ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21.03.2023м. ДніпроСправа № 2/5005/10543/2011

За заявою Акціонерного товариства "ПроКредит Банк", м. Київ

про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання

За позовом Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Укрпромбетон", м. Дніпро

про стягнення заборгованості за Рамковою угодою в сумі 175 694, 20 грн.

Суддя Бажанова Ю.А.

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ

Публічне акціонерне товариство "ПроКредит Банк" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення заборгованості за Рамковою угодою з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Укрпромбетон" в сумі 175 694,20 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Боділовська М.М.) від 01.03.2012 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Укрпромбетон" на користь Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк" заборгованість в сумі 175 694,20 грн.; 1 756,94 грн. державного мита; 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На примусове виконання вказаного рішення суду було видано наказ від 13.03.2012.

14.02.2023 представником Акціонерного товариства "ПроКредит Банк" подано до суду заяву, в якій просить суд видати дублікат наказу Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 2/5005/10543/2011 від 13.03.2012 та поновити строк пред`явлення до виконання дублікат наказу Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 2/5005/10543/2011 від 13.03.2012.

Заява вмотивована тим, що в 2012 році державним виконавцем було відкрито виконавчі провадження №32240272 та № 33526618 з примусового виконання рішення суду про стягнення кредитної заборгованості із боржника ТОВ "Завод Укрпромбетон" та судового збору. В подальшому в 2013 році державним виконавцем були завершені виконавчі провадження. З метою примусового виконання рішень стягувач повторно звернувся до органу ДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження. 23.09.2013 року державний виконавець знову завершив виконавче провадження на підставі п.2 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" чинній на момент прийняття рішення. У вересні 2014 року стягувач знову звернувся до органу ДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження. Під час перевірки інформації в Автоматизованій системі виконавчих проваджень представник АТ "ПроКредит Банк" виявила, що виконавче провадження відносно ТОВ "Завод Укрпромбетон" перебуває в статусі "завершено". З метою з`ясування обставин та підстав завершення виконавчого провадження стягувач 07.09.2022 направив до органу примусового виконання рішень запит. Згодом стягувач отримав відповідь від органу примусового виконання рішень, згідно відповіді виявилося, що державним виконавцем ще в 2015 році року було винесено повідомлення про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Також стягувач повідомляє суду, що станом на день звернення до суду із заявою, стягувачу не надходило від органу ДВС копії повідомлення про відмову у відкриті та оригінал наказу господарського суду Дніпропетровської області у зв`язку з чим є підстави вважати, що надісланий органом ДВС лист із оригіналом наказу був втрачений під час поштової пересилки ще в 2015 році.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.02.2023 справу для розгляду заяви передано судді Бажановій Ю.А.

Листом від 16.02.2023 Господарським судом Дніпропетровської області здійснено запит до архіву матеріалів справи № 2/5005/10543/2011, які отримано судом 20.02.2023.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2023 призначено заяву до розгляду в судовому засіданні на 07.03.2023.

07.03.2023 представником Акціонерного товариства "ПроКредит Банк" подано до суду клопотання в якому просить суд розгляд справи № 2/5005/10543/2011 призначений на 07.03.2023 проводити без участі представника Акціонерного товариства "ПроКредит Банк".

У судовому засіданні, яке відбулося 07.03.2023, представник позивача та представник відповідача не з`явився.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.03.2023 відкладено розгляд заяву у справі на 21.03.2023.

17.03.2023 представником Акціонерного товариства "ПроКредит Банк" подано до суду клопотання в якому просить суд розгляд справи № 2/5005/10543/2011 призначений на 21.03.2023 проводити без участі представника Акціонерного товариства "ПроКредит Банк".

В судове засідання від 21.03.2023 представники сторін не з`явились, про день, час та місце розгляду заяви сторони повідомлялися шляхом направленням копії ухвали господарського суду від 07.03.2023 на електронну адресу заявника та шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади про повідомлення відповідача про розгляд заяви.

Розглянувши подану заяву, суд прийшов до висновку про її задоволення, на підставі наступного.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини першої статті 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Порядок вирішення питання щодо видачі дубліката виконавчого документа (наказу суду) до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів визначено підпунктом 19.4 пункту 19 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до підпункту 19.4 пункту 19 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Дублікат виконавчого документа - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Від оригіналу зазначений документ відрізняється лише спеціальною позначкою "Дублікат".

Аналіз змісту підпункту 19.4 пункту 19 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України свідчить, що основними критеріями для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого документа є: втрата виконавчого документа (загублення, викрадення, знищення, істотне пошкодження, вилучення у виконавця або стягувача, що унеможливлює його виконання, тощо) та звернення до суду із заявою до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Суд зауважує, що Господарський процесуальний кодекс України не надає суду права відмовити у задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу. За умови встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Водночас обов`язковою умовою для видачі дубліката наказу є звернення до суду з такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду (близька за змістом правова позиція щодо умов видачі дубліката виконавчого документа викладена у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 24/234, від 10.09.2018 у справі № 5011-58/9614-2012, від 21.01.2019 у справі № 916/215/15-г, від 23.05.2019 у справі № 5023/1702/12, від 11.11.2019 у справі № 5/229-04, від 01.04.2020 у справі № 916/924/16, від 18.06.2020 у справі № 24/262, від 03.08.2020 у справі № 904/9718/13, від 17.09.2020 у справі № 19/093-12).

Отже, умовою для видачі дубліката наказу суду є подання відповідної заяви до суду відповідно до підпункту 19.4 пункту 19 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Відповідно до приписів статті 21 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, чинній станом на час пред`явлення виконавчого документа до виконання) виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох років.

Під час вирішення питання щодо можливості видачі судом дубліката виконавчого документа на підставі звернення особи до суду з такою заявою, обов`язковому з`ясуванню підлягають обставини дотримання заявником строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Так, судом встановлено, що строк для пред`явлення судового наказу у справі №2/5005/10543/2011 - до 13.03.2013.

Оригінал наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2012 по справі №2/5005/10543/2011 пред`явлено позивачем до виконання в межах визначеного статтею 22 Закону України "Про виконавче провадження" строку.

Натомість з матеріалів справи вбачається, що наказ було втрачено, рішення Господарського суду набрало законної сили та не виконано.

Відповідно до статті 329 Господарського процесуального кодексу України у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути відновлено.

Пропуск процесуального строку - це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

При цьому, відновлення процесуального строку являє собою визнання судом дійсним права вчинити певну процесуальну дію, втраченого внаслідок пропуску заінтересованою особою процесуального строку, який встановлено для його здійснення, з причин, які визнано судом поважними. Поважними визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами. Якщо відновлення процесуального строку здійснюються за заявою сторони чи прокурора, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами Господарського процесуального кодексу України. Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

У разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (п. 19.4 ч. 1 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України).

Суд відзначає, що для мети отримання дубліката наказу, виданого на виконання чинного рішення (а іншого не доведено), стягувач не повинен доводити фізичної втрати оригіналу наказу, а має доводити відсутність у нього виконавчого документу, який йому видано, та, як наслідок, відсутність у нього можливості звернутися до органів виконання, оскільки його прагненням є лише виконання чинного судового рішення.

Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За приписами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) "кожен має право на справедливий ... розгляд його справи ... судом, ..., який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру".

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (див. рішення від 19.03.1997 зі справи "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece); рішення від 20.07.2004 зі справи "Шмалько проти України").

Як вказано у рішенні Європейського суду з прав людини у справі від 05.07.2012 "Глоба проти України", пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

На підтвердження поважності причин пропуску строку пред`явлення наказу до виконання Акціонерне товариство "ПроКредит Банк" посилається на те, що у 2012 році (виконавчий документ повернуто без виконання у 2013 році) та у 2014 році звертався до державної виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження.

Під час перевірки інформації в Автоматизованій системі виконавчих проваджень представник АТ "ПроКредит Банк" виявила, що виконавче провадження відносно ТОВ "Завод Укрпромбетон" перебуває в статусі "завершено".

З метою з`ясування обставин та підстав завершення виконавчого провадження стягувач 07.09.2022 направив до органу примусового виконання рішень запит. Згодом стягувач отримав відповідь від органу примусового виконання рішень, згідно відповіді виявилося, що державним виконавцем ще в 2015 році року було винесено повідомлення про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Акціонерне товариство "ПроКредит Банк" зазначає, що станом на день звернення до суду із заявою, стягувачу не надходило від органу ДВС копії повідомлення про відмову у відкриті та оригінал наказу господарського суду Дніпропетровської області у зв`язку з чим є підстави вважати, що надісланий органом ДВС лист із оригіналом наказу був втрачений під час поштової пересилки ще в 2015 році, що унеможливлю виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Враховуючи доводи заявника, господарський суд вважає, що заява позивача підлягає задоволенню.

Керуючись пунктом 19.4 Розділу XI "Перехідні положення", статтями 234, 329 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Акціонерного товариства "ПроКредит Банк" про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання - задовольнити.

Поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2012 у справі №2/5005/10543/2011.

Видати дублікат наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2012 по справі №2/5005/10543/2011.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення - 21.03.2023 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.А. Бажанова