ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/1163/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секратарі судового засідання Федорової Т.О.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС БІТ ГРУПП" про ухвалення додаткового рішення по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС БІТ ГРУПП", Кіровоградська область, м. Світловодськ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "БІОЙЛ", м.Харків
про за участю: стягнення коштів 1 414 435,15 грн
позивача: не з`явився;

відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРАНС БІТ ГРУПП", звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "БІОЙЛ", в якому просив суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором №13-09/1/21 ТР про надання транспортних послуг від 13.09.2021 року в розмірі 1 414 435, 15 грн., з яких : 1235 992,18 грн. - основна заборгованість, 99 354,81 грн. - пеня, 65 093,12 грн. - інфляційні втрати, 13 995,04 грн. - 3% річних.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 01.08.2022 відкрито провадження у справі №922/1163/22, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 01.03.2023 позов задоволено повністю та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «БІОЙЛ» (61003, м. Харків, вул. Короленка, буд.4; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНС БІТ ГРУПП» (27500, Кіровоградська обл., м.Світловодськ, вул. Будівельників, буд.16, кв.55; ) основну заборгованість 1235 992 грн. 18 коп., пеню 99 354 грн. 81 коп., інфляційні втрати 65 093 грн. 12 коп., 3% річних 13 995 грн. 04 коп. та витрати по сплаті судового збору 21 216 грн. 53 коп.

06.03.2023 позивач через підсистему "Електронний суд" надав заяву про ухвалення додаткового рішення (вх.№5535 зареєстрована в суді 07.03.2023), в якій просить ухвалити додаткове рішення по справі № 922/1163/22 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «БІОЙЛ»» (Код , місцезнаходження: 61003, м. Харків, вул. Короленка, буд. 4) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНС БІТ ГРУПП» (Код , місцезнаходження: 27500, Кіровоградська обл., м. Світловодськ, вул. Будівельників, буд. 16, кв. 55) понесених останнім витрат на правничу (правову) допомогу в розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 08.03.2023 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС БІТ ГРУПП" про ухвалення додаткового рішення та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 22.03.2023 о 14:30 .

Позивач у судове засідання 22.03.2023 не з`явився, просив розглядати заяву без його участі.

Відповідач у судове засідання 22.03.2023 не з`явився, жодних пояснень, клопотань чи заперечень щодо заяви позивача про ухвалення додаткового рішення не надходило.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС БІТ ГРУПП" про ухвалення додаткового рішення, суд приходить до висновку про її задоволення з наступних підстав.

Як вбачається зі змісту поданої заяви, між адвокатом Кушнір Святославом Любомировичем та позивачем було укладено Договір №3/22 про надання правничої (правової) допомоги від 01.07.2022 .

На виконання умов зазначеного договору було видано ордер від 26.09.2022 про надання правової допомоги адвокатом Кушнір Святославом Любомировичем

Відповідно до п.5.1 Договору сторонами погоджено фіксований розмір гонорару адвоката за підготовку позовної заяви та її розгляд в суді першої інстанції у розмірі 30 000 грн., який сплачується протягом 5-ти днів наступного за днем ухвалення рішення судом першої інстанції.

06.03.2023 сторонами підписано акт приймання-передачі наданої правничої (правової) допомоги №1 до договору про надання правничої (правової) допомоги №3/22 від 01.07.2022 в якому зазначено, що вартість гонорару за цим Актом складає 30 000,00 грн.

Матеріалами справи підтверджується надання позивачем попереднього розрахунку витрат на правничу допомогу, відповідно до ст.124 Господарського процесуального кодексу України, одночасно з позовом, в якому зазначено, що докази понесення витрат на правничу (правову) допомогу будуть подані у строк, встановлений ч.8 статті 129 ГПК України.

Відповідно до статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами п.п. 1-2 ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами ч.3 ст.27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, ст.903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору. За приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Відповідно до ст.30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Частиною 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Також, суд зазначає, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.

Згідно з частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, а також розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відносно обґрунтованості розміру заявлених витрат на професійну правничу допомогу та його (розміру) пропорційності предмету спору, суд приймає до уваги, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, п.95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015р., п.п.34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009р., п.80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006р., п.88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004р. та п.268 рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 02.06.2014р., заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунок таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Враховуючи вищевикладене, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Аналогічна правова позиція також викладена у додаткових постановах Верховного Суду від 22.03.2018 у справі №910/9111/17 та від 11.12.2018 у справі №910/2170/18.

Суд також враховує, що в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 зазначено, що за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач в позовній заяві на виконання ст.124 ГПК України повідомив, що очікує понести витрати на професійну правничу в розмірі 30 000,00 гривень в ході розгляду вказаного спору. Докази понесення витрат на правничу (правову) допомогу будуть подані у строк, встановлений ч.8 статті 129 ГПК України.

Судом встановлено, що правовідносини між позивачем та адвокатом Кушір С.Л. на момент розгляду справи Господарським судом Харківської області підтверджуються договором №3/22 про надання правничої (правової) допомоги від 01.07.2022, ордером на надання правничої (правової допомоги) та свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю № 001494 від 10.04.2019.

На підтвердження понесення позивачем витрат на правову допомогу адвоката представник позивача надав суду акт приймання-передачі наданої правничої (правової) допомоги №1 від 06.03.2023 до договору про надання правничої (правової) допомоги №3/22 від 01.07.2022 на суму 30 000,00 грн., рахунок на оплату №2 від 01.03.2023 та платіжну інструкцію №379 від 06.03.2023 на суму 30 000,00 грн.

Суд зазначає, що надані представником позивача документи на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу є достатніми доказами на підтвердження наявності підстав для відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу.

Пунктом 1 частини 4статті 129ГПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

З огляду на вище викладене, враховуючи те, що рішенням Господарського суду Харківської області від 01.03.2023 позов задоволено, суд вважає за доцільне заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС БІТ ГРУПП" про ухвалення додаткового рішення задовольнити в повному обсязі.

Керуючись статтями 123,126,129, 237, 238, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС БІТ ГРУПП" про ухвалення додаткового рішення (вх.№5535 від 07.03.2023) задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «БІОЙЛ» (61003, м. Харків, вул. Короленка, буд.4; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНС БІТ ГРУПП» (27500, Кіровоградська обл., м.Світловодськ, вул. Будівельників, буд.16, кв.55; ) витрати на правничу (правову) допомогу у розмірі 30 000 грн. 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 23.03.2023р.

Суддя С.Ч. Жельне