ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.02.2023 Справа № 905/2310/21

Суддя - Говорун О.В.

Секретар судового засідання Чекан Ю.І.

Позивач Департамент по роботі з активами Маріупольської міської ради.

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Мрія-Фарм".

Про зобов`язання ТОВ "Мрія-Фарм" звільнити нежитлове приміщення, повернення нежитлового приміщення та стягнення з ТОВ "Мрія-Фарм" неустойки в розмірі 12321,76 грн.

Представники учасників справи:

від позивача не з`явився;

від відповідача не з`явився.

Департамент по роботі з активами Маріупольської міської ради (далі - позивач) звернувся до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія-Фарм" (далі - відповідач) в якому просив зобов`язати ТОВ "Мрія-Фарм" звільнити нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: м.Маріуполь, вул.Радіна, 2, загальною площею 67,95 кв.м., повернути його за актом приймання-передачі протягом 20 днів з моменту набрання рішення законної сили, стягнути з ТОВ "Мрія-Фарм" на користь Департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради неустойку у розмірі 12321,76 грн відповідно до укладеного договору оренди приміщення від 28.10.2015 №2215-К, яке розташоване по вул.Радіна, 2 у м.Маріуполь, Донецької області загальною площею 67,95 кв.м. для використання під склад.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 28.10.2015 між позивачем та відповідачем був укладений договір №2215-К оренди нежитлового приміщення. Строк дії договору до 28.10.2016. 21.11.2016 строк дії договору від 28.10.2015 було продовжено до 27.09.2019.

02.10.2019 позивач направив відповідачу лист №36-59307-26.1 в якому було повідомлено про відсутність наміру продовження договору на новий термін та відповідно до п.3.2 договору оренди було запропоновано повернути нежитлове приміщення за актом прийому-передачі у 7-денний строк департаменту. Отже, на думку позивача, починаючи з 28.09.2019 договір оренди припинений. В той же час, відповідач не повернув об`єкт оренди, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вимогами про звільнення нежитлового приміщення та повернення його за актом приймання-передачі, а також стягнення неустойки за використання об`єктом оренди з вересня 2019 року по жовтень 2021 року.

До суду надійшов відзив на позов в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначив, що виходячи з умов укладеного договору оренди від 28.10.2015 та додаткової угоди від 21.11.2016 строк дії договору до 27.08.2022, тобто на час звернення позивача з позовом до суду строк дії договору від 28.10.2015 не сплив. Позивачем не надано належних та допустимих доказів направлення відповідачу листа від 02.10.2019 №36-59307-26.1. Також зазначив, що починаючи з жовтня 2019 року позивачем виставляються відповідачу рахунки на оплату орендної плати за користування предметом договору оренди та підписуються відповідні акти виконаних робіт, після здійснення відповідачем орендних платежів. Вказані обставини свідчать про волевиявлення позивача на пролонгацію договору оренди.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

28.10.2015 між Департаментом міського майна Маріупольської міської ради (далі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мрія-Фарм" (далі орендар) укладено договір оренди нежитлового приміщення (будівлі, споруди), що відноситься до комунальної власності м.Маріуполя відповідно до п.1.1 якого, на підставі листа орендаря від 01.10.2015 орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нежитлове приміщення (будівлю, споруду), розташоване за адресою м.Маріуполь, вул.Бодрова, 2, загальною площею 43,30 кв.м (перший поверх Комунального закладу "ЦПМСД №1 м.Маріуполя", аптечний пункт приміщення №№6,15,18,19 загальною площею 39,10 кв.м., та місця загального користування 4,20 кв.м.), згідно з технічного паспорту БТІ, для використання під аптечний пункт (а.с.10-15).

Відповідно до п.2.1 договору, вступ орендаря у тимчасове платне володіння та користування приміщенням (будівлею, спорудою) здійснюється на підставі договору оренди нежитлового приміщення (будівлі, споруди) міської комунальної власності з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі вказаного нежитлового приміщення (будівлі, споруди).

Розмір орендної плати визначається на підставі рішення Маріупольської міської ради від 24.04.2012 №6/18-1851 (п.4.1 договору).

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє з 28.10.2015 до 28.10.2016 (п.7.1 договору).

Відповідно до п.7.5 договору, у разі відсутності заяви однієї із сторін про розірвання або зміну договору протягом місяця після закінчення його терміну, він вважається продовженим на той же термін і на тих же умовах, які були передбачені цим договором. Таким чином договір продовжується і у подальшому.

14.05.2016 на виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 67,95 кв.м. про що зазначено в акті №8420 прийому-передачі нежитлового приміщення в будинку №2 по вул. Радіна М.В. (а.с.16).

14.06.2016 між сторонами укладений додатковий договір до договору №2215-К від 28.10.2015 на оренду нежитлового приміщення (будівлі, споруди), розташованого за адресою: м.Маріуполь, ву.Радіна М.В., 2, що відноситься до комунальної власності м.Маріуполя відповідно до п.3 якого, на підставі наказу Департаменту міського майна Маріупольської міської ради від 14.06.2016 №151 та акту прийому-передачі від 14.06.2016 №8420 п.1.1 договору від 28.10.2015 №2215-К викладений в наступній редакції: "загальну площу орендованого нежитлового приміщення вважати з 14.06.2016 67.95 кв.м замість 43,30…". Пункт 4.2 викласти в наступній редакції: "За вказане в п.1.1 договору приміщення, загальною площею 67,95 кв.м. встановлений розмір орендної плати за базовий (травень 2016 року) у розмірі 359,64 грн" (а.с.17-18).

21.11.2016 між сторонами укладений додатковий договір до договору №2215-К від 28.10.2015 на оренду нежитлового приміщення (будівлі, споруди), розташованого за адресою: м.Маріуполь, ву.Радіна М.В., 2, що відноситься до комунальної власності м.Маріуполя відповідно до п.1 якого, на підставі листа орендаря від 26.10.2016, термін дії договору від 28.10.2015 №2215-К на оренду нежитлового приміщення (будівлі, споруди), розташованого за адресою: м.Маріуполь, ву.Радіна М.В., 2, загальною площею 67,95 кв.м., а саме: з літ. А-1, перший поверх, прим №4 кімнати №№3,6,15,17,18, з літ. а10 -1, кімната №19, з літ, а6 -1, ч/кімнати №№1,2, згідно технічного паспорту БТІ, для використання під аптечний пункт, подовжений до 27.09.2019 (2 роки 11 місяців) (а.с.19).

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч.1 ст.193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), яка кореспондується з ч.1 ст.526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч.2 ст.762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

За змістом ст. 764 ЦК України, якщо наймач продовжує володіти та/або користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Відповідно до частини 2 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (далі - Закону №2269 в редакції на 27.09.2019 - дата спливу строку дії договору оренди від 28.10.2015 з урахування додаткової угоди від 21.11.2016), у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Істотне значення має зміст такої заяви, оскільки вона обов`язково повинна бути спрямована на припинення або зміну умов договору оренди та факт її надсилання однією стороною іншій.

Якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

Однак, за наявності вказаних вище умов, договір оренди вважається пролонгованим на строк, який був раніше встановлений, і на тих самих умовах, що були передбачені договором.

Для продовження дії договору не вимагається обов`язкового укладення нового договору або внесення змін до нього.

Аналогічні за змістом умови погоджені сторонами в п. 7.5 договору від 28.10.2015.

Згідно з приписами частин 1 та 2 статті 26 Закону №2269, одностороння відмова від договору оренди не допускається. Договір оренди припиняється в разі закінчення строку на який його було укладено.

Суд розглядає справи не інакше як на підставі доказів, поданих учасниками справи (частина перша статті 14 ГПК України).

Згідно з ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Виходячи з викладених вище вимог законодавства та умов погодженого сторонами договору оренди, факт надсилання позивачем відповідачу заяви про припинення договору оренди в межах одного місяця після закінчення терміну дії договору входить до предмета доказування в цій справі.

Позивачем наданий лист від 02.10.2019 №36-59307-26.1, за змістом якого позивач повідомив відповідача, що договір оренди від 28.10.2015 №2215-К нежитлового приміщення, що розташоване по вул.Радіна М.В., б.2, загальною площею 67,95 кв.м., на новий термін дії на тих же самих умовах продовжуватись не буде, та його дію припинено з 28.09.2019. Запропоновано відповідачу звільнити нежитлове приміщення та повернути вказане нежитлове приміщення підписавши акт у семиденний строк (а.с.20-21).

На підтвердження направлення зазначеного листа відповідачу, позивач надав копію чека поштового відправлення ПН №55 (а.с.20).

Однак, з наданих позивачем доказів неможливо дійти однозначного висновку про направлення відповідачу 02.10.2019 саме того листа, який був поданий позивачем до суду.

З чеку вбачається лише сам факт надсилання відповідачу листа засобами поштового зв`язку.

Позивачем не доведено, що поштове відправлення №55 містило заяву про припинення або зміну умов договору оренди від 28.10.2015 та взагалі вказане відправлення стосувалось правовідносин позивача та відповідача в межах договору оренди від 28.10.2015.

За таких обставин, чек поштового відправлення не може вважатись належним доказом надсилання позивачем відповідачу листа від 02.10.2019 №36-59307-26.1 про припинення договору оренди.

Будь-яких інших доказів про направлення листа від 02.10.2019 №36-59307-26.1 позивачем відповідачу не надано.

Крім того, за період з жовтня 2019 року по листопад 2021 року сторонами складені та підписані акти виконання послуг, а саме №41520/3 від 10.12.2021, №41520/3 від 09.11.2021, №41520/3 від 11.10.2021, №41520/3 від 10.09.2021, №41520/3 від 10.08.2021, №41520/3 від 23.07.2021, №41520/3 від 09.06.2021, №41520/3 від 11.05.2021, №41520/3 від 12.04.2021, №41520/3 від 10.03.2021, №41520/3 від 10.02.2021, №41520/3 від 14.01.2021, №41520/3 від 10.12.2020, №41520/3 від 10.11.2020, №41520/3 від 09.10.2020, №41520/3 від 09.09.2020, №41520/3 від 11.08.2020, №41520/3 від 10.07.2020, №41520/3 від 24.06.2020, №41520/3 від 12.05.2020, №41520/3 від 10.04.2020, №41520/3 від 11.03.2020, №41520/3 від 11.02.2020, №41520/3 від 14.01.2020, №41520/3 від 10.12.2019, №41520/3 від 11.11.2019.

Також, позивачем виставлені відповідні рахунки, які були отримані відповідачем (а.с.152-203).

Вказані дії судом розцінені як такі, що спрямовані на продовження правовідносин сторін за договором оренди майна.

Виходячи зі змісту п.7.5 договору від 28.10.2015 та п.1 додаткового договору від 21.11.2016, договір оренди продовжений до 27.08.2022, суд дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність вимог позивача, а відтак підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судові витрати, за приписами ст.129 ГПК України, покладаються на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 129, 236-238 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 20.03.2023.

Суддя О.В. Говорун