ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.03.2023 Справа № 908/860/23

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Проскурякова К.В., розглянувши заяву гр. ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви

Заявник: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 )

До особи, яка може отримати статус учасника справи (Відповідача) Акціонерне товариства Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат (69032, вул. Південне шосе, буд. 15, м. Запоріжжя, )

про визнання дій Наглядової ради Товариства - незаконними та про визнання рішення Наглядової ради, оформленого Протоколом від 10.01.2023 року №2/2023 - недійсним.

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

16.03.2023 до Господарського суду Запорізької області надійшла заява гр. ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.03.2023 вказану заяву розподілено судді Проскурякову К.В.

Заявник зазначає, що він планує звернутися до суду з позовною заявою до Акціонерного Товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» про визнання дій Наглядової ради Товариства - незаконними та про визнання рішення Наглядової ради, оформленого Протоколом від 10.01.2023 року №2/2023 - недійсним.

З посиланням на ст. 136, ч.ч. 4, 10 ст. 137 ГПК України вважає, що до прийняття рішення суду по цій справі існує необхідність вжиття заходів, забезпечення позову у вигляді:

1. Зупинення повноважень генерального директора Акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" Павленко Сергія Івановича - до вирішення спору по суті.

2. Відновлення повноважень члена дирекції, виконуючого обов`язки генерального директора Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» - Кізілова Сергія Анатолійовича шляхом зобов`язання внесення змін до відомостей щодо керівника Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» () державним реєстратором до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань - до вирішення спору по суті.

3. Заборони державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств, Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь - яких питань до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, проводити реєстраційні дії відносно Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» (), щодо внесення змін до відомостей (в т.ч. щодо зміни членів виконавчого органу Підприємства, зокрема директора чи виконуючого його обов`язки, підписантів, членів дирекції і т.д.) - до вирішення спору по суті.

В обґрунтування забезпечення позову заявник посилається на те, що Наглядова рада Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» всупереч нормам чинного законодавства України, а саме - самовільно, без застосування визначеної законом процедури та без належних на те повноважень - призначила на посаду генерального директора «Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» Павленко Сергія Івановича, припинивши при цьому повноваження Кізілова С.А. шляхом винесення Протоколу № 2/2023 від 10.01.2023 року, знехтувавши вимогами чинного законодавства України та всупереч рішенню суду, зокрема:

1. Порушено вимоги п.п. 1-1, 1-2 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2008 року за №777 «Про проведення конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки», а саме - призначення ОСОБА_2 на посаду генерального директора АТ «ЗАлК» - відбулося без проведення конкурсного відбору.

2. При призначенні Наглядовою радою ОСОБА_2 не застосовано положення Порядку "Про проведення конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки", затвердженого Постановою КМУ від 03.09.2008 року за №777, що має у собі ознаки перевищення своїх повноважень Наглядовою радою та фактично - вчинення дій, направлених на рейдерський захват підприємства.

3. Згідно Рішення Господарського суду Запорізької області від 03.02.2022 у справі №908/3213/21 та Постанови Центрального апеляційного господарського суду від 02.02.2023 року - визнано недійсним рішення позачергових загальних зборів акціонерів акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» оформлене протоколом від 03.11.21 № 1/2021, згідно якого було, в тому числі, обрано склад Наглядової ради АТ «ЗАлК» (яким і призначено відповідно до Протоколу № 2/2023 від 10.01.2023 року на посаду Генерального директора комбінату ОСОБА_2 ) - що є прямим доказом незаконності призначення останнього на посаду генерального директора особами, у яких відповідно до вказаного Рішення суду відсутні на те повноваження.

4. Станом на день звернення із цією заявою контракт між незаконно призначеним генеральним директором АТ «ЗАлК» ОСОБА_2 та Наглядовою радою підприємства - відсутній, що є прямим порушенням чинного законодавства України та суперечить положенням Статуту АТ «ЗАлК», а відтак є прямим доказом відсутності повноважень ОСОБА_2 , як генерального директора АТ «ЗАлК» та додатково свідчить про незаконність перебування його на посаді, що само-собою також є прямим фактом рейдерського захвату підприємства.

На думку заявника зазначені факти прямо вказують на недійсність Протоколу №2/2023 від 10.01.2023 року, яким Наглядовою радою АТ «ЗАлК» було незаконно призначено на посаду генерального директора комбінату ОСОБА_2 та незаконно припинено повноваження ОСОБА_1 як виконуючого обов`язки генерального директора, а відтак - незаконність дій самої Наглядової ради.

Враховуючи той факт, що частка держави у статутному капіталі АТ «ЗАлК» становить майже 69% - при призначенні на посаду Генерального директора комбінату Наглядова рада повинна була керуватися приписами Порядку №777, а саме своїм Протоколом про призначення Генерального директора саме затверджувати результати конкурсного відбору керівника. Крім цього на офіційному сайті Фонду державного майна України відсутня як інформація про проведення конкурсного відбору на посаду генерального директора Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», так і інформація про участі у такому конкурсному відборі ОСОБА_2 , що знову ж таки свідчить про незаконність дій Наглядової ради при винесенні Протоколу №2/2023 від 10.01.2023 року, яким було призначено на посаду Генерального директора ОСОБА_2 та припинено мої повноваження як в.о. генерального директора підприємства.

Вважає, що ОСОБА_2 призначено на посаду Генерального директора АТ «ЗАлК» особами, у яких фактично відсутні на це повноваження, що свідчить про незаконність звільнення з посади ОСОБА_3 та незаконність даного призначення, а відтак - недійсність і самого Протоколу № 2/2023 від 10.01.2023 року.

З огляду на викладене вважає, що невжиття судом заходів забезпечення позову - призведе до наслідків, за результатами яких можуть бути грубо порушені його законні права та інтереси як керівника та працівника Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» та, відповідно - неможливості ефективного їх поновлення, за захистом яких він і звернувся до Господарського суду Запорізької області. Задоволення судом заяви Позивача про забезпечення позову - не призведе до фактичного вирішення спору по суті. Якщо за результатом розгляду позовної заяви дії Наглядової ради АТ «ЗАлК» буде визнано незаконними, - повноцінне відновлення порушеного права Позивача за результатами наслідків таких вже вчинених дій Наглядової ради - буде істотно ускладнено виконання такого рішення суду, оскільки задля того виникне необхідність звернення до суду з додатковими численними позовами.

Розглянувши вказану заяву, дослідивши додані до неї заявником докази суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 138 ГПК України заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо;

У пункті 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову від 26.12.2011 р. № 16 вказано, що заходи до забезпечення позову застосовуються як гарантія реального виконання рішення суду. При цьому, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до пункту 3 вказаної постанови, умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Таким чином, аналіз приписів норм, які регулюють порядок та підстави вжиття заходів забезпечення позову, свідчить, що забезпечення позову є правом суду, що розглядає спір. Заходи по забезпеченню позову застосовується судом, виходячи з обставин справи та змісту заявлених позовних вимог. Вибір способу захисту забезпечення залежить від суті позовних вимог.

Згідно ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 74 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як передбачає ч. 4 ст. 137 ГПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Як вбачається з доданих до заяви про забезпечення позову документів рішенням № 3 порядку денного засідання наглядової ради Акціонерного Товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» (АТ "ЗАЛК) від 23.01.2020р. (протокол № 12) ОСОБА_1 обрано членом Дирекції - виконуючим обов`язки Генерального директора Товариства з 24.01.2020р. Затверджено умови контракту, який з ним укладатиметься. Уповноважено голову Наглядової ради Ігнатовського С.Ю. підписати контракт з в.о. Генерального директора Товариства Кізіловим С.А.

Відповідно до наказу від 28.01.2020р. № 02-178/к на підставі вказаного рішення Наглядової ради АТ "ЗАЛК" згідно контракту ОСОБА_1 вступив на посаду члена Дирекції - виконуючим обов`язки Генерального директора АТ "ЗАлК".

Згідно з протоколом № 2/2023 засідання наглядової ради Акціонерного Товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» від 10.01.2023р. до порядку денного було внесено та розглянуто питання № 2: Припинення повноважень члена Дирекції - виконуючого обов`язки Генерального директора АТ «ЗАлК» та розірвання укладеного з ним контракту.

З другого питання слухали головуючого наглядової ради АТ «ЗАлК» Ліщука В. В., який вніс на обговорення питання припинення повноважень члена Дирекції - виконуючого обов`язки Генерального директора АТ «ЗАлК» Кізілова Сергія Анатолійовича та розірвання укладеного з ним контракту від 24.01 2020 № 766.

Відповідно до пункту 17.3. (12) Статуту Товариства до виключної компетенції наглядової ради належить, зокрема, припинення повноважень Генерального директора. Згідно з пунктом 18.2. Статуту Товариства, очолює та керує діяльністю Дирекції - Генеральний директор, повноваження якого припиняються наглядовою радою.

Відповідно до пункту 17.16. Статуту АТ «ЗАлК» наглядова рада приймає рішення з питань, що належать до компетенції відповідних комітетів, виключно на підставі і в межах пропозицій відповідного комітету.

Відповідно рішення Комітету наглядової ради акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» з питань визначення винагороди посадовим особам товариства та призначень (Протокол № 1 від 10 січня 2023 року) наглядовій раді рекомендовано прийняти рішення про припинення повноважень члена Дирекції - виконуючого обов`язки Генерального директора АТ «ЗАлК» ОСОБА_1 з 10 січня 2023 року та розірвання укладеного з ним контракту від 24.01.2020 № 766.

За одностайним рішенням усіх 4 присутніх членів наглядової ради за 2 питанням вирішили: припинити повноваження члена Дирекції - виконуючого обов`язки Генерального директора АТ «ЗАлК» Кізілова Сергія Анатолійовича з 23.01.2023р. та розірвати укладений з ним контракту від 24.01 2020 № 766.

Згідно розглянутого питання № 3 порядку денного цього ж засідання наглядової ради від 10.01.2023р. на посаду Генералдьного директора АТ "ЗАлК" обрано ОСОБА_2 з 11.01.2023р., затверджено умови контракту, що з ним укладатиметься, уповноважено члена Наглядової ради Федоришина О.О. підписати контракт з в.о. Генерального директора Товариства Павленком С.І.

Крім цього доручено ОСОБА_2 вжити заходів щодо внесення запису про припинення повноважень члена Дирекції - виконуючого обов`язки Генерального директора АТ «ЗАлК» Кізілова С. А. та призначення Генерального директора АТ "ЗАлК" Павленка С.І. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проінформувати всіх зацікавлених осіб та органи державної влади про зміни, вилучити печатку АТ "ЗАлК" та, у разі необхідності, виготовити нову печатку з метою захисту інтересів Товариства.

На підставі Протоколу наглядової ради АТ «ЗАлК» №2/2023 від 10.01.2023, згідно ст. 17.3 (12) Статуту АТ «ЗАлК», відповідно до ст. 41 п. 5 КЗпП України, наказом Генерального директора С. Павленка від 12.01.2023р. № 02-002/к припинено повноваження Члена дирекції - в.о. генерального директора КІЗІЛОВА Сергія Анатолійовича з 10.01.2023, відповідно до ст. 41 п. 5 КЗпП України припинення повноважень посадової особи. Виплатити вихідну допомогу у розмірі шестимісячного середнього заробітку відповідно до ст. 44 КЗпП України. Виплатити компенсацію за 1.8,63 днів не використаної відпустки. Премію за листопад - грудень 2022 року не виплачувати.

Крім цього заявником надано наказ № ЗАЛК-22-П0158/04 від 15.12.2022р. про надання відпустки, згідно якого генеральному директору Кізілову С.А. за власний рахунок та за згодою сторін надано відпустку тривалістю 36 календарних днів з 16.12.2022р. по 20.01.2023р.

Враховуючи доводи заявника судом встановлено, що з рішення господарського суду Запорізької області від 03.02.2022р. у справі № 908/3213/21 вбачається, що 04.11.21 до господарського суду Запорізької області звернулась із позовною заявою ОСОБА_4 (далі ОСОБА_4 ) з вимогою до акціонерного товариства Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат (надалі АТ ЗАлК) про визнання рішення наглядової ради акціонерного товариства Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат про скликання позачергових зборів акціонерів АТ ЗАлК та дистанційне їх проведення 03.11.21 недійсним.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 03.02.2022 у справі №908/3213/21 позовну заяву ОСОБА_4 задоволено. Позов ОСОБА_5 , як третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору задоволено. Визнано недійсним рішення позачергових загальних зборів акціонерів акціонерного товариства Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат оформлене протоколом від 03.11.21 № 1/2021.

Відповідно до постанови Центрального апеляційного господарського суду від 02.02.2023р. у справі №908/3213/21 апеляційну скаргу Фонду державного майна України на рішення Господарського суду Запорізької області від 03.02.2022 у справі № 908/3213/21 залишено без задоволення. Прийнято відмову ОСОБА_4 від позову. Визнано нечинним рішення Господарського суду Запорізької області від 03.02.2022 у справі № 908/3213/21 в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_4 та в цій частині закрито провадження у справі № 908/3213/21. В решті рішення Господарського суду Запорізької області від 03.02.2022 у справі №908/3213/21 залишити без змін.

Отже з наведеного можна дійти висновку, що є таким що набрало чинності рішення суду за позовом ОСОБА_5 , як третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору, про визнання рішення позачергових загальних зборів акціонерів акціонерного товариства Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат оформлене протоколом від 03.11.21 № 1/2021.

При розгляді цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій у справі №908/3213/21 встановлені наступні фактичні обставини, які не полягають доведенню в силу ч. 4 ст. 75 ГПК України.

03.11.21 проведені позачергові загальні збори акціонерів акціонерного товариства Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат, які оформлені протоколом за № 1/2021. До порядку денного вказаних зборів було включено в т.ч. наступні питання :

13. Прийняття рішення про припинення повноважень Голови та членів Наглядової ради Товариства.

14. Обрання членів Наглядової ради Товариства.

За результатами голосування по вказаних питаннях прийняті наступні рішення:

13. Припинено повноваження Голови та членів Наглядової ради Товариства у повному складі.

14. Обрано членами Наглядової ради Товариства: ОСОБА_6 … 1982 року народження, ОСОБА_7 … 1965 року народження, ОСОБА_8 … 1979 року народження, ОСОБА_9 … 1985 року народження, ОСОБА_10 … 1982 року народження…

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач у своїх відзиві та письмових поясненнях на позовну заяву позивача та третьої особи із самостійними вимогами за вих. від 02.01.22 № 021/00-0031 та № 021/00-0032 посилаючись на рішення Господарського суду Запорізької області від 19.05.21 у справі № 908/886/21 стверджує, що Наглядова рада на АТ ЗАлК взагалі відсутня з 01.11.18. Крім того, зазначає (підтверджує той факт ), що станом на час розгляду цієї справи в суді Дирекцією АТ ЗАлК не виносилось жодного рішення, протоколу чи інших документів та не вчинялось жодних дій направлених на скликання та проведення загальних (позачергових) зборів акціонерів АТ ЗАлК 03.11.21. Сторонами ці обставини не заперечуються та не спростовано належними доказами.

Поряд з цим, керуючись ч. 6 ст. 47 ЗУ Про акціонерні товариства Фонд, що є власником 68,01% акцій Товариства, вирішив як акціонер самостійно провести позачергові загальні збори.

Вказане рішення Фонду (акціонера АТ ЗАЛК) було оформлено у вигляді Наказу від 09.09.2021 № 1583 Про забезпечення організації та дистанційного проведення позачергових загальних зборів акціонерного товариства Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат (т. 3 а.с. 56-58).

Проте матеріали справи не містять належних та допустимих доказів (в розумінні ст.ст. 76-77 ГПК України) інформування про проведення 03.11.2021 позачергових загальних зборів ОСОБА_5 , як акціонера АТ ЗАЛК. Надана суду копія акту про надання послуг лише засвідчує договірні відносини між юридичними особами Фондом державного майна України та ПАТ Національний депозитарій України та не підтверджує надсилання повідомлення про проведення 03.11.2021 позачергових загальних зборів акціонеру ОСОБА_5 . Інших доказів, якими б обґрунтовувалися стверджувані скаржником обставини, суду не надано.

Таким чином, системний аналіз норм Закону України Про акціонерні товариства, положень Тимчасового порядку скликання та дистанційного проведення загальних зборів акціонерів та загальних зборів учасників корпоративного інвестиційного фонду, Статуту АТ ЗАлК та наявні матеріали справи свідчать про допущені порушення при скликанні та проведенні (Фондом державного майна України, як акціонером, який сукупно є власником 10 і більше % голосуючих акцій АТ ЗАлК) позачергових загальних зборів акціонерів АТ ЗАлК (оформлених протоколом від 03.11.21 № 1/2021), які призвели до порушення корпоративних прав третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору у цій справі (зокрема, але не виключно, ст. 25 Закону України Про акціонерне товариство - право на участь у позачергових загальних зборах акціонерів цього акціонерного товариства, які проводились 03.11.21, а також на прийняття рішення за результатами роботи цих загальних (позачергових) зборів АТ ЗАлК, тобто право на участь в управлінні акціонерним товариством).

З огляду на встановлені обставини, підтверджені відповідними доказами, враховуючи позицію відповідача, яка свідчить про визнання ним позову і таке визнання не порушує прав та інтересів інших осіб, та зважаючи на доведення третьою особою із самостійними вимогами на предмет спору порушення її прав як акціонера АТ ЗАлК, при скликанні та дистанційному проведенні 03.11.21 позачергових загальних зборів акціонерів АТ ЗАлК, рішення яких оформлені протоколом № 01/2021, вимоги про визнання його недійсним є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, як правильно зазначив суд першої інстанції.

Водночас, враховуючи прийняття відмови ОСОБА_4 від позову, наявні підстави для визнання нечинним рішення Господарського суду Запорізької області від 03.02.2022 у справі № 908/3213/21 в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_4 та закриття в цій частині провадження у справі № 908/3213/21.

Отже, підставою для подання цієї заяви про забезпечення позову став той факт, що судовими рішеннями у справі №908/3213/21 визнання недійсним рішення позачергових загальних зборів акціонерів АТ ЗАлК, які оформлені протоколом № 01/2021 від 03.11.2021р., в тому числі щодо обрання п`яти членів наглядової ради товариства у складі: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Проте, як вбачається з протоколу засідання наглядової ради Акціонерного Товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» (АТ "ЗАЛК) № 2/2023 від 10.01.2023р., яким було припинено повноваження члена Дирекції - виконуючого обов`язки Генерального директора АТ «ЗАлК» ОСОБА_1 з 23.01.2023р. та розірвано укладений з ним контракт від 24.01 2020 № 766., вказане рішення прийнято наглядовою радою у складі: ОСОБА_6 ,, ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , за відсутності ОСОБА_7 .

Наведене свідчить про те, спірне рішення прийнято іншим складом наглядової ради товариства ніж той, який було обрано загальними зборами 03.11.2021р., та відносно якого прийняте рішення у справі №908/3213/21. Жодних пояснень щодо цієї обставини заява про забезпечення позову не містить.

Крім цього суд вважає, що наслідком розгляду майбутнього позову, з яким заявник планує звернутись до господарського суду, з огляду на визначений предмет позову, а саме: про визнання дій Наглядової ради Товариства - незаконними та про визнання рішення Наглядової ради, оформленого Протоколом від 10.01.2023 року №2/2023 - недійсним, у випадку його задоволення стане поновлення ОСОБА_1 на посаді члена Дирекції - виконуючого обов`язки Генерального директора АТ «ЗАлК» та поновлення розірваного з ним контракту.

Отже, запропоновані ним заходи забезпечення майбутнього позову, а саме: зупинення повноважень генерального директора Акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" Павленко Сергія Івановича та відновлення повноважень члена дирекції, виконуючого обов`язки генерального директора Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» - ОСОБА_1 шляхом зобов`язання внесення змін до відомостей щодо керівника Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» () державним реєстратором до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань - до вирішення спору по суті, є повністю тотожними задоволенню майбутніх заявлених позовних вимог, але при цьому спір на дату прийняття цієї ухвали не вирішується по суті, що є неприпустимим в силу вимог ч. 11 ст. 137 ГПК України:

11. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Також суд вважає, що заявником не доведено, що у випадку задоволення майбутнього позову буде істотно ускладнено повноцінне відновлення його порушених прав, оскільки, як вказано вище, прямим наслідком визнання недійним рішення наглядової ради від 10.01.2023р. стане відновлення його на посаді, що не потребує подальшого звернення до суду з численними позовами.

Крім цього суд констатує, що запропонована заявником у якості заходу забезпечення позову заборона державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств, Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь - яких питань до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, проводити реєстраційні дії відносно Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» (), щодо внесення змін до відомостей (в т.ч. щодо зміни членів виконавчого органу Підприємства, зокрема директора чи виконуючого його обов`язки, підписантів, членів дирекції і т.д.), безпосередньо не пов`язана з предметом майбутнього позову, оскільки на даний час за даними ЄДРПОУ керівником підприємства (уповноваженою особою) є ОСОБА_2 , а тому відсутня потреба у такому запропонованому заході забезпечення позову.

Не надано заявником і належних та допустимих доказів здійснення "рейдерського захвату" АТ "ЗАлК" внаслідок прийняття спірного рішення наглядової ради.

Підсумовуючи викладене суд дійшов висновку, що запропоновані заявником заходи забезпечення майбутнього позову не відповідають принципам розумності, обґрунтованості і адекватності, забезпечення збалансованості інтересів сторін. Вони безпосередньо не пов`язані з предметом вказаних Заявником можливих позовних вимог і не свідчать про можливість утруднення виконання рішення в разі невжиття таких заходів. Факт звільнення його з посади на його думку не уповноваженим складом наглядової ради товариства не свідчить про те, що у разі прийняття рішення судом про задоволення майбутнього позову із визначеним заявником предметом невжиття запропонованих заходів забезпечення позову може істотно унеможливити виконання рішення суду та ефективно захистити та поновити порушені майнові права та інтереси позивача, та не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Крім цього, задоволення заяви про забезпечення позову в такому вигляді стало б надмірним втручанням суду в діяльність АТ "ЗАлК", оскільки прийняття рішень про обрання чи звільнення з посади члена дирекції, керівника товариства належить до виключної компетенції органів управління товариства та Фонду державного майна України.

Отже, наведене не свідчить про існування обставин, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, як цього вимагає стаття 136 Господарського процесуального кодексу України.

Крім цього, суд зазначає, що в порушення п. 6 ч. 1 ст. 139 ГПК України заява не містить пропозицій щодо зустрічного забезпечення, яке з огляду на запропоновані заходи забезпечення позову, предмет і ціну майбутнього позову, є обов`язковим, оскільки задоволення цієї заяви могло б завдати збитків відповідачеві, паралізувати господарську діяльність підприємства, а тому їх відшкодування має бути забезпечено.

Також суд враховує, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (Рішення ЄСПЛ у справі "Салов проти України" від 06.09.2005 р.).

У Рішенні ЄСПЛ у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи одстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі. Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Згідно з абз. 1 ч. 6, ч. 8 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України, ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, слід зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція). У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що ця норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони втілені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасниці Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ наголосив, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, передбачених національним правом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 р. у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 р. у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008 р.) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що заявником не надано належних, достовірних та допустимих доказів на підтвердження наявності підстав для забезпечення позову, а тому суд не вбачає підстав для задоволення заяви гр. ОСОБА_1 від 16.03.2023 про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви з покладенням судових витрат в цій частині на заявника.

Керуючись ст.ст. 137, 138, 139, 140, 234, 235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви гр. ОСОБА_1 від 16.03.2023 про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви відмовити.

2. Копію ухвали направити заявнику та відповідачу.

3. Ухвала набирає чинності з моменту її підписання та відповідно до ч. 8. ст. 140, ст. 255 ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції.

Суддя К.В. Проскуряков

Відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Згідно з ч. 8. ст. 140 ГПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції може бути оскаржені в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції про забезпечення позову.

В ч. 1 ст. 256 ГПК України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.