ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2023 р. Справа № 911/3185/20 (911/1276/22)

Господарський суд Київської області у складі судді Лопатіна А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі 365", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства Будконтракт, Київська область, Броварський район, м. Бровари

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Розпорядник майна Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства Будконтракт арбітражний керуючий Беркут Максим Сергійович

про стягнення 118705,93 грн.

за участю секретаря судового засідання Васянович І.О.

за участю представників згідно з протоколом судового засідання.

Обставини справи:

До господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі 365" (позивач) надійшла позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства Будконтракт (відповідач) про стягнення 118705,93 грн., документ сформований в системі "Електронний суд" 04.08.2022 р.

Зазначений позов з урахуванням того, що відносно Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства Будконтракт відкрито провадження у справі про банкрутство, протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 04.08.2022 р. передано для розгляду судді Лопатіну А.В., у провадженні якого перебуває відповідна справа про банкрутство.

Ухвалою господарського суду від 08.08.2022 р. позовну заяву, подану від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі 365" (вх. № 543, 04.08.2022 р.) про стягнення 118705,93 грн. залишено без руху; запропонуовано позивачу в строк до десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути недоліки шляхом надання суду документів, на підтвердження дотримання вимог статей 164 ГПК України.

09.08.2022 р. та 10.08.2022 р. до суду від позивача надійшли докази усунення недоліків в позовній заяві.

Ухвалою господарського суду від 15.08.2022 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, в межах провадження у справі № 911/3185/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства Будконтракт; підготовче засідання призначено на 14.09.2022 р.

Ухвалою господарського суду від 14.09.2022 р. залучено до участі у цій справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства Будконтракт арбітражного керуючого Беркута Максима; розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено на 05.10.2022 р.

Ухвалою господарського суду від 05.10.2022 р. розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено на 09.11.2022 р. об 11:45 год.

04.11.2022 р. представником відповідача подано клопотання про участь в судовому засіданні, що відбудеться 09.11.2022 р. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення "EasyCon".

Ухвалою господарського суду від 04.11.2022 р. залишено без задоволення клопотання представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

08.11.2022 р. через канцелярію суду заявником подано заяву про розгляд справи без його участі.

09.11.2022 р. на офіційну електронну адресу суду від розпорядника майна ТОВ підприємство Будконтракт надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду від 09.11.2022 р. закрито підготовче провадження, призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні на 14.12.2022 р.

08.12.2022 р. через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою господарського суду від 09.12.2022 р. заяву представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції залишено без задоволення.

Ухвалою господарського суду Київської області від 14.12.2022 р. розгляд справи по суті в судовому засіданні відкладено на 02.02.2023 р.

В судове засідання з`явився лише уповноважений представник позивача, уповноважений представник відповідача та третя особа не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Судом враховано, що у своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

В силу вимог частини першої ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Зважаючи на те, що неявка відповідача та третьої особи не перешкоджає розгляду спору по суті, а також зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для розгляду даного спору, суд вважає за можливе розглянути цю справу в даному судовому засіданні за відсутності вказаних учасників у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення присутнього представника позивача, суд

встановив:

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

Правовідносини, що склались між сторонами, за своєю правовою природою пов`язані з купівлею-продажем та постачанням електричної енергії, а отже регулюються відповідними положеннями цивільного та господарського законодавства, а також Законом України "Про ринок електричної енергії" та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг (далі ПРРЕЕ).

Положеннями ст. 627, 628 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Приписами частини першої ст. 67 Господарського кодексу України (далі ГК України) унормовано, що відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Згідно з частиною першою ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У відповідності із Законом України "Про ринок електричної енергії" та Правилами роздрібного ринку електричної енергії позивач є постачальником електричної енергії та діє на підставі Ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 980 від 11.09.2018 р.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 були затверджені Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), які регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії.

Пунктом 2 постанови визначено, що укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог ПРРЕЕ здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Відповідно до п. 1.2.1 ПРРЕЕ на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку.

Постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток 5 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку (п. 1.2.7 ПРРЕЕ).

Пунктом 1.2.15 ПРРЕЕ визначено, що укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку). На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.

Договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником. У разі офіційного оприлюднення комерційної пропозиції електропостачальник не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору на умовах цієї комерційної пропозиції, якщо технічні засоби вимірювання та обліку електричної енергії забезпечують виконання сторонами умов комерційної пропозиції. На вимогу споживача електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку (п. 3.1.7 ПРРЕЕ).

Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії (п. 13 розділу XVII Прикінцевих та перехідних положень Закону).

Між ТОВ "Енерджі 365" (постачальник) та ТОВ "Будконтракт" (споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії споживачу шляхом подання споживачем заяви приєднання до публічного договору на умовах обраної комерційною пропозицією від 17.12.2020 р. № 10/25, відповідно до якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 2.1. договору початком постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні, яка є додатком № 1 до цього договору, якщо інше не передбачено комерційною пропозицією (додаток № 2).

Згідно з умовами договору, визначеними п. 5.1. споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії за цінами згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком № 2 до цього договору, з урахуванням плати за негативний баланс.

Оплата за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, зазначений у комерційній пропозиції (додаток № 2) (п. 5.7. договору).

Відповідачем, як свідчать матеріали справи, підписано та скріплено відтиском печатки товариства заяву-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток до договору № 1), відповідно до якої споживач ТОВ "Будконтракт" (відповідач), в особі керівника, що діє на підставі статуту приєднується до умов договору на умовах комерційної пропозиції постачальника № 10/25 (додаток № 2 до договору).

Початок поставки відповідно до змісту наведеної заяви-приєднання 01.01.2021 р.

Відповідно до змісту комерційної пропозиції № 10/25 від 17.12.2020 р., підписаної сторонами та скріпленої відтисками їх печаток, оплата за замовлений обсяг електроенергії за договором має здійснюватися Споживачем самостійно за 10 днів до початку розрахункового місяця - у розмірі 100 % вартості заявленого обсягу споживання електричної енергії на відповідний розрахунковий період (Додаток № 3). Остаточний розрахунок споживача за електричну енергію за розрахунковий період здійснюється в строк до 8 числа, місяця наступного за розрахунковим (місяцем поставки), відповідно до фактичного обсягу електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом, у передбачених законом випадках), на підставі отриманого споживачем від постачальника рахунка, в якому зазначаються суми до сплати за використану електричну енергію (п. 5).

10.02.2021 р. сторонами підписано нову комерційну пропозицію, що почала діяти з 01.03.2021 р.

Відповідно до змісту комерційної пропозиції № 10/25 від 10.02.2021 р., підписаної сторонами та скріпленої відтисками їх печаток, оплата за замовлений обсяг електроенергії за договором має здійснюватись споживачем самостійно. Оплата за фактичний обсяг електроенергії за договором здійснюється протягом трьох банківських днів з моменту отримання сканованої копії Акту приймання-передачі електричної енергії за відповідний розрахунковий період (місяць поставки), відповідно до фактичного обсягу електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом, у передбачених законом випадках), на підставі отриманого споживачем від постачальника рахунка, в якому зазначаються суми до сплати за використану електричну енергію. Наявність у споживача заперечень до Акту приймання-передачі, не звільняє його від обов`язку здійснити розрахунок.

Як свідчать матеріали справи, постачальником (позивач) належним чином виконано взяті на себе за наведеним договором зобов`язання з постачання електричної енергії, водночас, споживач (відповідач) свої зобов`язання щодо оплати поставленої електричної енергії за лютий 2022 року не виконав, відповідну оплату не здійснив, у зв`язку із чим, у нього виник за вказаний період борг у розмірі 118705,93 грн.

З урахуванням наведених обставин, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про постачання електричної енергії, відповідно до умов комерційної пропозиції № 10/25 за період лютий 2022 року у розмірі 118705,93 грн.

Поряд із наведеним, відповідач своїм правом на подання до суду відзиву на вказаний позов не скористався, відзиву із долученням до нього доказів, які б спростовували заявлені позивачем позовні вимоги до суду не подав, жодних дій, які б свідчили про непогодження із заявленими позивач вимогами не вчинив.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі, зокрема, примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст, а також договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту (ч. 4 ст. 179 ГК України).

Положеннями частини шостої ст. 179 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання, які забезпечують споживачів електроенергією зобов`язані укладати договори з усіма споживачами їхньої продукції (послуг). Законодавством можуть бути передбачені обов`язкові умови таких договорів.

Згідно зі ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Відповідно до частини першої ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Частиною третьою ст. 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що споживач зобов`язаний, зокрема, сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Згідно із положеннями частини першої ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України невиконання зобов`язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є порушенням зобов`язання.

Судом враховано, що на підтвердження поставленої в лютому 2022 року постачальником (позивач) споживачу (відповідач) електричної енергії на суму 118705,93 грн. до матеріалів справи, крім іншого, додано копії: акту прийому-передачі електроенергії за лютий 2022 р. № 423 від 28.02.2022 р. та рахунку на оплату № 1581 від 08.03.2022 р. на суму 118705,93 грн. (з ПДВ).

Поряд із наведеним, судом також враховано, що відповідач жодним чином не заперечив наявність у нього заборгованості за вказаним договором за період лютий 2022 року на суму 118705,93 грн.

Приписами статей 73, 74 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (п. 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц).

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 р. у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей" .… Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

За таких обставин, з огляду на подання позивачем у справі сукупності доказів про наявність дійсних грошових зобов`язань відповідача за договором про постачання електричної енергії, відповідно до умов комерційної пропозиції № 10/25 у розмірі 118705,93 грн. основної заборгованості за місяць лютий 2022 року, водночас, ухилення відповідача від доказування протилежного, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення наведених позовних вимог.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору в сумі 2481,00 грн. відповідно до ст. 129 ГПК України покладається судом на відповідача.

Що стосується наведеної в прохальній частині позову вимоги позивача про стягнення з відповідача 20000,00 грн. судових витрат за надання правової допомоги, судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів понесення позивачем відповідних витрат, а відтак, станом на дату судового засідання відсутні правові підстави для покладення на відповідача обов`язку з відшкодування таких витрат.

Керуючись ст. 129, 237-238, 240 ГПК України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства Будконтракт (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Шевченка, 27; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі 365" (01001, м. Київ, вул. Володимирська, 18/2, кв. 12; ) 118705 (сто вісімнадцять тисяч сімсот п`ять) гривень 93 копійки заборгованості та 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) гривню 00 копійок судового збору.

3. Видати наказ.

Згідно ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата підписання повного тексту рішення 23.03.2023 р.

Суддя А.В. Лопатін