ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
"13" березня 2023 р. Cправа № 902/1061/22
Господарський суд Вінницької області у складі судді Маслія І.В. при секретарі судового засідання Глобі А.С.
за участю представників
позивача: Спектор Ю.І., наказ №28-К від 01.12.2022 (в режимі ВКЗ);
відповідача1:не з`явився
відповідача2: Барішевський О.В., довіреність №21/09 від 21.09.2022,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду заяву представника відповідача2 від 03.03.2023 року про відшкодування витрат, понесених на професійну правничу допомогу у справі:
про визнання недійсним договору та стягнення моральної шкоди
В провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа № 902/1061/22 за позовом (зустрічним) Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОСПЕЦТРАНС ТЕК" до TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC (ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС) та до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОДІЛЛЯ АГРОПРОДУКТ" про визнання недійсним договору та стягнення моральної шкоди.
01.03.2023 судом ухвалено рішення по справі, яким в позові відмовлено повністю.
У відзиві на зустрічну позовну заяву відповідачем2 зазначено орієнтовний розрахунок суми судових витрат на правову допомогу в сумі 25 000,00 грн. та зазначено що докази остаточного розміру понесених судових витрат буде подано протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, відповідно до ч.8 ст. 129 ГПК України.
03.03.2023 до суду від представника відповідача2 - Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОДІЛЛЯ АГРОПРОДУКТ" надійшла заява про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 24 500,00 грн., з долученням доказів.
Ухвалою суду від 06.03.2023 призначено судове засідання з вирішення питання понесених відповідачем2 судових витрат на правову допомогу у справі на 13.03.2023.
07.03.2023 на адресу суду надійшло клопотання представника позивача №б/н від 07.03.2023 (Вх.№01-34/2162/23) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
Ухвалою суду від 08.03.2023 задоволено заяву представника позивача б/н від 07.03.2023 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
10.03.2023 до суду від позивача надійшли заперечення проти заяви відповідача2 про стягнення витрат на правничу допомогу.
На визначену судом дату з`явились представники відповідача2 та позивача, останній приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Представник відповідача2 в судовому засіданні підтримав заяву про відшкодування витрат, понесених відповідачем2 на професійну правничу допомогу в розмірі 24 500,00 грн.
Представник позивача в судовому засіданні підтримав заперечення проти заяви відповідача2 про стягнення витрат на правничу допомогу, та просив покласти дані витрати на відповідача1.
Частиною 3 ст. 244 ГПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, додаткове рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.
Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 13.03.2023, судом проголошено вступну та резолютивну частину додаткового рішення та повідомлено сторін, що повний текс додаткового рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.
Суд, розглянувши матеріали справи, заяву представника відповідача2 про понесенні судові витрати на правничу допомогу та заперечення позивача щодо заяви відповідача2 про стягнення витрат на правничу допомогу, зазначає наступне.
Відповідно до правил частини 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
У відзиві на зустрічну позовну заяву відповідачем2 зазначено орієнтовний розрахунок суми судових витрат на правову допомогу в сумі 25 000,00 грн. та зазначено що докази остаточного розміру понесених судових витрат буде подано протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, відповідно до ч.8 ст. 129 ГПК України.
Згідно з нормами частини 3 статті 124 ГПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Відповідно до частини 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Користуючись своїм правом, передбаченим ч.8 ст. 129 ГПК України, відповідач2 у відзиві на зустрічну позовну заяву зазначив, що докази остаточного розміру понесених судових витрат буде подано протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Рішення суду у даній справі ухвалено 01 березня 2023, заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу надійшла до суду 03 березня 2023.

У зв`язку з викладеним, представником відповідача2 подано докази понесення витрат на правничу допомогу в строки визначені ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Частинами 2-6 статті 126 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно із ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 6 ст. 126 ГПК України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Заперечення позивача проти заяви відповідача2 про стягнення витрат на правничу допомогу, обґрунтовані тим, що ТОВ «Автоспецтранс ТЕК» не було ініціатором відкриття провадження у справі №902/1061/22. Відповідач ТОВ "ПОДІЛЛЯ АГРОПРОДУКТ" подав заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу, якою цілковито, на 100%, поклав усі свої витрати на правничу допомогу на ТОВ «Автоспецтранс ТЕК». При цьому відповідач "забув", що провадження у справі було відкрито за первісним позовом ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС (TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC) - яке є одноосібним власником 100% часток статутного капіталу ТОВ "ПОДІЛЛЯ АГРОПРОДУКТ". Оскільки провадження у справі №902/1061/22 було штучно ініційовано ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС (TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC), представник якого діяв недобросовісно, будучи адвокатом і отримуючи судові повістки - на виклик суду умисно не з`являвся, про причини неявки жодного разу не повідомляв, зустрічний позивач вважає, що всі судові витрати мають бути покладені на цю сторону, яка явно, в розумінні ст.43 ГПК України, зловживала своїми правами у цій справі.

Позивач за зустрічним позовом звертає увагу суду, що до відповідача ТОВ "ПОДІЛЛЯ АГРОПРОДУКТ" було заявлено дві вимоги - немайнова про визнання договору №26/08/20-2 від 26.08.2020р. недійсним, та майнова - про стягнення моральної шкоди в розмірі 5000,00грн. Водночас, поданий відповідачем2 розрахунок суми правничої допомоги є необґрунтованим та неспівмірним обставинам справи. Так, з наданого відповідачем2 Акту №1 здачі-приймання наданих послуг від 02.03.2023р. вбачається, що всупереч наявності первісного позову виконавець послуг жодного аналізу первісного позову умисно не проводив, та жодних процесуальних документів щодо первісного позову не складав, що доказує штучність первісного позову та обопільну домовленість між адвокатами ТОВ "ПОДІЛЛЯ АГРОПРОДУКТ" та ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС (TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC).

На думку позивача за зустрічним позовом, участь в судових засіданнях 26.12.2022 та 23.01.2023 не може бути покладеною на позивача за зустрічним позовом, оскільки на цій стадії в першу чергу розглядався первісний позов, а просити про оплату витрат за судове засідання 15.02.2023 - це просто сором, оскільки все засідання звелося к розгляду клопотання представника ТОВ "ПОДІЛЛЯ АГРОПРОДУКТ", спрямованого на затягування розгляду справи по суті. Як наслідок - засідання було відкладене за ініціативою представника ТОВ "ПОДІЛЛЯ АГРОПРОДУКТ".

Ураховуючи обставини штучності первісного позову та наявність ознак домовленості первісного позивача ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС (TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC) та відповідача ТОВ "ПОДІЛЛЯ АГРОПРОДУКТ" у справі про стягнення 5000,00 грн вимагати правничу допомогу на суму 24 500грн, на думку позивача за зустрічним позовом, є не етичним.

За твердженням позивача за зустрічним позовом, заява відповідача2 про стягнення понесених витрат на правничу допомогу є необґрунтованою, а розрахунок суми наданої правничої допомоги, неспівмірним ні з предметом спору, ні з обсягом участі адвоката Барішевського О.В. в судовому розгляді справи.

З огляду на викладене позивача за зустрічним позовом просить суд в задоволенні заяви ТОВ "ПОДІЛЛЯ АГРОПРОДУКТ" про стягнення витрат на правничу допомогу відмовити та керуючись ч.9 ст.129 ГПК України всі судові витрати покласти на позивача за первісним позовом ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС (TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC).

Суд розглянувши заперечення позивача за зустрічним позовом на заяву про стягнення з нього витрат на правничу допомогу відповідача2 за зустрічним позовом, оцінює його критично, оскільки як вбачається з матеріалів справи зустрічний позов прийнято до розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним ухвалою від 18.11.2022 і починаючи з 21.11.2022 справа розглядалась за двома позовами, крім того, щодо неспівмірності заявлених витрат в запереченнях позивачем за зустрічною позовною заявою не надано контр розрахунку судових витрат та не зазначено суму до якої суд мав би зменшити дані витрати, а за приписами ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Сама лише незгода учасника спору із сумою понесених витрат на професійну правничу допомогу не може бути підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15.05.2020 у справі № 910/5410/19.

Разом з тим, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Також, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними.

Отже, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою та необхідною.

Крім того, слід вказати, відповідно до частини 4 статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, які викладені у постановах Верховного Суду.

У постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду сформулювала такі висновки щодо застосування норм права при вирішенні питання про розподіл судових витрат на правову допомогу:

1) за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу);

2) зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи;

3) загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України. Разом із тим, у ч. 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат;

4) під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Разом з тим, у частині 5 статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Таким чином, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Так, на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу відповідачем2 за зустрічним позовом було подано копії: договору про надання юридичних та інших послуг №19-09-1 від 19.09.2022, акту здачі-приймання наданих послуг №1 від 02.03.2023 з описом наданих послуг у справі на суму 24 500,00 грн та рахунок на оплату №1 від 02.03.2023 року на суму 24 500,00 грн. Крім того, до відзиву на зустрічну позовну заяву представником відповідача2 додано копії Довіреності №21/09 від 21.09.2022 виданої Товариством з обмеженою відповідальністю "ПОДІЛЛЯ АГРОПРОДУКТ" адвокату Барішевському О.В. та Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ПТ №1704 від 27.06.2017 року.

Відповідно до п. 1.1. договору про надання юридичних та інших послуг №19-09-1 від 19.09.2022, за дорученнями (замовленнями) Замовника (наданими в порядку, передбаченому цим Договором) Виконавець зобов`язується за оплату надавати Замовнику юридичні та інші послуги, визначених у Актах здачі-приймання наданих послуг, дорученнях (замовленнях) та/або інших додатках до цього Договору, оформлених між Сторонами відповідно до його умов.

Згідно з умовами п. 1.3. договору, юридичні послуги за цим Договором надаються Виконавцем у наступних формах:

- надання Замовнику усних консультацій, рекомендацій, роз`яснень в сфері правознавства з питань, поставлених Замовником;

- надання Замовнику письмових консультацій, рекомендацій, довідок та висновків в сфері правознавства з питань, поставлених Замовником, а також - складення проектів документів правового характеру;

- здійснення правового аналізу документів та юридичних ситуацій, що виникають або можуть виникнути у правовідносинах Замовника з державою, юридичними та фізичними особами;

- представництво та захист законних інтересів Замовника перед третіми особами, суб`єктами державної влади, міжнародними організаціями та установами, а також - в судах;

- розробка стратегії захисту законних прав та інтересів Замовника;

- надання інших, супутніх юридичним послугам, послуги (надання комбінованих офісних адміністративних послуг; фотокопіювання, підготування документів та інша спеціалізована допоміжна офісна діяльність).

В п. 2.3. договору, визначено, що якщо додатковими угодами, Актами (Звітами) між Сторонами, оформленими згідно до цього Договору, не узгоджено іншого, то вартість послуг Виконавця визначається згідно наступних Тарифів: зокрема за законодавством України, усна форма від 1200 грн /год; письмова форма від 2 500 грн/год; представництво в судах 3000 грн/год (перша година кожного засідання суду); супутні послуги від 500 грн/год.

Згідно з положеннями п. 2.7. договору сторони погодили, що розрахунок за певний обсяг наданих послуг за Договором здійснюється Замовником на банківський рахунок Виконавця на підставі рахунку-фактури Виконавця, виставленого у відповідності до Акту(ів) здачі-приймання наданих послуг.

Як зазначено представником відповідача2 в заяві, розмір судових витрат на професійну правничу допомогу складає 24 500,00 грн.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Водночас дослідивши надані заявником докази суд вважає за необхідне відзначити, що акт здачі-приймання наданих послуг №1 від 02.03.2023 містить наступний перелік послуг в загальному розмірі 24 500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу які включають в себе:

- Вивчення та правовий аналіз зустрічного позову у справі № 902/1061/22 та документів, наданих до нього та пов`язаних з ним - 2 год. по 2500,00 грн/год - вартість 5000,00 грн.

- Розробка стратегії захисту законних прав та інтересів відповідача за зустрічним позовом - ТО В «Поділля Агропродукт» у справі № 902/1061/22 - 1 год. по 2500,00 грн/год - вартість - 2500,00 грн.

- Складання відзиву на зустрічний позов у справі № 902/1061/22 - 2 год по 2500,00 грн/год - вартість 5000,00 грн.

- Участь в судовому засіданні 26.12.2022 у справі № 902/1061/22 - 1 год по 3000,00 грн/год - вартість 3000,00 грн.

- Участь в судовому засіданні 23.01.2023 у справі № 902/1061/22 - 1 год по 3000,00 грн/год - вартість 3000,00 грн.

- Участь в судовому засіданні 15.02.2023 у справі № 902/1061/22 - 1 год по 3000,00 грн/год - вартість 3000,00 грн

- Участь в судовому засіданні 01.03.2023 у справі № 902/1061/22 - 1 год по 3000,00 грн/год - вартість 3000,00 грн.

Водночас, на переконання суду справа є незначної складності, послуги «Вивчення та правовий аналіз зустрічного позову у справі № 902/1061/22 та документів, наданих до нього та пов`язаних з ним» та «Розробка стратегії захисту законних прав та інтересів відповідача за зустрічним позовом - ТО В «Поділля Агропродукт» у справі № 902/1061/22» які зазначені в п.1 та п. 2 Акту здачі-приймання наданих послуг охоплюються процесом складання відзиву на зустрічну позовну заяву як окремим видом послуг з надання правової допомоги.

Перелік видів правової допомоги хоча і є невичерпним, однак виокремлення процесу ознайомлення з доказами, оформлення документів щодо надання правової допомоги, підготовки первинних документів, формування стратегії захисту від безпосередньої правової допомоги у формі складання відзиву на зустрічну позовну заяву суд вважає протиправним та вчинено на шкоду іншій стороні.

Крім того, як вбачається з відзиву відповідача2 на зустрічну позовну заяву останній зокрема містить виклад позиції позивача за зустрічним позовом та перелік статей Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України норми яких регулюють дані правовідносини, при цьому заперечення відповідача2 зводяться лише не доведеністю наявності обставин для визнання договору недійсним, стягнення збитків та моральної шкоди.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що п.3 Акту здачі-приймання наданих послуг включає в себе п. 1 та п. 2 даного акту, а тому правомірним та обґрунтованим є вартість наданих послуг по цих пунктах в розмірі 5 000,00 грн.

Також, суд вважає правомірними та обґрунтованими суми послуг по п. 4-7 Акту здачі-приймання наданих послуг в загальному розмірі 12 000,00 грн. (участь в 4-х судових засіданнях та представництво Клієнта), оскільки вартість даної послуги чітко визначена в п. 2.3. Договору, а твердження позивача за зустрічним позовом, що в судових засіданнях 26.12.2022 та 23.01.2023 в першу чергу розглядався первісний позов, а засідання 15.02.2023 було відкладено за заявою представника відповідача2 оцінені судом критично про що зазначалось вище. Крім того, судом прийнято до у ваги той факт, що представник відповідача2 був присутній в судових засіданнях в приміщенні суду (в залі судового засідання), а не поза межами.

Одним із принципів господарського судочинства, який передбачено положеннями статті 129 ГПК України, є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

На думку суду дана справа не відноситься до категорії складних, підготовка до справи не потребувала дослідження значного обсягу законодавства, судової практики чи опрацюванню великого обсягу документів. Також суд враховує, що розмір оголошених відповідачем2 витрат на правову допомогу майже в 5 раз перевищує заявлені позивачем за зустрічним позовом майнові вимоги (з урахуванням заяви про зміну предмета позову), що на думку суду, при повному покладенні таких витрат на позивача за зустрічним позовом, не відповідатиме критеріям співмірності та справедливості.

З огляду на такі обставини суд вважає за можливе застосувати положення частини 5 статті 129 ГПК України та врахувати під час вирішення питання про розподіл судових витрат наведені вище обставини. На думку суду заявлений відповідачем2 розмір витрат на правову допомогу не є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

Оцінюючи витрати відповідача2 з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат на надання консультацій клієнту та складення позовної заяви як кваліфікований фахівець, сукупний час, необхідний на надання таких послуг, суд робить висновок про те, що справедливим та співрозмірним у даному випадку є призначення відповідачу 17 000,00 грн. компенсації витрат на професійну правничу допомогу в розрахунку 2 годин витраченого часу на відзив на зустрічну позовну заяву та 4 години на участь в судових засіданнях.

Таким чином, в зв`язку з відмовою у задоволенні зустрічного позову, суд покладає на позивача за зустрічним позовом 17 000,00 грн. судових витрат відповідно до встановлених судом обставин на підставі частин 4 та 5 статті 129 ГПК України.

Керуючись статтями 4, 13, 123, 124, 126, 129, 219, 233, 236, 238, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. Заяву представника відповідача2 від 03.03.2023 року про відшкодування витрат, понесених відповідачем2 задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОСПЕЦТРАНС ТЕК" (просп. Академіка Грушка, 29, м. Одеса, 65104., ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОДІЛЛЯ АГРОПРОДУКТ" (вул. Заводська, б. 7, смт Браїлів, Жмеринський р-н, Вінницька обл., 23130, ) 17 000 грн. - відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

3. Понесені Товариством з обмеженою відповідальністю "ПОДІЛЛЯ АГРОПРОДУКТ" витрати на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 7 500,00 грн. залишити за останнім.

4. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

5. Примірник повного додаткового судового рішення надіслати учасникам справи на відомі суду адреси електронної пошти: позивача , представника відповідача1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідача2 .

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга подається відповідно до ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст додаткового рішення складено 17.03.2023

Суддя Ігор МАСЛІЙ

віддрук. прим.:

1 - до справи