ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2023 Справа № 914/3043/22

За позовом: Товариства з додатковою відповідальністю Шляхове ремонтно-будівельне управління № 65, м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Магістраль, с. Дуліби Львівської області

про стягнення 15 000, 00 грн

Суддя Галамай О.З.

Секретар судового засідання Бараняк Н.Я.

За участю представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з додатковою відповідальністю Шляхове ремонтно-будівельне управління № 65 до Товариства з обмеженою відповідальністю Магістраль про стягнення 73 446, 59 грн за невиконання умов договору про надання послуг № 1308/19 від 16.08.2019.

Хід розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 12.12.2022 відкрито спрощене позовне провадження.

Подальший хід розгляду справи відображено у відповідних ухвалах.

Ухвалою суду від 22.02.2023 розгляд справи відкладено на 15.03.2023.

14.03.2023 від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог.

15.03.2023 від позивача надійшла заява про відмову від частини позовних вимог, а саме: від заявлених до стягнення 48 044, 40 грн основного боргу, 6 102, 07 грн інфляційних втрат та 4 300, 30 грн 3% річних. Просив стягнути з відповідача 15 000, 00 грн інфляційних втрат.

Ухвалою суду від 15.03.2023 залишено без розгляду заяву позивача про зменшення позовних вимог, прийнято відмову від частини позовних вимог, закрито провадження у справі в частині заявлених до стягнення 48 044, 40 грн основного боргу, 6 102, 07 грн інфляційних втрат та 4 300, 30 грн 3% річних.

У судове засідання 15.03.2023 сторони явку повноважних представників не забезпечили, хоча про час, дату та місце розгляд справи повідомлені належним чином.

Враховуючи достатність доказів, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про можливість вирішення справи за відсутності представників сторін.

Аргументи сторін.

Позовна заява обґрунтована невиконанням укладеного сторонами договору про надання послуг № 1308/19 від 16.08.2019 в частині оплати за надані послуги на суму 48 044, 40 грн. Також за прострочення виконання зобов`язання позивач заявив до стягнення 4 300, 30 грн 3% річних та 21 102, 07 грн інфляційних втрат.

Проте надалі позивач відмовився від частини заявлених позовних вимог у зв`язку з добровільною сплатою відповідачем основного боргу. Суд закрив провадження у справі в частині заявлених до стягнення 48 044, 40 грн основного боргу, 6 102, 07 грн інфляційних втрат та 4 300, 30 грн 3% річних. Тому предметом спору стала вимога про стягнення 15 000, 00 грн інфляційних втрат.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав.

Обставини справи.

16 серпня 2019 року Товариство з додатковою відповідальністю Шляхове ремонтно-будівельне управління № 65 (надалі - Виконавець) та Товариство з обмеженою відповідальністю Магістраль (надалі - Замовник) уклали договір поставки № 1308/19 (надалі - договір), відповідно до пункту 1.1. якого Виконавець зобов`язується за завданням Замовника протягом установленого в Договорі строку надавати за плату послуги із розвантаження залізничних вагонів та навантаження на подані Замовником транспортні засоби, а Замовник зобов`язується оплачувати такі послуги.

Згідно з умовами пункту 2.4 договору, оплата послуг здійснюється Замовником протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту підписання Акта приймання-передачі послуг.

На виконання умов договору сторони підписали та скріпили печатками акти надання послуг на загальну суму 81 434, 40 грн, а саме: акти від 17.08.2019 на суму 25 088, 40 грн; від 29.08.2019 на суму 3 150, 00 грн; від 29.08.2019 на суму 2 520, 00 грн; від 30.08.2019 на суму 2 520, 00 грн; від 02.09.2019 на суму 12 412, 80 грн; від 02.09.2019 на суму 12 470, 40 грн; від 16.09.2019 на суму 19 972, 80 грн; від 15.11.2019 на суму 1 980, 00 грн; від 16.11.2019 на суму 1 320, 00 грн.

Відповідач оплатив позивачу до моменту подання позову 33 390, 00 грн.

Під час розгляду справи відповідач оплатив позивачу залишок основного боргу - 48 044, 40 грн.

Тому позивач відмовився від частини позовних вимог та просив стягнути з відповідача лише частину із заявлених до стягнення інфляційних втрат, саме, на суму 15 000, 00 грн.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при прийнятті рішення, висновки суду.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (стаття 903 Цивільного кодексу України).

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Матеріалами справи та сторонами підтверджено, що позивач на виконання умов договору № 1308/19 від 16.08.2019 надав відповідачу послуги на загальну суму 81 434, 40 грн, які відповідач сплатив повністю.

Проте заборгованість на суму 48 044, 40 грн відповідач оплатив лише після подання позову.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив первісно до стягнення 21 102, 07 грн інфляційних втрат, нарахованих за період з грудня 2019 року по жовтень 2022 року.

Однак після оплати відповідачем основного боргу, позивач відмовився від частини заявлених до стягнення інфляційних втрат та просив суд стягнути 15 000, 00 грн.

Перевіривши поданий розрахунок, суд встановив, що такий є правильний.

Враховуючи викладене, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 15 000, 00 грн інфляційних втрат.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 86 Господарського процесуального кодексу України).

Щодо судового збору.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 73, 74, 129, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Магістраль (місцезнаходження: 82434, Львівська обл., Стрийський р-н, село Дуліби, вул. Шевченка, будинок 133А; ідент. код: 13829993) на користь Товариства з додатковою відповідальністю Шляхове ремонтно-будівельне управління № 65 (місцезнаходження: 79058, місто Львів, проспект Чорновола, будинок 63; ідент. код: 03448630) 15 000, 00 грн інфляційних втрат та 2 481, 00 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 17.03.2023.

Суддя Галамай О.З.