ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"23" березня 2023 р. Справа № 911/820/23

Господарський суд Київської області у складі судді Лутак Т.В., розглянувши заяву Приватного комерційного підприємства «Дніпроресурс» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Консалдінг-Інвест» 20 822, 34 грн

встановив:

Приватне комерційне підприємство «Дніпроресурс» звернулося до Господарського суду Київської області із заявою б/н від 17.03.2023 (вх. № 982 від 20.03.2023) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Консалдінг-Інвест» 20 822, 34 грн заборгованості за договором-заявкою на транспорт № 31/01 від 31.01.2022, укладеним в електронній формі, з яких: 16 000, 00 грн основний борг, 524, 71 грн - 3 % річних та 4 297, 63 грн - інфляційні втрати.

Дослідивши матеріали вищевказаної заяви, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до статей 147, 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

У заяві повинно бути зазначено, зокрема: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Заява б/н від 17.03.2023 (вх. № 982 від 20.03.2023) про видачу судового наказу підписана адвокатом Патрелюком Дмитром Андрійовичем як представником заявника - Приватного комерційного підприємства «Дніпроресурс».

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з ч. 1 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Частиною 4 ст. 60 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а частиною 9 ст. 60 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ордер це письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Відповідно до п. 4 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги (нова редакція) (далі - Положення), затвердженого рішенням Ради адвокатів України № 41 від 12.04.2019, ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Приписами підпункту 12.4 п. 12 наведеного Положення встановлено, що ордер має містити назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Під назвою органу розуміється як безпосередньо назва конкретного органу так і назва групи органів визначених п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (наприклад, судові органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, органи досудового слідства, правоохоронні органи тощо).

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець чітко відокремив судові органи як такі, що повинні бути окремо зазначені в ордері на надання правової допомоги, зокрема в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога».

При цьому, в разі надання адвокатом правової допомоги в суді ордер має містити назву суду, у якому адвокат надає правову допомогу.

Разом з тим, слід зауважити, що звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема адвоката, при реалізації права на справедливий суд, передбачає надання суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази подаються в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи, із зазначенням назви судового органу, у якому надається правова допомога), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, делегованих йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі № 9901/847/18 та від 03.07.2019 у справі № 9901/939/18, постановах Верховного Суду від 21.04.2020 у справі № 910/10156/17 та від 17.08.2020 у справі № 911/2636/19.

Як зазначалося вище, заява б/н від 17.03.2023 (вх. № 982 від 20.03.2023) про видачу судового наказу підписана адвокатом Патрелюком Дмитром Андрійовичем як представником заявника - Приватного комерційного підприємства «Дніпроресурс».

На підтвердження повноважень на представництво інтересів Приватного комерційного підприємства «Дніпроресурс» до заяви б/н від 17.03.2023 (вх. № 982 від 20.03.2023) про видачу судового наказу додано ордер серії АА № 1284074 від 11.03.2023, в якому зазначено, що адвокат Патрелюк Дмитро Андрійович надає правову допомогу «у Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Консалдінг-Інвест»». Приміток, уточнень щодо представництва інтересів Приватного комерційного підприємства «Дніпроресурс» в «судових органах» вказаний ордер не містить. При цьому, договору про надання правової допомоги № 8 від 06.03.2023 до заяви б/н від 17.03.2023 (вх. № 982 від 20.03.2023) про видачу судового наказу не додано.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність повноважень у Патрелюка Дмитра Андрійовича на представництво інтересів Приватного комерційного підприємства «Дніпроресурс» у суді, зокрема, у Господарському суді Київської області, в тому числі із правом підпису заяви про видачу судового наказу, не надано.

Наведене свідчить про недотримання Приватним комерційним підприємством «Дніпроресурс» при зверненні до суду із заявою б/н від 17.03.2023 (вх. № 982 від 20.03.2023) про видачу судового наказу вимог п. 2 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пунктів 1 та 2 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що згідно з ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Крім того, ч. 2 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що особа має право звернутися до суду з такими ж вимогами в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Керуючись статтями 147-153, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Приватному комерційному підприємству «Дніпроресурс» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Консалдінг-Інвест» 20 822, 34 грн заборгованості за договором-заявкою на транспорт № 31/01 від 31.01.2022.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 255-257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 23.03.2023.

Суддя Т.В. Лутак