УХВАЛА

про повернення позовної заяви

м. Київ

16.03.2023Справа № 910/3948/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., розглянувши матеріали позовної заяви Приватного підприємства «Дальнобой - Сервіс»

до Товариства з обмеженою відповідальності «Добродія Трейд»

про стягнення 56 747, 52 грн,

без виклику представників учасників процесу,

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва звернулось Приватне підприємство «Дальнобой - Сервіс» (далі за текстом - ПП «Дальнобой - Сервіс», Позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальності «Добродія Трейд» (далі за текстом - ТОВ «Добродія Трейд», Відповідач) про стягнення 56 747, 52 грн заборгованості.

Як вбачається з позовної заяви заявлена до стягнення заборгованість Позивачем обґрунтовується неналежним виконанням Відповідачем двох договорів, а саме: договору купівлі - продажу № ДС-000042 від 21.07.2022 (далі за текстом - Договір № ДС-000042) та договору № ДС-000033 від 21.07.2022 про технічне обслуговування, ремонт транспортних засобів та постачання автозапчастин (далі за текстом - Договір № ДС-000033).

Так, Позивач вказує, що ним на виконання умов Договору № ДС-000042 здійснено поставку товару Відповідачу на суму 3 318, 69 грн, яку ним не оплачено, а на виконання Договору № ДС-000033 надано Відповідачу послуги на суму 253 427, 84 грн, які Відповідачем оплачено частково - в розмірі 200 000 грн.

З огляду на зазначене, Позивачем заявляється до стягнення сума заборгованості по вказаним вище договорам за наданий товар та послуги загалом, що складається із суми 3 318, 69 грн та 53 427, 84 грн.

При цьому судом враховано відсутність обґрунтувань Позивача щодо об`єднання позовних вимог за Договором № ДС-000042 та Договором № ДС-000033.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви та заявлені Позивачем вимоги, дійшов висновку повернути позовну заяву на підставі пункту 2 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) з наступних підстав.

Згідно приписів частини 1 статті 173 ГПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, які пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтуються ці вимоги.

Доказами є будь-які відомості, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, на яких обґрунтовуються вимоги і заперечення осіб, що беруть участь у справі, та інші обставин, які мають значення для правильного розгляду справи.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв`язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов`язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо).

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, Позивачем задля захисту свого порушеного права заявлено вимоги щодо стягнення заборгованості за двома укладеними між сторонами договорами - договором надання послуг та договором поставки.

Із доданих до позовної заяви доказів вбачається, що підставою даного позову є фактичне невиконання Відповідачем умов вказаних вище договорів в частині здійснення оплати за надані послуги та поставлений товар.

Водночас судом встановлено, що на обґрунтування заявлених вимог Позивачем надано суду докази окремо по кожному договору, які не є пов`язаними між собою, а саме:

- за Договором № ДС-000042 - рахунок - фактура №ДС-061124 від 03.08.2022, видаткова накладна № РН-000005485 від 26.08.2022;

- за Договором № ДС-000033 - рахунок - фактура №ДС-061052 від 30.07.2022, акт № ДС-000649; замовлення - наряд № ДС - 000570; платіжне доручення № 1286 від 31.08.2022 на суму 200 000 грн.

Таким чином, суд зазначає, що з огляду на надані Позивачем докази, останні є різними за своє суттю та не пов`язані між собою.

Також суд вважає за доцільне зазначити, що заявлені Позивачем вимоги щодо стягнення окремо по двом договорам підлягають різному нормативно-правовому обґрунтування та відповідно регулюються різними нормами цивільного та господарського законодавства, а також різними умовами договору та відповідно містять різні умови порядку їх виконання та оплати, що свідчить про неоднорідність таких вимог та відсутність в них похідного характеру, а відтак такі вимоги Позивача є самостійними та мають розглядатися судом в окремих провадженнях.

При тому суд звертає увагу, що при вирішенні даного спору по суті суду необхідно буде встановлювати різні та не пов`язані фактичні обставини справи.

Підсумовуючи викладене вище, враховуючи фактичні обставини справи та те, що спір між сторонами виник щодо фактичного невиконання Відповідачем двох окремих договорів, суд дійшов висновку, що сумісний розгляд об`єднаних Позивачем позовних вимог сприятиме затягуванню учасниками судового процесу вирішення спору по суті та з`ясуванню прав та обов`язків сторін, так як подані в обґрунтування позовних вимог документи, є окремими по вказаним договорам, а вимоги щодо стягнення заборгованості регулюються різними нормами права та положеннями договорів, а відповідно обставини, що підлягають встановленню для вирішення таких вимог також є різними.

Судом також враховано, що Позивачем у позовній заяві жодним чином не обґрунтовано підстави та поважність об`єднання позовних вимог за двома договорами, а тому, на переконання суду, подача Позивачем двох окремих позовів щодо стягнення з Відповідача заборгованості за двома окремими договорами не порушить принцип процесуальної економії та не призведе до можливості ухвалення різних судових рішень з огляду на відмінність фактичних обставин справи.

Відповідно до пункту 2 частини 5 статті 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

З огляду на викладене та зважаючи на те, що заявником не дотримано вимог статті 173 ГПК України, враховуючи, що приписи статті 174 ГПК України носять імперативний характер, суд приходить до висновку, що викладені обставини є підставою для повернення позовної заяви відповідно до статті 174 ГПК України.

Відповідно до частини 8 статті 174 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтею 173, пунктом 2 частини 5 статті 174 та статті 234 ГПК України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Приватного підприємства «Дальнобой - Сервіс» до Товариства з обмеженою відповідальності «Добродія Трейд» про стягнення 56 747, 52 грн - повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набрала законної сили 16.03.2023 та може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її підписання до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя Антон ПУКАС