ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці

14 березня 2023 року Справа № 926/292/23

Господарський суд Чернівецької області у складі головуючого судді Марущака І.В., за участю секретаря судового засідання Кифірюк А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі її регіональної філії «Львівська залізниця» (79007, м. Львів, вул. Гоголя, 1, код 40081195)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Трансмост» (58008, Чернівецька обл., м. Чернівці, вул. Гагаріна, 4, код 3758812)

про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на утримання смуги відведення залізниці в сумі 5 031,74 грн,

представники:

від позивача адвокат Левчук І.М.;

від відповідача не з`явився.

І. Стислий виклад позовних вимог.

Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі її регіональної філії «Львівська залізниця» звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Трансмост» про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на утримання смуги відведення залізниці в сумі 5 031,74 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.08.2017 року між Акціонерним товариством «Українська залізниця» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Трансмост» укладено договір про подачу та зберігання вагонів №Л/ДН-4/17/866/м/п по станції Чернівці Північна РФ «Львівська залізниця». Однак, в порушення умов договору, відповідач не відшкодовував витрати на утримання смуги відведення залізниці за період з 01.05.2022 по 14.08.2022, що призвело до виникнення заборгованості в сумі позову.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.01.2023 вказану позовну заяву передано до провадження судді Марущака І.В.

Ухвалою суду від 25.01.2023 прийнято позовну заяву Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі її регіональної філії «Львівська залізниця» до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання на 14.02.2023; встановлено відповідачу строк для подання відзиву, а позивачу запропоновано надати відповідь на відзив.

Ухвалою від 14.02.2023 відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 28.02.2023, судове засідання за участю представника позивача вирішено провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

За наслідками підготовчого засідання 28.02.2023 суд призначив судове засідання з розгляду справи по суті на 14.03.2023 в режимі ВКЗ.

Відповідач явку свого представника судове засідання 14.03.2023 не забезпечив. Як вбачається з матеріалів справи, до суду повернулося без вручення поштове відправлення відповідачу з ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 28.02.2023. У прикріпленій до вказаного поштового відправлення довідці Укрпошти вказана причина невручення адресат відсутній за вказаною адресою.

При цьому ухвали суду неодноразово надсилались відповідачу на його адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - 58008, Чернівецька обл., м. Чернівці, вул. Гагаріна, 4, проте повернулись до суду неврученими, причина невручення адресат відсутній за вказаною адресою, що підтверджується довідками ф.20 відділення поштового зв`язку.

Відповідно до частин третьої та сьомої статті 120, 242 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

За таких обставин суд, керуючись статтями 120, 242 Господарського процесуального кодексу України , констатує, що ним вживались усі можливі та передбачені законом заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд цієї справи, однак останній не скористався своїм правом на участь у судових засіданнях та подання заяв по суті спору.

Окремо суд звертає увагу, що відповідно до частини першої статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань": якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відтак суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно із пунктом 1 частини третьої цієї статті ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до частини дев`ятої статті 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин суд вирішив за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні без участі представника відповідача.

Судове засідання проводилось у режимі відеоконференції.

Суд заслухав вступне слово представника позивача, який позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, стягнути на користь позивача судові витрати. Далі суд перейшов до дослідження матеріалів справи.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд установив таке.

15 серпня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Трансмост» укладено договір про подачу та зберігання вагонів №Л/ДН-4/17/866/м/п (далі - Договір).

Предметом даного договору є надання позивачем згідно із Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів послуг із подачі, розставлення на місця навантаження, вивантаження і забирання вагонів з під`їзної колії, яка належить користувачу і залізниці та є продовженням колії № 11 станції Чернівці Північна Львівської залізниці і обслуговується локомотивом залізниці.

Договір укладається терміном на 5 років з 15.08.2017 до 14.08.2022 включно (пункт 20 Договору).

У відповідності до пункту 3 Договору у межах смуги відведення залізниці під`їзною колією і спорудами користувача, контрагента зайнято ділянку землі площею 1252,4 кв.м.

Згідно підпункту 14.5 пункту 14 Договору відповідач зобов`язався відшкодовувати витрати на утримання смуги відведення під під`їзною колією за 1252,4 кв.м. згідно розрахунку ВП «Івано-Франківська дирекція залізничних перевезень», діючого на момент розрахунку.

Сторони погодили, що збори і плати вносяться по накопичувальній карточці помісячно, до 10-го числа за поточний місяць (підпункт 14.5 пункт 14 Договору).

Так, у відповідності до підпункту 14.5 пункту 14 залізницею затверджено розрахунок відшкодування витрат на утримання смуги відведення залізниці за травень липень, серпень (з 01.08.2022 по 14.08.2022).

Згідно з указаними розрахунками відшкодування витрат на утримання смуги відведення залізниці, зайнятої під`їзною колією та іншими спорудами користувача по станції Чернівці-Північна, з травня по серпень 2022 розмір суми відшкодування витрат за місяць становить 1457,80 грн, сума відшкодування витрат залізниці з ПДВ за травень - липень 2022 року складає 4 373,40 грн (1457,80 х 3); за серпень (з 01.08.2022 по 14.08.2022) складає 658,36 грн. Вартість утримання смуги відведення залізниці введена в дію з 01.12.2021 за 1 м2 становить 0,97 грн, що підтверджується розрахунком № ДН-4 від 01.12.2021.

Нараховані суми були включені до накопичувальних карток № 31059001, № 11069001, № 11079001, № 11089001 (з травня по серпень 2022) для їх стягнення відповідно до Правил розрахунків за перевезення вантажів.

Вантажовласник ТОВ «БК Трансмост» відмовився від підпису накопичувальних карток, про що були складені відповідні акти загальної форми № 170 від 04.06.2022, № 178 від 13.06.2022, № 253 від 11.07.2022, № 260 від 12.08.2022 у відповідності до Правил складання актів.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження відшкодування витрат на утримання смуги відведення.

ІV. Мотиви, якими керується суд, та застосоване ним законодавство.

Встановивши фактичні обставини, суд дійшов висновку, що спір у даній справі є майновим та зумовлений неналежним виконанням відповідачем договірних зобов`язань щодо відшкодування витрат на утримання смуги відведення залізниці.

Положеннями статті 6 Закону України «Про залізничний транспорт» визначено, що землі, що надаються в користування для потреб залізничного транспорту, визначаються відповідно до Земельного кодексу України та Закону України «Про транспорт». До земель залізничного транспорту належать землі смуг відведення залізниць під залізничним полотном та його облаштуванням, станціями з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв`язку, водопостачання, каналізації; під захисними та укріплювальними насадженнями, службовими, культурно-побутовими будівлями та іншими спорудами, необхідними для забезпечення роботи залізничного транспорту.

Згідно з пунктом 2 Статуту залізниць України зазначено, що Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Відповідно до пунктів 1.1, 2.1, 2.2 розділу 12 Правил перевезень вантажів передбачено, що до залізничних під`їзних колій належать колії, що з`єднані із загальною мережею залізниць безперервною рейковою колією і належать підприємствам, підприємцям, організаціям, установам, незалежно від форм власності, а також громадянам суб`єктам підприємницької діяльності.

Залізничні під`їзні колії призначено для транспортного обслуговування одного або кількох підприємств у взаємодії із залізничним, транспортом загального користування.

Під`їзні колії з усіма спорудами і пристроями, локомотиви і вагони повинні утримуватись в повній справності згідно з чинними Правилами технічної експлуатації залізниць України.

Взаємовідносини залізниці з підприємствами, які виконують вантажні роботи на під`їзних коліях, визначаються договорами про експлуатацію під`їзних колій або договорами про подачу та забирання вагонів.

Договори про подачу та забирання вагонів укладаються між залізницею і підприємствами, у разі обслуговування локомотивом залізниці під`їзних колій або окремих вантажних фронтів.

Договір про експлуатацію під`їзної колії і договір про подачу та забирання вагонів укладається терміном на п`ять років.

Згідно з статтею 77 Статуту залізниць України зазначено, що термін дії договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії і договору на подачу та забирання вагонів визначається сторонами. У випадку зміни технологічного устаткування або технології роботи станції чи залізничної під`їзної колії окремі пункти договору або увесь договір за вимогами однієї із сторін можуть бути переглянуті до закінчення терміну його дії.

15 серпня 2017 року сторонами було укладено договір про подачу та забирання вагонів № Л/ДН-4/17/866/м/п. Договір підписано обома сторонами і скріплено печатками.

Перелік робіт (послуг) за вільними тарифами встановлюється відповідно до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги та Коефіцієнтів, що застосовуються до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 26.03.2009 № 317 (далі Збірник тарифів) та Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 21.11.2000 № 644 (далі Правила).

Пункт 32 Збірника тарифів встановлює перелік видів перевезень, робіт і послуг, які виконуються залізничним транспортом за вільними тарифами (на підставі окремих договорів).

Розрахунки за роботи й послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, щодо яких не здійснюється державне регулювання тарифів, провадяться за вільними тарифами, які визначаються суб`єктами господарювання за згодою сторін у порядку, що не суперечить законодавству про захист економічної конкуренції.

Вільні тарифи визначаються виходячи з кон`юнктури ринку, якості і споживчих властивостей робіт і послуг.

При реалізації послуг за вільними тарифами сторони визначають методи погодження тарифу: підписання протоколу за допомогою засобів зв`язку тощо виходячи з умов реалізації (терміновості реалізації та ін.).

Отже, враховуючи загальні вимоги законодавства щодо договірних відносин та норми Збірника тарифів залізницею в пункті 3 Договору зазначено, що у межах смуги відведення залізниці під`їзною колією і спорудами користувача, контрагента зайнято земельну ділянку землі площею 1252,4 кв.м., оскільки від розміру земельної ділянки залежить плата за примикання під`їзної колії.

У відповідності до підпункту 14.5 пункту 14 Договору відповідач зобов`язався відшкодовувати витрати на утримання смуги відведення під під`їзною колією за 1252,4 кв.м. згідно розрахунку витрат на утримання 1 кв.м. смуги відведення ВП «Івано-Франківська дирекція залізничних перевезень, діючого на момент розрахунку до 10-го числа за поточний місяць.

Зазначені умови Договору погоджені відповідачем шляхом підписання Договору.

Відтак, плата за примикання під`їзної колії у смузі відведення залізниці визначається окремим розрахунком, а не додатковою угодою.

Так, залізницею у відповідності до підпункту 14.5 пункту 14 залізницею затверджено Розрахунок заборгованості суми відшкодування витрат на утримання смуги відведення залізниці, зайнятої під`їзною колією та іншими спорудами користувача по станції Чернівці-Північна, за період: травень липень, серпень (з 01.08.2022 по 14.08.2022 строк закінчення дії договору).

До матеріалів справи додано копії накопичувальних карток за травень серпень 2022 року № 31059001, № 11069001, № 11079001, № 11089001.

Вантажовласник ТОВ «БК Трансмост» відмовився від їх підпису, про що були складені відповідні акти загальної форми № 170 від 04.06.2022, № 178 від 13.06.2022, № 253 від 11.07.2022, № 260 від 12.08.2022 у відповідності до Правил складання актів.

Згідно пункту 2.6 Правил облік витрачених коштів здійснюється на підставі перевізних документів, накопичувальних карток (додаток 3), відомостей плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу, які можуть бути оформлені в електронному вигляді (з накладенням електронного цифрового підпису).

Усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

У випадках, визначених чинним законодавством, на суми платежів і зборів, що підлягають сплаті, залізниця нараховує податок на додану вартість, сума якого відображається в особовому рахунку платника.

Відповідачем не було вчинено будь-яких дій щодо оскарження розміру плати за примикання під`їзної колії чи умов договору щодо відшкодування цих витрат.

Умовами Договору та чинним законодавством не передбачено обов`язку залізниці надсилати накопичувальні картки платнику.

Натомість, всі ставки зборів за вільними тарифами, перелік цін на виконання робіт (послуг), які надаються за вільними тарифами АТ «Укрзалізниця» оприлюднюються до відома власників під`їзних колій, в т.ч. і відповідача на офіційному веб-порталі АТ «Українська залізниця» в мережі Інтернет за посиланням www.uz.gov.ua.

Відповідно до статей 11, 509 Цивільного кодексу України, підставою виникнення зобов`язань (цивільних прав та обов`язків) є, зокрема, договір. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що відповідачем не здійснюється відшкодування витрат на утримання смуги відведення залізниці і заборгованість по відшкодуванню витрат на утримання смуги відведення залізниці з 01.05.2022 по 14.08.2022 становить 5031,74 грн.

За таких обставин справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «Українська залізниця» в особі її регіональної філії Львівська залізниця є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

V. Висновок суду.

За результатами розгляду цієї справи суд дійшов висновку, що позивачем належним чином доведені та обґрунтовані позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором про подачу та збирання вагонів, відтак з нього підлягають стягненню 5 031,74 грн витрат на утримання смуги відведення залізниці.

VІ. Розподіл судових витрат.

Позивачем сплачений судовий збір в сумі 2 684,00 грн платіжним дорученням № 272 від 09.01.2023.

У відповідності до статті 129 ГПК України сплачений позивачем судовий збір слід покласти на відповідача.

Про понесення інших судових витрат учасники справи не заявляли.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 73, 74, 86, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Трансмост» (58008, Чернівецька обл., м. Чернівці, вул. Гагаріна, 4, код 3758812) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі її регіональної філії «Львівська залізниця» (79007, м. Львів, вул. Гоголя, 1, код 40081195) заборгованість по відшкодуванню витрат на утримання смуги відведення залізниці в сумі 5 031,74 грн та 2684 грн відшкодування судового збору.

3. З набранням рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення (пункт 4 розділу Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України).

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Повний текст рішення складено та підписано 16 березня 2023 року.

Суддя І.В. Марущак