РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.03.2023Справа № 910/12605/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., за участю секретаря судового засідання Ярошевської І.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Південний Поділ», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Старт груп Україна», м. Київ

про стягнення 686 715,93 грн,

Представники:

від позивача: Пустовіт А.І.;

від відповідача: Габрик О.І.;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Південний Поділ» (далі - ТзОВ «Південний Поділ»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Старт груп Україна» (далі - ТзОВ «Старт груп Україна»/відповідач) про стягнення 686 715,93 грн, у тому числі: 448 958,67 грн - основного боргу, 36 770,41 грн - інфляційних втрат, 6 159,39 грн - 3% річних, 70 245,56 грн - пені та 124 581,90 грн - штрафу, у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за договорами суборенди та обслуговування від 13.05.2021 та від 13.01.2022.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 28.11.2022 позовну заяву прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 23.01.2023.

03.01.2023 до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому ТзОВ «Старт груп Україна» заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що внаслідок оголошення воєнного стану в Україні з 24.02.2022 товариство не користувалося орендованими приміщеннями, а більше того, зверталося до позивача з пропозицією достроково розірвати договір оренди, проте останнім ці пропозиції залишені без розгляду. Крім того, відповідачем сплачено на користь позивача завдаток/депозит по орендованим приміщенням, у зв`язку з чим у ТзОВ «Старт груп Україна» відсутня заборгованість з орендної плати.

17.01.2023 до канцелярії суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

23.01.2023 суд відклав підготовче засідання на 20.02.2023.

20.02.2023 до канцелярії суду надійшли заперечення на відповідь на відзив разом із клопотанням про поновлення строку на їх подання.

20.02.2023 позивачем подано до суду клопотання про долучення письмових доказів до матеріалів справи.

20.02.2023 суд у підготовчому засіданні протокольною ухвалою поновив відповідачу строк на подання заперечень на відповідь на відзив та долучив до матеріалів справи надані позивачем додаткові докази.

Суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 20.03.2023.

27.02.2023 до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи письмових доказів.

20.03.2023 у судове засідання з`явилися представники позивача та відповідача

Зокрема, представник ТзОВ «Південний Поділ» просив долучити до матеріалів справи письмові докази та підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник «Старт груп Україна» проти долучення до матеріалів справи письмових доказів не заперечував, при цьому, просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

13.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Південний Поділ» (далі - суборендодавець/постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Старт груп Україна» (далі - клієнт) укладено договір суборенди та обслуговування нежитлового приміщення № 806, загальною площею 14 кв.м., розраховане на 1 робоче місце, яке знаходиться у бізнес-центр ІQ за адресою: м. Київ, Болсуновська, б. 13-15, 8-й поверх.

Відповідно до умов цього договору місячна орендна плата складає 1 139,00 доларів США, що станом на день укладення договору становить 31 481,96 грн; загальний первісний платіж складає 113 335,06 грн; строк на який укладається договір: з 01.09.2021 до 31.08.2022.

01.09.2021 на виконання умов цього договору за актом прийому-передачі приміщення позивач передав, а відповідач прийняв в оренду приміщення № 806.

13.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Південний Поділ» (далі - суборендодавець/постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Старт груп Україна» (далі - клієнт) укладено договір суборенди та обслуговування нежитлового приміщення № 814, загальною площею 17 кв.м., розраховане на 1 робоче місце, яке знаходиться у бізнес-центр ІQ за адресою: м. Київ, Болсуновська, б. 13-15, 8-й поверх.

Відповідно до умов цього договору місячна орендна плата складає 1 700,00 доларів США, що станом на день укладення договору становить 47 090,00 грн; загальний первісний платіж складає 169 524,00 грн; строк на який укладається договір: з 01.02.2022 до 31.08.2022.

01.02.2022 на виконання умов цього договору за актом прийому-передачі приміщення позивач передав, а відповідач прийняв в оренду приміщення № 814.

Так, відповідно до п. 1.1. додатку № 1 до цих договорів, постачальник зобов`язався передати клієнту у тимчасове користування мебльовані офісні приміщення площею, зазначеною на титульній сторінці договору у бізнес-центрі, розташованому за адресою, зазначеною на титульній сторінці договору, а також надати клієнту послуги згідно з п. 3 цього договору, а клієнт зобов`язався сплатити за користування такими приміщеннями та послугами відповідно до договору та додатків до нього.

У відповідності до п. 1.3. додатку № 1 до договорів, постачальник також надає клієнту право користуватися приміщеннями загального користування, у тому числі: кухнею, санвузлом та кімнатами для фотокопіювання, а також обладнанням, що в них знаходиться.

Згідно п. 2.1. додатку №1 до договорів, ці договори укладено на строк, зазначений у них (дата набрання чинності та дата закінчення строку дії зазначені на титульній сторінці договору), та буде продовжено відповідно до п. 2.3. цих договорів на наступні періоди, що дорівнюють поточному строку, але не менше ніж на 3 місяці, доки клієнт або постачальник не припинять його (на основі попереднього письмового повідомлення відповідно до п. 6.1. цих договорів). Якщо договір укладено на період менший ніж 3 (три) місяці, такий договір буде продовжено на наступні 3 місяці. Строк дії договору в цілому, з урахуванням всіх пролонгацій та додаткових угод не може перевищувати 2 роки та 11 місяців із моменту укладення договору.

В п. 4.1. додатку №1 до договорів сторони погодили, що оплата за договорами здійснюється клієнтом на користь компанії постачальника у наступному порядку: авансом місячну орендну плату за користування приміщеннями, зафіксовану у доларах США, виражену у національній грошовій одиниці - гривні та обумовлену договором, з урахуванням її індексації згідно п. 4.3. договорів, яка включає в себе послуги, зазначені у п. 3.1. договору; авансовий платіж, визначений у п. 4.2. та п. 4.3. цього договору; плату за обслуговування, зазначену у п. 4.4., 4.5. цих договорів. Клієнт має право додатково обрати послугу «Користування кухнею». Щомісячна плата становить 30 доларів США без урахування ПДВ, що стягується за кожного працівника клієнта, який розміщений в орендованому приміщенні.

Авансовий платіж підлягає сплаті клієнтом у сумі, еквівалентній двомісячному розміру загальної місячної плати (плюс ПДВ або будь-який інший податок, якщо застосовується), якщо у договорі не зазначено більшу суму. Авансовий платіж буде утримуватися постачальником як гарантія виконання всіх зобов`язань клієнта за договором. Постачальник має право компенсувати будь-яку заборгованість клієнта ( у тому числі, але не лише загальні місячні плати) за рахунок авансового платежу. У разі зменшення авансового платежу на суму відповідних компенсацій, клієнт забезпечує відновлення його обсягу до рівня початкової суми авансового платежу, обумовленої у цьому пункті договору. Якщо заборгованість клієнта перевищує розмір компенсацій, утриманих з авансового платежу або клієнт систематично не дотримується зобов`язань із своєчасного здійснення оплати, клієнт забезпечує відновлення обсягу авансового платежу у збільшеному розмірі. Авансовий платіж в повному обсязі буде повернуто постачальником клієнту після погашення заборгованості та оплати всіх платежів, які клієнт сплачує компанії «Регус» на підставі цього договору, протягом 30 календарних днів після закінчення строку дії цього договору на підставі запиту від клієнта, здійсненого через онлайн-обліковий запис або застосунку Regus (п. 4.2. додатку №1 до договорів).

Сторонами погоджено у п. 4.4. додатку №1 до договорів, що вартість послуг з відновлення офісу при звільненні приміщення сплачується клієнтом у розмірі - 20 доларів США без урахування ПДВ, що стягується за квадратний метр кожного офісу, який займає клієнт, при виїзді клієнта або у випадку, коли клієнт із власної ініціативи вирішить переїхати в інші приміщення у межах бізнес-центру. Сторони погодили, що у разі завдання приміщенню пошкоджень, які перевищують межі звичайного зносу, постачальник має право виставити на користь клієнта рахунок для здійснення оплати ремонту для усунення таких пошкоджень. Оплата послуг із відновлення офісу та/або вартості ремонту для усунення пошкоджень приміщення підлягають сплаті клієнтом у строки, зазначені у відповідних рахунках-фактурах.

Відповідно до п. 4.5. додатку № 1 до договорів, плата за будь-які додаткові послуги, зокрема, але не виключно: обробка факсимільних повідомлень, адміністративна підтримка, кур`єрські, канцелярські послуги, друк, копіювання, сканування, ламінування, брошурування, оренда конференц-зали, кава-брейк, бізнес-ланч, організація фуршетів, оренда додаткового обладнання або меблів, виставляється у рахунку за попередній звітний період і підлягає до сплати у повному обсязі до граничної дати зазначеної у рахунку-фактурі.

У п. 4.7. додатку №1 до договорів сторони погодили, що усі ціни на послуги постачальника зафіксовані у доларах США і виражені у національній грошовій одиниці - гривні. Постачальник виставляє клієнту рахунок-фактуру в українській гривні за офіційним курсом НБУ на дату виставлення такого рахунку-фактури. Усі платежі, передбачені цими договорами, повинні сплачуватися впродовж строків, визначених у рахунках-фактурах, виставлених постачальником. Рахунки-фактури надсилаються клієнту на електронну адресу, вказану на титульній сторінці цього договору. Неотримання клієнтом рахунку-фактури за послуги постачальника не звільняє клієнта від оплати за послуги постачальника. Усі рахунки-фактури клієнт може знайти в своєму онлайн-обліковому записі або у застосунку Regus.

Згідно п. 4.10. додатку №1 до договорів, постачальник повинен надати клієнту акт надання послуг за користування приміщенням та за надані послуги. Акт приймання-передачі послуг повинен надаватися протягом 10 робочих днів із останнього календарного дня відповідного місяця. Клієнт повинен підписати та повернути постачальнику кожен акт приймання-передачі послуг протягом 5-ти робочих днів із дати його надання. Якщо клієнт має будь-які заперечення стосовно акту приймання-передачі послуг, він повинен надати постачальнику письмове повідомлення з обґрунтованим описом таких заперечень упродовж 5 робочих днів з дня одержання акту приймання-передачі послуг. Якщо зауваження клієнта виявляться необґрунтованими, постачальник повідомляє клієнта про відсутність підстав для їх задоволення. В такому випадку послуги вважаються наданими належним чином та у повному обсязі, а акт приймання-передачі послуг - підписаним клієнтом. Якщо клієнт не повертає підписаний акт приймання-передачі послуг або не надає заперечення до нього впродовж строку, зазначеного у цьому пункті договору, акт приймання-передачі послуг вважається підписаним, а послуги за відповідний місяць вважаються прийнятими клієнтом у повному обсязі та за якістю.

У відповідності до п. 6.1. додатку №1 до договорів, постачальник або клієнт можуть припинити договір у день закінчення строку його дії або в день закінчення будь-якого періоду, на який його було подовжено або поновлено, надіславши запит на припинення договору через онлайн-обліковий запис або застосунок Regus щонайменше як за 3 (три) календарні місяці до запланованої дати припинення. Однак, якщо договір, угода про його подовження або поновлення, укладено строком на 3 місяці або менше, та якщо постачальник або клієнт мають намір припинити його, запит на припинення договору має бути надіслано не менш як за 2 (два) місяці або (якщо строк договору два місяці) за час, що на календарний тиждень менше строку, зазначеного у договорі. Таке припинення вважається припиненням договору за взаємною згодою постачальника та клієнта. Якщо клієнт вирішує припинити цей договір згідно з цим пунктом, він зобов`язаний сплатити всі суми, що підлягають сплаті за цим договором, у тому числі загальну місячну плату, оплату за будь-які послуги на запит клієнта за період до дати завершення строку дії договору, а також оплатити послуги з відновлення офісу згідно з п. 4.4. цього договору.

Після закінчення строку дії/припинення договору клієнт повинен негайно звільнити приміщення, залишаючи приміщення у такому самому стані, як той, в якому клієнт його (їх) прийняв, з урахуванням звичайного зносу. Клієнт повертає приміщення, меблі та обладнання компанії «Регус» на підставі оформленого акту приймання-передачі та інвентарним листом, які повинні бути підписані постачальником та клієнтом протягом 3-х робочих днів після звільнення приміщення. Під час звільнення клієнтом приміщення стягуватиметься вартість послуг із відновлення офісу згідно з п. 4.4. цього договору (п. 6.4. додатку №1 до договорів).

Відповідно до п. 8.1. додатку №1 до договорів, якщо клієнт не сплачує загальну місячну плату або інші платежі, що підлягають до сплати за цим договором та усіма додатками до нього одразу після їх отримання, постачальник має право нарахувати пеню у розмірі 0,1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Якщо клієнт оскаржує будь-яку частину рахунку-фактури, клієнт сплачує суму, з якою згодний, до встановленого терміну. В іншому випадку недоплата зумовлює застосування постачальником штрафів за таке прострочення.

Згідно п. 8.4. додатку №1 до договорів, за будь-яку односторонню відмову клієнта від виконання зобов`язань, у тому числі, але не виключно, дострокове розірвання клієнтом цього договору, постачальник може утримати на свою користь оплачений клієнтом авансовий платіж згідно п. 4.2. цих договорів. Також клієнт сплачує на користь постачальника штраф у сумі, еквівалентній розміру загальної місячної плати, розрахованої за весь строк до кінця дії цього договору (плюс ПДВ або будь-який інший податок, якщо застосовується).

У п. 9.4. додатку №1 до договорів сторони домовились, що у порядку виконання цього договору сторони можуть використовувати засоби електронного документообігу, а саме: електронну пошту з використанням електронних адрес, вказаних на титульній сторінці цього договору; та/або електронний сайт Regus в мережі Інтернет за адресою: [https://www.regus.ua/]; та/або фірмовий електронний застосунок Regus.

У відповідності до п. 9.13. додатку №1 до договорів ані постачальник, ані клієнт не несуть відповідальності за невиконання або несвоєчасне виконання своїх зобов`язань за цим договором (за винятком затримки в оплаті сум, що підлягають до сплати за цим договором) й не мають права припинити цей договір через будь-яке невиконання або несвоєчасне виконання їхніх зобов`язань внаслідок умов, над якими вони не мають контролю (форс-мажорні обставини), у тому числі, але не виключно стихійних лих, війн, повстань та/або будь-яких інших причин, над якими сторона, виконання зобов`язань якої зазнало впливу, не має обґрунтованого контролю. Дія форс-мажорних обставин повинна підтверджуватися документом, виданим Торгово-промисловою палатою України або іншим уповноваженим на це органом.

31.01.2022 позивачем виставлено на оплату відповідачу рахунок-фактуру № 4359-2022-157 на загальну суму 102 205,88 грн, який включає

- щомісячну орендну плату за приміщення № 806 за березень 2022 року на суму 39 341,83 грн ;

- щомісячну орендну плату за приміщення № 814 за березень 2022 року на суму 58 719,16 грн;

- користування кухнею (приміщення 806) за січень 2022 року на суму 4 144,90 грн.

10.02.2022 відповідачем оплачено цей рахунок згідно платіжного доручення № 289 на суму 102 205,88 грн.

24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, в подальшому неодноразово строк воєнного стану було продовжено.

Зокрема, Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19.02.2023 строком на 90 діб, який затверджений Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 07.02.2023 № 8419-IX.

28.02.2022 позивачем виставлено відповідачу на оплату рахунок-фактуру №4359-2022-311 на загальну суму 106 335,72 грн, який включає:

- щомісячну орендну плату за приміщення № 806 за квітень 2022 року на суму 39 985,60 грн ;

- щомісячну орендну плату за приміщення № 814 за квітень 2022 року на суму 59 680,00 грн;

- користування кухнею (приміщення 814) за лютий 2022 року на суму 1 228,70 грн;

- користування кухнею (приміщення 806) за лютий 2022 року на суму 1 228,70 грн;

- користування кухнею (приміщення 806) за лютий 2022 року на суму 4 212,72 грн.

Також, 28.02.2022 позивачем виставлено на оплату рахунок-фактуру № 4359-2022-310 за користування кімнатою для переговорів у лютому 2022 році на суму 2 022,10 грн.

Ці рахунки відповідачем не оплачено, при цьому у поданому відзиві на позовну заяву ТзОВ «Старт груп Україна» визнає заборгованість за надані послуги з користування кухнею у лютому 2022 році на загальну суму 6 670,12 грн та за користування кімнатою для переговорів у лютому 2022 році на суму 2 022,10 грн.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується позивачем, що 03.03.2022 відповідач електронним листом, направленим на електронну адресу бізнес-центру ІQ: , повідомив позивача про настання форс-мажорних обставин внаслідок запровадження на території України воєнного стану та просив припинити договори суборенди та обслуговування нежитлових приміщень № 806 та № 814 від 13.05.2021 та від 13.01.2022 з 04.03.2022.

У відповідь на цей лист ТзОВ «Старт груп Україна» з електронної адреси надіслано повідомлення від 03.03.2022 про те, що запит відповідача не може бути оброблено у зв`язку з відсутністю фізичної можливості доступу до документальної бази, а також зазначено, що будуть інформувати про зміни в роботі бізнес-центру за допомогою email-листів.

31.03.2022 позивачем виставлено відповідачу на оплату рахунок-фактуру № 4359-2022-391 на суму 106 335,72 грн, який включає наступні послуги:

- щомісячну орендну плату за приміщення № 806 за травень 2022 року в сумі 39 985,60 грн;

- щомісячну орендну плату за приміщення № 814 за травень 2022 року в сумі 59 680,00 грн;

- користування кухнею (приміщення № 806) за березень 2022 року на суму 1 228,70 грн;

- користування кухнею (приміщення № 814) за березень 2022 року на суму 1 228,70 грн;

- користування кухнею (приміщення № 806) за березень 2022 року на суму 4 212,72 грн.

Також, 31.03.2022 позивачем виставлено на оплату відповідачу рахунок-фактуру № 4359-2022-390 про сплату наданих послуг у лютому 2022 році з копіювання/ сканування/ друку та надання офісного приладдя/ канцелярські товари на суму 7 726,92 грн.

Відповідачем ці рахунки не оплачено, проте у відзиві на позовну заяву ТзОВ «Старт груп Україна» також визнає наявність заборгованості за надані послуги у лютому 2022 році з копіювання/ сканування/ друку та надання офісного приладдя/ канцелярські товари на суму 7 726,92 грн.

30.04.2022 позивачем виставлено відповідачу на оплату рахунок-фактуру № 4359-2022-447 на суму 99 665,60 грн, який включає наступні послуги:

- щомісячну орендну плату за приміщення № 806 за червень 2022 року в сумі 39 985,60 грн;

- щомісячну орендну плату за приміщення № 814 за червень 2022 року в сумі 59 680,00 грн.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується відповідачем, що цей рахунок ТзОВ «Старт груп Україна» не оплатило.

03.05.2022 на електрону адресу відповідача надійшов електронний лист з електронної адреси , в якому запропоновано пройти опитування щодо відновлення роботи Regus.

05.05.2022 відповідач звернувся до позивача з листом за вих. № 05-05, в якому повторно просив внаслідок введення в Україні воєнного стану розірвати договори суборенди та обслуговування нежитлових приміщень № 806 та № 814 від 13.05.2021 та від 13.01.2022 з 04.03.2022.

12.05.2022 на електрону адресу відповідача надійшов електронний лист з електронної адреси , в якому проінформовано, що з 16.05.2022 усі центри Regus відновлюють роботу та працюватимуть за звичним графіком, а доступ для офісних клієнтів як і раніше - без обмежень.

31.05.2022 позивачем виставлено відповідачу на оплату рахунок-фактуру № 4359-2022-554 на суму 99 665,59 грн, який включає наступні послуги:

- щомісячну орендну плату за приміщення № 806 за липень 2022 року в сумі 39 985,60 грн;

- щомісячну орендну плату за приміщення № 814 за липень 2022 року в сумі 59 680,00 грн.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується відповідачем, що цей рахунок ТзОВ «Старт груп Україна» не оплачено.

19.07.2022 відповідач втретє звернувся до позивача з пропозицією розірвати договори суборенди та обслуговування нежитлових приміщень № 806 та № 814 від 13.05.2021 та від 13.01.2022 з 04.03.2022 у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану та неможливістю використання ТзОВ «Старт груп Україна» орендованих приміщень.

01.08.2022 позивачем виставлено відповідачу на оплату рахунок-фактуру № 4359-2022-554-1 про сплату послуг з відновлення офісу № 806 та № 814 у зв`язку із припиненням дії договорів суборенди та обслуговування на загальну суму 27 207,03 грн.

Цей рахунок відповідачем не оплачено, проте у поданому відзиві на позовну заяву ТзОВ «Старт Груп Україна» визнає заборгованість в цій сумі.

26.09.2022 позивач надіслав на адресу відповідача претензію за вих. № 33 від 21.09.2022 про сплату заборгованості зі сплати орендної плати за приміщення № 806 та № 814 та надані додаткові послуги за договорами суборенди та обслуговування нежитлових приміщень № 806 та № 814 від 13.05.2021 та від 13.01.2022.

ТзОВ «Старт груп Україна» цю претензію не задовольнило, відповіді не надало.

Отже, за твердженням позивача у ТзОВ «Старт груп Україна» наявна заборгованість зі сплати орендної плати за приміщення № 806 та № 814 за період з березня 2022 року по липень 2022 року включно, а також за надані додаткові послуги за період з лютого 2022 року по липень 2022 року включно в загальній сумі 448 958,67 грн, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Крім того, у зв`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договорами суборенди та обслуговування нежитлових приміщень від 13.05.2021 та від 13.01.2022, ТзОВ «Південний Поділ» нараховує на суму боргу пеню у розмірі 70 245,56 грн, штраф у розмірі 124 581,90 грн, 3% річних в сумі 6 159,39 грн та інфляційні втрати в сумі 36 770,41 грн.

ТзОВ «Старт груп Україна», у свою чергу, заперечуючи проти задоволення позову, зазначає, що внаслідок настання форс-мажорних обставин (введення воєнного стану в Україні) з 24.02.2022 не користувався орендованими приміщеннями, у зв`язку з чим є безпідставне нарахування орендної плати за березень - липень 2022 року включно та плати за користування кухнею у березні 2022 року, при цьому, визнає заборгованість за надані додаткові послуги у лютому 2022 році та заборгованість зі сплати за відновлення приміщення № 806 та № 814. Крім того, відповідач зазначає, що на виконання умов договорів суборенди та обслуговування нежитлових приміщень від 13.05.2021 та від 13.01.2022 товариство сплатило на користь позивача завдаток, який має бути зараховано в рахунок погашення заборгованості.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з огляду на таке.

Частиною 1 ст. 2 ГПК України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ст. 13 ГПК України).

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст. 76, ст. 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 ГК України).

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

З матеріалів справи вбачається, що укладені між сторонами договори суборенди та обслуговування нежитлових приміщень від 13.05.2021 та від 13.01.2022 за своєю правовою природою є змішаними договорами, які поєднують в собі елементи договору оренди (суборенди) та надання послуг.

Так, згідно ч. 3 ст. 774 ЦК України до договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Частиною 1 статті 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 760 ЦК України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Згідно ч. 1 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Статтею 283 ГК України встановлено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Як встановлено судом вище, між позивачем та відповідачем укладено два договори суборенди та обслуговування, зокрема: договір суборенди та обслуговування нежитлового приміщення № 806 від 13.05.2021 та договір суборенди та обслуговування нежитлового приміщення № 814 від 13.01.2022, при цьому, датою закінчення цих договорів є 31.08.2022.

Так, відповідно до умов цих договорів позивач передав відповідачу у тимчасове користування мебльовані офісні приміщення № 806 та № 814 у бізнес-центрі IQ, розташованому за адресою: м. Київ, Болсуновська, б. 13-15, 8-й поверх, а також зобов`язався надавати відповідачу послуги згідно з п. 3 цього договору, а відповідач, в свою чергу, зобов`язався платити за користування такими приміщеннями та послугами відповідно до договору та додатків до нього.

Судом встановлено, що відповідно до п. 4.1. додатку №1 до договорів оплата за договорами здійснюється відповідачем на користь позивача у наступному порядку: авансом місячну орендну плату за користування приміщеннями, зафіксовану у доларах США, виражену у національній грошовій одиниці - гривні та обумовлену договором, з урахуванням її індексації згідно п. 4.3. договорів, яка включає в себе послуги, зазначені у п. 3.1. договору; авансовий платіж, визначений у п. 4.2. та п. 4.3. цього договору; плату за обслуговування, зазначену у п. 4.4., 4.5. цих договорів. Клієнт має право додатково обрати послугу «Користування кухнею». Щомісячна плата становить 30 доларів США без урахування ПДВ, що стягується за кожного працівника клієнта, який розміщений в орендованому приміщенні.

Також у п. 4.1. додатку №1 до договорів сторони погодили, що авансовий платіж підлягає сплаті клієнтом у сумі, еквівалентній двомісячному розміру загальної місячної плати (плюс ПДВ або будь-який інший податок, якщо застосовується), якщо у договорі не зазначено більшу суму.

Крім того, сторонами погоджено у п. 4.4. додатку №1 до договорів, що вартість послуг з відновлення офісу при звільненні приміщення сплачується клієнтом у розмірі - 20 доларів США без урахування ПДВ, що стягується за квадратний метр кожного офісу, який займає клієнт, при виїзді клієнта або у випадку, коли клієнт із власної ініціативи вирішить переїхати в інші приміщення у межах бізнес-центру.

Відповідно до п. 4.5. додатку № 1 до договорів, плата за будь-які додаткові послуги, зокрема, але не виключно: обробка факсимільних повідомлень, адміністративна підтримка, кур`єрські, канцелярські послуги, друк, копіювання, сканування, ламінування, брошурування, оренда конференц-зали, кава-брейк, бізнес-ланч, організація фуршетів, оренда додаткового обладнання або меблів, виставляється у рахунку за попередній звітний період і підлягає до сплати у повному обсязі до граничної дати зазначеної у рахунку-фактурі.

Крім того, у п. 4.7. додатку №1 до договорів сторони погодили, що усі ціни на послуги постачальника зафіксовані у доларах США і виражені у національній грошовій одиниці - гривні. Постачальник виставляє клієнту рахунок-фактуру в українській гривні за офіційним курсом НБУ на дату виставлення такого рахунку-фактури. Усі платежі, передбачені цими договорами, повинні сплачуватися впродовж строків, визначених у рахунках-фактурах, виставлених постачальником.

Отже, судом встановлено, що на виконання зазначених вище умов договорів, відповідач користувався орендованими приміщеннями № 806 та № 814, а також користувався додатковими послугами, передбаченими умовами цих договорів та сплачував виставлені позивачем рахунки-фактури.

Разом із тим, 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, в подальшому неодноразово строк воєнного стану продовжено, зокрема до 20.05.2023.

Судом також встановлено, що бізнес-центр IQ, в якому знаходяться орендовані відповідачем приміщення, у період з 24.02.2022 до 15.05.2022 включно не працював, та відновив свою роботу лише 16.05.2022, що підтверджується електронними листами від 03.03.2022, від 03.05.2022 та від 12.05.2022, надісланими з електронної адреси .

Таким чином, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що у період з 24.02.2022 по 15.05.2022 позивачем не надавались послуги, передбачені договорами суборенди та обслуговування від 13.05.2021 та від 13.01.2022.

Водночас, судом також встановлено, що після введення воєнного стану в Україні з 24.02.2022 позивач продовжував виставляти відповідачу на оплату рахунки-фактури зі сплати:

- орендної плати за березень-липень 2022 року на загальну суму 398 662,40 грн,

- за користування кухнею у лютому та березні 2022 року на загальну суму 13 340,24 грн,

- за користування кімнатою для переговорів на суму 2 022,10 грн,

- за надані послуги у лютому 2022 році з копіювання/ сканування/ друку та надання офісного приладдя/ канцелярські товари на суму 7 726,92 грн,

- з відновлення нежитлових приміщень № 806 та № 814 у зв`язку із поверненням їх позивачу на загальну суму 27 207,03 грн.

Відповідач ці рахунки не оплачував, внаслідок чого за твердженням позивача у ТзОВ «Старт груп Україна» виникла заборгованість у розмірі 448 958,67 грн.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Отже, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що внаслідок введення воєнного стану з 24.02.2022 та ненаданням позивачем відповідачу послуг, передбачених умовами договорів суборенди та обслуговування від 13.05.2021 та від 13.01.2022 у період з 24.02.2022 по 15.05.2022, безпідставним є нарахування орендної плати за цей період та плати за користування кухнею у березні 2022 року.

За таких обставин, здійснивши розрахунок заборгованості відповідача перед позивачем за надані послуги, суд дійшов висновку, що у позивача існує заборгованість з орендної плати за користування приміщеннями № 806 та № 814 за період з 16.05.2022 по 31.07.2022 (з урахуванням припинення дії договорів з 01.08.2022) на загальну суму 249 164,00 грн.

Разом із тим, оскільки у березні 2022 році послуги з оренди приміщення не надавались, відповідно суд вважає за можливе зарахувати передоплату за березень 2022 року (офіс 806, офіс 814) в сумі 98 060,99 грн в рахунок погашення заборгованості з орендної плати.

Отже, за розрахунком суду заборгованість ТзОВ «Старт груп Україна» за договорами суборенди та обслуговування від 13.05.2021 та від 13.01.2022 за надані позивачем послуги у період з лютого 2022 по липень 2022 року включно становить 194 729,18 грн, яка складається з таких сум:

- заборгованість по орендній платі - 151 103,01 грн,

- заборгованість за користування кухнею у лютому 2022 році - 6 670,12 грн,

- заборгованість за користування кімнатою для переговорів - 2 022,10 грн,

- заборгованість за надані послуги у лютому 2022 році з копіювання/ сканування/ друку та надання офісного приладдя/ канцелярські товари - 7 726,92 грн

- заборгованість за послуги з відновлення приміщення № 806 та № 814 - 27 207,03 грн.

При цьому, судом не приймаються до уваги доводи відповідача щодо сплати на користь позивача завдатку по договорам суборенди та обслуговування від 13.05.2021 та від 13.01.2022 на загальну суму 173 677,41 грн, які мають бути зараховані в рахунок погашення заборгованості, оскільки з наданих рахунків-фактур № 4359-202-57 від 28.01.2022 та № 4359-2020-1123 від 18.08.2020 вбачається, що вони надані на оплату за користування приміщенням № 54, яке не є предметом розгляду у цій справі. Більше того, у наданих відповідачем платіжних дорученнях № 290 від 10.02.2022, № 80 від 25.08.2020 та № 77 14.08.2020 зазначено, що оплата здійснена згідно договору суборенди та обслуговування від 13.08.2020, який також не є предметом розгляду у цій справі.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що ТзОВ «Старт груп Україна» порушено умови договорів суборенди та обслуговування від 13.05.2021 та від 13.01.2022 та положення ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, що має наслідком часткове задоволення вимог позивача про стягнення заборгованості у розмірі 194 729,18 грн.

Щодо позовних вимог ТзОВ «Південний поділ» про стягнення з ТзОВ «Старт груп Україна» пені у розмірі 70 245,56 грн, штрафу у розмірі 124 581,90 грн, 3% річних в сумі 6 159,39 грн та інфляційних втрат в сумі 36 770,41 грн, суд зазначає таке.

У відповідності до ч. 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно ч. 1 ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

В силу положень ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Так, відповідно до п. 8.1. додатку №1 до договорів, якщо клієнт не сплачує загальну місячну плату або інші платежі, що підлягають до сплати за цим договором та усіма додатками до нього одразу після їх отримання, постачальник має право нарахувати пеню у розмірі 0,1% від простроченої суми за кожний день прострочення.

Згідно п. 8.4. додатку №1 до договорів, за будь-яку односторонню відмову клієнта від виконання зобов`язань, у тому числі, але не виключно, дострокове розірвання клієнтом цього договору, постачальник може утримати на свою користь оплачений клієнтом авансовий платіж згідно п. 4.2. цих договорів. Також клієнт сплачує на користь постачальника штраф у сумі, еквівалентній розміру загальної місячної плати, розрахованої за весь строк до кінця дії цього договору (плюс ПДВ або будь-який інший податок, якщо застосовується).

Суд відзначає, що у випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень можливості передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою ст. 627 ЦК України, відповідно до якої сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Разом із тим, судом враховано, що 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, в подальшому неодноразово строк воєнного стану було продовжено. Згідно Указу Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб, який затверджений Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 22.05.2022 № 2263-IX. В подальшому, Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб, який затверджений Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 15.08.2022 № 2500-ІХ. Відповідно до Указу Президента України від 07.11.2022 № 757/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 строком на 90 діб, який затверджений Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 16.11.2022 № 2738-IX. Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19.02.2023 строком на 90 діб, який затверджений Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 07.02.2023 № 8419-IX.

Отже, станом на теперішній час продовжено строк дії воєнного стану в Україні до 20.05.2023.

Відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 визнано форс-мажорною обставиною військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану 24.02.2022. Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними.

Воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені ст. 30 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб у межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

28.02.2022 Торгово-промислова палата України на підставі ст. ст. 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.1997 №671/97-ВР, Статуту ТПП України засвідчила форс - мажорні обставини (обставин непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану з 24.02.2022 відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Враховуючи викладене, Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для об`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору (контракту, угоди тощо) обов`язків згідно із законодавчими чи іншими нормативними актами виконання відповідно яких стало неможливим у встановлений термін внаслідок таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Тобто, Торгово-промислова палата України підтвердила, що обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами, як для суб`єктів господарювання так і для населення.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків, згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт та ситуації, що з ним пов`язані (включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, ембарго, діями іноземного ворога): загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибухи, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані положеннями відповідних рішень або актами державних органів влади, закриття морських проток, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також обставини, викликані винятковими погодними умовами чи стихійним лихом - епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха, тощо (ч. 2 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України").

Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Також, згідно з положеннями ст. 218 ГК України у разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Таким чином, в той час як форс-мажорні обставини унеможливлюють виконання договірного зобов`язання в цілому, істотна зміна обставин змінює рівновагу стосунків за договором, суттєво обтяжуючи виконання зобов`язання лише для однієї із сторін.

У постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі №913/785/17 визначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Так, у відповідності до п. 9.13. додатку №1 до договорів ані постачальник, ані клієнт не несуть відповідальності за невиконання або несвоєчасне виконання своїх зобов`язань за цим договором (за винятком затримки в оплаті сум, що підлягають до сплати за цим договором) й не мають права припинити цей договір через будь-яке невиконання або несвоєчасне виконання їхніх зобов`язань внаслідок умов, над якими вони не мають контролю (форс-мажорні обставини), у тому числі, але не виключно стихійних лих, війн, повстань та/або будь-яких інших причин, над якими сторона, виконання зобов`язань якої зазнало впливу, не має обґрунтованого контролю. Дія форс-мажорних обставин повинна підтверджуватися документом, виданим Торгово-промисловою палатою України або іншим уповноваженим на це органом.

Отже, зважаючи на те, що ТзОВ «Старт груп Україна» 03.03.2022 надіслало повідомлення про настання форс-мажорних обставин внаслідок введення в Україні воєнного стану, а також приймаючи до уваги, що позивачем також не надавались послуги за договорами суборенди та обслуговування у період з 24.02.2022 по 15.05.2022 та ураховуючи лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, яким визнано форс-мажорною обставиною військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану 24.02.2022, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені та штрафу.

Разом із тим, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Ураховуючи часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення основного боргу, судом також здійснено перерахунок 3% річних та інфляційних втрат.

За розрахунком суду обґрунтованими до стягнення є суми 3% річних у розмірі 2 065,37 грн та інфляційних втрат у розмірі 14 060,38 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Південний Поділ» задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Старт груп Україна» (01054, місто Київ, вулиця Тургенєвська, будинок 44, нежиле приміщення 54; ідентифікаційний код 39628574) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Південний Поділ» (01024, місто Київ, вулиця Шовковична, будинок 42-44; ідентифікаційний код 38896370) заборгованість у розмірі 194 729 (сто дев`яносто чотири тисячі сімсот двадцять дев`ять) грн 18 коп., 3% річних в сумі 2 065 (дві тисячі шістдесят п`ять) грн 37 коп., інфляційні втрати у розмірі 14 060 (чотирнадцять тисяч шістдесят) грн 38 коп. та судовий збір в сумі 3 162 (три тисячі сто шістдесят дві) грн 82 коп. -.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено: 23.03.2023.

Суддя В.В. Бондарчук