 20.08.2020 виконавчий документ - наказ суду від 13.04.2021 був повернутий ВДВС ліквідатору СФГ "Аграрник", у зв`язку із відсутністю у ОСОБА_1 майна визначеного у виконавчому документі, яке вона зобов`язана була передати боржнику.

47. Доказів оскарження постанови про повернення виконавчого документа, наявності нового виконавчого провадження з виконання ухвали суду від 20.08.2020 судами не встановлено. Іншого сторонами не надано.

48. За наведеного, суд вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо виникнення у ОСОБА_1 обов`язку з відшкодування вартості неповернутого майна за договорами, які суд визнав недійсними.

49. Водночас суд першої інстанції, рішення якого залишив без змін апеляційний господарський суд, залишив без задоволення вимоги заяви позивачів з огляду на недоведення ними розміру заявленого відшкодування вартості техніки.

50. Отже, спірним наразі у справі фактично є питання щодо розміру відшкодування вартості неповернутої техніки - тракторів, яке має бути здійснене відповідачем.

51. Як убачається зі змісту оскаржених судових рішень, висновки судів щодо відсутності підстав для задоволення вимог заяви позивачів ґрунтуються на тому, що 1) долучений позивачами експертний висновок від 21.12.2021 № СЕ-19/111-21/53886-АВ, не може бути визнаний як доказ, який підтверджує розмір заявленої суми відшкодування, 2) позивачами не надано інших доказів, які підтверджують розмір суми заявленого ними відшкодування.

52. Утім наведений висновок судів попередніх інстанцій в цій частині суд вважає помилковим та передчасним, зробленими без належного з`ясування всіх обставин, що мають значення для розгляду заявлених вимог позивачів.

53. Верховний Суд звертає увагу, що позивач звертаючись до суду з позовом самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

54. Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права позивача про яке ним зазначається в позовній заяві здійснюється судом на розгляд якого передано спір крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги (аналогічні висновки алгоритму розгляду спорів викладено у постановах Верховного Суду від 19.09.2019 у справі № 924/831/17 та від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18).

55. Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

56. Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

57. Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

58. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

59. У пунктах 1 - 3 частини першої статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

60. З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 ГПК України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

61. Частинами першою, другою, четвертою статті 269 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

62. Суд зауважує, що чітке обґрунтування та аналіз є базовими вимогами до судових рішень та важливим аспектом права на справедливий суд.

63. Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є компетенцією виключно національних судів першої та апеляційної інстанцій. Проте зважаючи на прецедентну практику ЄСПЛ, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

64. Суди попередніх інстанцій в оскаржених судових рішеннях обґрунтовано врахували, що пред`явлення вимоги про відшкодування вартості неповернутої техніки покладало на позивачів обов`язок довести розмір заявленої суми відшкодування.

65. Водночас суд звертає увагу, що за змістом статті 86, частини п`ятої статті 236, статті 237 ГПК України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю визначення позивачем розміру відшкодування та здійснити оцінку доказів, на яких ґрунтується заявлена сума відшкодування.

66. Визначаючи розмір відшкодування, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази, перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю або частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду (див. подібного змісту висновок, викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.09.2020 у справі № 926/1904/19, від 14.12.2022 у справі № 910/12366/21).

67. Проте суди попередніх інстанцій наведеного не врахували та не здійснили оцінку наданого позивачами на підтвердження визначеної суми відшкодування вартості неповернутої техніки відповідачем висновку експерта від 21.12.2021 № СЕ-19/111-21/53886-А у взаємозв`язку з іншими доказами у справі, зокрема висновком спеціаліста від 18.10.2017 № 025828 щодо обстеження трактору Т-150К та висновком спеціаліста від 18.10.2017 № 025829 щодо обстеження трактору МТЗ-80.

68. Також, без належної оцінки судів попередніх інстанцій, за наявних у них сумнівів щодо правильності визначення у долученому позивачами висновку експерта від 21.12.2021 № СЕ-19/111-21/53886-А суми відшкодування вартості неповернутої техніки, залишено питання можливості призначення судової експертизи у справі, в той час як: 1) встановлені обставини справи свідчать про неповернення відповідачем придбаного за недійсними договорами майна, а 2) суд першої інстанції дійшов висновку щодо виникнення у відповідача обов`язку з відшкодування боржнику вартості такого майна.

69. Відповідно до частини першої статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

70. Частиною другою статті 2 ГПК України визначено, що суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

71. Застосування принципу справедливості передбачено і нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, пунктом 1 статті 6 якої гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

72. Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу, що одним із елементів передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий розгляд справи судом є змістовне, а не формальне тлумачення правової норми (див. mutati mutandis рішення ЄСПЛ від 23.10.1985 у справі "Бентем проти Нідерландів").

73. Провадження у справах про банкрутство є однією з форм господарського процесу, тому в його межах повинні виконуватися завдання господарського судочинства та досягатися його мета - ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

74. Відшкодування вартості неповернутого майна у ліквідаційну масу боржника відчуженого ним за недійсними договорами є одним із юридичних інструментів гарантування збільшення ліквідаційної маси боржника та як результат захисту інтересів кредиторів шляхом максимально можливого задоволення їх вимог.

75. Як уже зверталась судом увага, положеннями статті 7 КУзПБ визначено, що спори, стороною яких є боржник, розглядаються та вирішуються судом у відокремленому позовному провадженні за правилами ГПК України.

76. Тобто до спорів за участю боржника, які розглядаються в межах справи про банкрутство застосуються правила розгляду характерні для позовного провадження, в тому числі правила щодо призначення експертизи для отримання відповіді на питання, що мають значення для справи.

77. Відповідно до частини першої статті 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

78. Судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду (стаття 1 Закону України "Про судову експертизу").

79. У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Дульський проти України" зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

80. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

81. Отже, у разі наявності обґрунтованих сумнівів у правильності висновку експерта, наданому сторонами у справі, суд має право (всі підстави) признати відповідну експертизу для з`ясування обставин, що мають значення для справи (див. близькі за змістом висновки, викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.12.2018 у справі № 916/2554/17, від 27.05.2020 у справі № 916/2187/18, від 13.01.2022 у справі № 910/6552/20).

82. Ураховуючи наведене, суди попередніх інстанцій не були позбавлені можливості з власної ініціативи призначити експертизу для з`ясування питання, щодо обставин, що мають значення для справи, в цьому разі перевірки правильності визначеної суми відшкодування вартості неповерненої техніки відповідачем за наявності обґрунтованих сумнівів в правильності наданого сторонами висновку.

83. Окрім того, варто звернути й увагу на взаємну неузгодженість висновків суду першої інстанції у цій справі щодо вартості техніки, яка була відчужена боржником на користь відповідача та неповернута останнім за наслідком визнання судом договорів купівлі-продажу майна недійсними.

84. Так, в ухвалі суду від 10.08.2020 у справі № 911/1708/18 (про банкрутство боржника - СФГ "Аграрник") судом першої інстанції під час юридичної оцінки доводів щодо заниження вартості техніки враховано висновки ліквідатора щодо заниження вартості майна зроблені шляхом моніторингу цін для встановлення середньої ринкової вартості ідентичних або аналогічних транспортних засобів за аналогічними параметрами транспортного засобу - трактор Т-150К та трактор МТЗ-80 (пункти 3.1, 3.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів) та взятий ліквідатором як джерело цінового сегменту майна вебсайт https://auto.ria.com, згідно якого встановлено, що середня вартість: трактора колісного, марки Т-150, 2015 року випуску, об`єм двигуна 11150 см3, заводський № 06-09504 (8808435) становить 378 818,75 грн (ціна за якою реалізовано майно - 20 670,00 грн); трактора колісного, марки МТЗ-80, 2015 року випуску, об`єм двигуна 4750 см3, заводський № 06-09503 (554199) становить 253 028,88 грн (ціна за якою реалізовано майно - 9 165,00 грн).

85. Натомість в оскарженому рішенні від 29.08.2022 у цій справі за наслідком оцінки висновку експерта від 21.12.2021 № СЕ-19/111-21/53886-АВ згідно якого орієнтовна середня ринкова ціна колісного трактора "ХТЗ Т-150" 2015 року станом на 20.10.2017 становила 575 162,27 грн; орієнтовна середня ринкова ціна колісного трактора "МТЗ-80", 2015 року станом на 20.10.2017 становила 281 500,59 грн, суд першої інстанції дійшов висновку, що зазначений висновок експерта (з огляду на наявні в ньому недоліки) не може бути визнаний як доказ підтвердження розміру суми відшкодування вартості техніки, з урахуванням чого відмовив у задоволенні вимоги позивачів про відшкодування вартості неповернутої техніки з мотивів недоведеності розміру її суми, залишивши поза увагою 1) як зроблені ним висновки щодо середньої вартості техніки - тракторів в ухвалі від 20.08.2020, так і 2) можливості верифікації розміру заявленої до стягнення суми відшкодування, в тому числі з використанням передбачених процесуальним законодавством засобів - шляхом призначення експертизи у справі з власної ініціативи.

86. Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

87. Частиною першою статті 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

88. До повноважень Верховного Суду не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об`єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.

89. ЄСПЛ неодноразово зазначав, що навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини "Олюджіч проти Хорватії"). Принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справах "Мала проти України", "Богатова проти України").

90. Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "Ван де Гурк проти Нідерландів").

91. Відповідно до статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

92. Однак, без дослідження і з`ясування наведених вище обставин ухвалені у справі оскаржені судові рішення та зроблені в них висновки не можна вважати обґрунтованими та правомірними.

93. Не з`ясувавши відповідних обставин та не дослідивши пов`язані з ними докази, суди попередніх інстанцій допустили порушення норм процесуального права, а саме статей 13, 86, 269 частини п`ятої статті 236 ГПК України, щодо повного та всебічного дослідження обставин, доказів та аргументів сторін, що мають значення для правильного розгляду позовних вимог про зобов`язання відповідача відшкодувати та стягнення з нього вартості неповернутої техніки боржнику.

94. З огляду на викладене, суд касаційної інстанцій дійшов висновку про повне задоволення касаційної скарги ТзОВ "Шакур" та ФОП Волкодава Д. Е.

95. Водночас суд відхиляє як безпідставні доводи відповідача щодо недоведення скаржниками наявності порушеного права зі сторони відповідача та відсутності у них права на звернення до суду із заявою про стягнення вартості неповернутого майна боржника, оскільки як свідчать матеріали справи заяву з вимогами, які є предметом цього судового розгляду, подано до суду ліквідатором боржника спільно з кредиторами.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

96. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

97. Згідно із пунктом 1 частини третьої статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

98. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції (частина четверта статті 310 ГПК України).

99. За таких обставин відсутність у Верховного Суду процесуальної можливості з`ясувати дійсні обставини справи перешкоджає прийняттю рішення по суті справи, а тому враховуючи допущені порушення норм процесуального права, ухвалені у справі судові рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

100. Під час нового розгляду справи, суду слід взяти до уваги викладене у цій постанові, вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, надати оцінку заявленим вимогам позивачів здійснивши дослідження сукупності наявних в матеріалах справи доказів з урахуванням правил та критеріїв оцінки доказів визначених ГПК України, в тому числі у разі необхідності вирішити питання у відповідності до приписів статті 99 ГПК України щодо призначення судової експертизи у справі для з`ясування обставин, що мають значення для справи.

101. В залежності від встановленого та у відповідності з чинним законодавством розглянути вимоги позивачів з належним обґрунтуванням мотивів та підстав такого розгляду в судовому рішенні.

Щодо судових витрат

102. Частиною чотирнадцятою статті 129 ГПК України передбачено, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

103. Оскільки в цьому випадку справа направляється на новий розгляд до апеляційного господарського суду, розподіл судових витрат Верховним Судом не здійснюється.

Висновки щодо застосування норм права

104. До спорів за участю боржника, які за статтею 7 КУзПБ розглядаються в межах справи про банкрутство боржника, застосуються правила розгляду характерні для позовного провадження, в тому числі правила щодо призначення експертизи для отримання відповіді на питання, що мають значення для справи.

105. У разі наявності обґрунтованих сумнівів у правильності висновку експерта, наданому сторонами у справі, суд має право (всі підстави) признати відповідну експертизу для з`ясування обставин, що мають значення для справи.

На підставі викладеного та керуючись статтями 286, 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Шакур" та Фізичної особи-підприємця Волкодава Дмитра Едуардовича задовольнити повністю.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.11.2022 та рішення Господарського суду Київської області від 29.08.2022 у справі № 911/1708/18 (911/127/22) скасувати повністю.

3. Справу № 911/1708/18 (911/127/22) направити на новий розгляд до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. О. Банасько

Судді В. І. Картере

В. Я. Погребняк