ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2023 року м.Дніпро Справа № 904/6691/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач), судді Верхогляд Т.А., Мороз В.Ф.,

секретар судового засідання Зелецький Р.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.12.2022р. у справі №904/6691/20

про визнання банкрутом Приватного акціонерного товариства "Автомобільна Компанія "Богдан Моторс"

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.12.2022р. (повний текст підписано - 22.12.2022р., суддя - Владимиренко І.В., м. Дніпро) у справі №904/6691/20, серед іншого, залишено без задоволення клопотання представника АТ "Укрексімбанк" №0000606/38557-22 від 20.12.2022р. про зупинення провадження в частині розгляду заяви ліквідатора про надання згоди на продаж частини майна банкрута, що є предметом забезпечення.

Вказана ухвала в цій частині мотивована тим, що відповідно до вимог ч.17 ст.39 КУзПБ у господарського суду відсутні правові підстави для зупинення провадження в частині розгляду заяви ліквідатора про надання згоди на продаж частини майна банкрута.

2. Підстави з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.

Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.12.2022р. у справі №904/6691/20 в частині відмови в задоволенні клопотання АТ "Укрексімбанк" про зупинення провадження у справі в частині розгляду заяви ліквідатора про надання згоди на продаж майна банкрута, задовольнити клопотання АТ "Укрексімбанк" в повному обсязі.

2.1. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

- ухвалу в оскаржуваній частині постановлено судом з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до невідповідності висновків суду першої інстанції;

- положеннями ч.17 ст.39 КУзПБ дійсно унормовано, що провадження у справі про банкрутство юридичної особи не підлягає зупиненню. Разом з тим, банк звернувся до суду із клопотанням про зупинення провадження в частині розгляду заяви ліквідатора про надання згоди на продаж частини заставного майна боржника, зазначивши про наявність обставин, які унеможливлюють розгляд заяви ліквідатора, зокрема, зазначив, що на розгляді Господарського суду Дніпропетровської області з вересня 2022р. перебуває заява ліквідатора АТ "АК "Богдан Моторс" про надання згоди на продаж частини майна, що є предметом забезпечення договорів застави №151110Z73 від 23.04.2010р. (обладнання у кількості 140 шт., яке знаходиться за адресою: вул. Сумгаїтська, 8/2, м. Черкаси) та №151111Z79 від 25.08.2011р. (обладнання, а саме: комплекси зварювання кузовів автомобілів "Хюндай Тусон" та "Хюндай Елантра", яке знаходиться за адресою: вул. Сумгаїтська, 8/2, м. Черкаси) у складі одного лоту. Банк, заперечуючи щодо затвердження запропонованих ліквідатором умов продажу заставного майна боржника, серед іншого, висловив свою незгоду в частині такої умови як витрати, пов`язані з утриманням, збереженням та продажем майна, які підлягають відшкодуванню з коштів, отриманих від реалізації, а саме витрати в розмірі 754 269,08 грн. Банк обґрунтовуючи свою позицію, зазначив, що включення ліквідатором до умов продажу зазначених витрат у розмірі 754269,08 грн. є безпідставним та таким, що не відповідає положенням ст.ст. 30, 61, 75 КУзПБ. Ліквідатором включені до умов продажу частини заставного майна боржника витрати, що не погоджені із заставним кредитором в порядку ст.ст. 30, 61 КУзПБ, отже заява ліквідатора є передчасною та за результатами розгляду судом має бути залишена без задоволення. Таким чином, одним із предметів розгляду заяви ліквідатора є умова щодо витрат, пов`язаних з утриманням, збереженням та продажем майна, які підлягають відшкодуванню з коштів, отриманих від реалізації. У листопаді 2022р. банком до господарського суду в порядку ст.42 КУзПБ подано заяву про визнання недійсними договорів АТ "АК "Богдан Моторс" (договору про внесення змін до іпотечного договору №4743 від 13.12.2007р.; договору про задоволення вимог іпотекодержателя, які посвідчено 19.11.2020р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сахно Т.В. за №№ 3640, 3636; договору купівлі продажу, який посвідчено 20.11.2020р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сахман Т.В. за №3644; договору купівлі-продажу, який посвідчено 25.11.2020р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сахман Т.В. за №3683). Предметом іпотеки за цими договорами, правомірність укладення яких наразі оскаржується банком, є нерухоме майно, що знаходиться за адресою: Черкаська область, м. Черкаси, вул. Сумгаїтська, 8/2, та в якому перебуває предмет забезпечення за договорами застави №10Z73 від 23.04.2010р. та №151111Z79 від 25.08.2011р., що пропонується до продажу. Предмети розгляду заяви ліквідатора про надання згоди на продаж частини майна банкрута та заяви банку взаємопов`язані, і результат розгляду заяви банку безпосередньо впливає на предмет доказування та правову оцінку фактичних обставин для розгляду заяви ліквідатора про надання згоди на продаж частини майна банкрута, що є предметом забезпечення за договорами застави №10Z73 від 23.04.2010р. та №151111Z79 від 25.08.2011р.;

- об`єктивна неможливість розгляду заяви ліквідатора про надання згоди на продаж до набрання законної сили судовим рішенням в провадженні за заявою банку про оскарження правочинів банкрута також зумовлена необхідністю досягнення завдань процедури банкрутства;

- повернення до ліквідаційної маси банкрута нерухомого майна безпосередньо впливає на питання щодо правильності формування лоту в складі обладнання (предметів забезпечення за договорами застави №10Z73 від 23.04.2010р. та №151111Z79 від 25.08.2011р.), яке знаходиться в цих будівлях з точки зору необхідності відчуження майна банкрута за найвищою ціною;

- продаж майна у складі єдиного майнового комплексу (нерухомого майна - комплексу будівель та земельної ділянки за адресою: м. Черкаси, вул. Сумгаїтська, 8/2) разом з обладнанням, що є предметом забезпечення за договорами застави №151110Z73 від 23.04.2010р. та №151111Z79 від 25.08.2011р., є більш доцільним та ефективним з точки зору способу реалізації майна банкрута за його найвищою ціною з метою більшого задоволення вимог кредиторів;

- реалізація обладнання окремо від нерухомого майна впливає на ціну продажу як самого обладнання (витрати на демонтаж, переміщення, необхідність монтажу та наявності в користуванні окремої іншої нерухомості для його розміщення), так і на ціну нерухомого майна через неможливість здійснення виробничого циклу у відповідності до цільового призначення комплексу будівель та земельної ділянки (розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд переробної, машинобудівної та іншої промисловості);

- банком обґрунтована неможливість розгляду заяви ліквідатора про надання згоди на продаж майна без урахування результатів розгляду заяви банку про оскарження правочинів банкрута. Окремий розгляд вказаних заяв може завдати шкоди кредиторам та призвести до постановлення незаконного рішення без встановлення всіх фактичних обставин, що мають значення для справи, до неправильності формування складу майна (лоту), а також подальшого оскарження рішень суду учасниками справи;

- зупинення провадження допускається тоді, коли розглядати справу далі неможливо. Ця підстава зупинення застосовується у тому разі, коли в цій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. Така неможливість полягає в тому, що обставини, які є підставою позову або заперечень проти нього, є предметом дослідження в іншій справі і рішення суду у цій справі безпосередньо впливає на вирішення спору (постанова Верховного Суду від 27.05.2020р. у справі №916/2739/19);

- скаржником вбачається наявність правових підстав щодо об`єктивної неможливості розгляду заяви ліквідатора про надання згоди на продаж частини предмету застави боржника до завершення розгляду (набрання законної сили судовим рішенням) заяви банку про оскарження правочинів банкрута, за результатом якого нерухоме майно в якому знаходиться вказаний предмет застави, може бути повернено у власність банкрута.

2.2. Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

Учасники провадження у справі наданими їм процесуальними правами не скористались та не направили відзив на апеляційну скаргу, що відповідно до ч.3 ст.263 ГПК України не перешкоджає перегляду судового рішення.

3. Апеляційне провадження.

3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.02.2023р. відкрито апеляційне провадження у справі, розгляд справи призначено в судовому засіданні на 15.03.2023р. о 14:15 год.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.03.2023р. доручено Господарському суду Київської області забезпечення проведення відеоконференції судового засідання 15.03.2023р. о 14:15 год. за участю представника Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України".

В судовому засіданні 15.03.2023р. представник апелянта та арбітражний керуючий в режимі відеоконференції надали пояснення по апеляційній скарзі.

Інші учасники провадження у справі в судове засідання повноважних представників не направили, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги учасники справи були повідомлені належним чином. Оскільки явка представників сторін не була визнана обов`язковою, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності інших повноважних представників учасників судового процесу.

15.03.2023р. в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції.

Справа №904/6691/20 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Автомобільна Компанія "Богдан Моторс" перебуває в Господарському суді Дніпропетровської області на стадії ліквідаційної процедури.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.12.2022р. прийнято до розгляду заяву Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (надалі - АТ "Укрексімбанк") про визнання недійсними правочинів ПрАТ "Автомобільна Компанія "Богдан Моторс", відкладено на 21.12.2022р. судове засідання, в тому числі щодо розгляду зазначеної заяви АТ "Укрексімбанк" та заяви ліквідатора від 02.09.2022р. про надання згоди на продаж частини майна банкрута, що є предметом забезпечення.

20.12.2022р. від представника АТ "Укрексімбанк" до Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання №0000606/38557-22 від 20.12.2022р. про зупинення провадження в частині розгляду заяви ліквідатора про надання згоди на продаж частини майна банкрута, що є предметом забезпечення. Вказане клопотання прийнято до розгляду Господарським судом Дніпропетровської області.

21.12.2022р. місцевий господарський суд, розглянувши в судовому засіданні наявні матеріали справи, клопотання представника АТ "Укрексімбанк" №0000606/38557-22 від 20.12.2022р. про зупинення провадження в частині розгляду заяви ліквідатора про надання згоди на продаж частини майна банкрута, що є предметом забезпечення, заслухавши присутнього представника кредитора - ГУ ДПС у Волинській області, постановив оскаржувану ухвалу.

3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази, що стосуються фактів, на які скаржник посилається в апеляційній скарзі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права дійшла висновку про наступне.

Предметом розгляду у даній справі є клопотання АТ "Укрексімбанк" про зупинення провадження у справі в частині розгляду заяви ліквідатора про надання згоди на продаж майна банкрута.

З огляду на зміст апеляційної скарги, об`єктом апеляційного перегляду є ухвала суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні клопотання АТ "Укрексімбанк" про зупинення провадження у справі в частині розгляду заяви ліквідатора про надання згоди на продаж майна банкрута. В іншій частині ухвала місцевого господарського суду учасниками провадження у справі не оскаржується.

Здійснюючи перегляд справи у апеляційному порядку, апеляційний господарський суд враховує таке.

Як вбачається із матеріалів справи, АТ "Укрексімбанк" звернулось до місцевого господарського суду із клопотанням про зупинення провадження у справі в частині розгляду заяви ліквідатора про надання згоди на продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення.

Вказане клопотання мотивовано тим, що на розгляді суду перебуває заява ліквідатора №01-34/539 від 02.09.2022р. про надання згоди на продаж частини майна банкрута, що є предметом забезпечення за договорами застави №10Z73 від 23.04.2010р. та №151111Z79 від 25.08.2011р., а саме предмету застави (обладнання), що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Сумгаїська, 8/2. Також на розгляді суду перебуває заява АТ "Укрексімбанк" №0000606/36305-22 про визнання недійсними правочинів АТ "АК "Богдан Моторс", зокрема, тих договорів, предметом яких є нерухоме майно за цією ж адресою: Черкаська область, м. Черкаси, вул. Сумгаїтська, 8/2. На переконання банку, з урахуванням положень КУзПБ та завдань процедур банкрутства - наявні визначені ГПК України підстави для зупинення провадження з розгляду заяви ліквідатора про надання згоди на продаж частини майна банкрута до набрання законної сили судовим рішенням за наслідком розгляду заяви АТ "Укрексімбанк" про визнання недійсними правочинів. Однією із складових умов продажу заставного майна за погодженням якої звернувся ліквідатор до суду, є витрати, пов`язані з утриманням, збереженням та продажем майна, які підлягають відшкодуванню з коштів, отриманих від реалізації, в розмірі 754269,08 грн. В письмових запереченнях банком наведено та обґрунтовано мотиви незгоди з такими витратами та неможливості їх погодження судом, зокрема, через непогодження ліквідатором з банком, ні умов та порядку утримання і збереження майна (предметів забезпечення), ні розміру фактичних витрат на таке утримання та збереження. Під виглядом цього "збереження" зазначене майно передано на позаконкурсній основі в безкоштовну експлуатацію та використання третій особі з покладенням на Банк нічим не підтверджених та непогоджених банком витрат. При цьому, посилання щодо дії договорів збереження на дату відкриття ліквідаційної процедури є необґрунтованими, адже ліквідатор не вчиняв жодних дій спрямованих на погодження вказаних умов з банком, на їх перегляд, зміну чи припинення, а навпаки - вчиняв активні дії щодо виконання таких правочинів (перерахування коштів, підписання актів і т.д.). За результатом розгляду заяви банку про визнання недійсними договорів АТ "АК "Богдан Моторс" ймовірна можливість повернення у власність банкрута та ліквідаційну масу нерухомого майна, що знаходиться за адресою: Черкаська область, м. Черкаси, вул. Сумгаїтська, 8/2 та в якому перебуває предмет забезпечення за договорами застави №10Z73 від 23.04.2010р. та №151111Z79 від 25.08.2011р., безпосередньо впливає на предмет доказування та правову оцінку фактичних обставин (в тому числі щодо витрат, про які вказує ліквідатор та складу майна) для розгляду заяви ліквідатора про надання згоди на продаж частини майна банкрута, що є предметом забезпечення за договорами застави №10Z73 від 23.04.2010р. та №151111Z79 від 25.08.2011р. Таким чином, у приміщеннях комплексу будівель за вказаною адресою, які були відчужені боржником на користь одного з його кредиторів, що власне і є предметом заяви банку про визнання недійсними зазначених правочинів, перебуває (як зазначає ліквідатор - "зберігається") рухоме майно (обладнання) боржника АТ "АК "Богдан Моторс", що є предметом забезпечення за договорами №10Z73 від 23.04.2010р. та №151111Z79 від 25.08.2011р., за згодою на продаж якого звернувся ліквідатор. Розгляд заяви ліквідатора щодо визначення умов продажу (надання згоди на продаж) частини предмету застави є об`єктивно неможливим до завершення розгляду (набрання законної сили судовим рішенням) заяви банку про оскарження правочинів банкрута, за результатом яких нерухоме майно в якому знаходиться вказаний предмет застави може повернутись у власність банкрута. Крім того, об`єктивна неможливість розгляду заяви ліквідатора про надання згоди на продаж до набрання законної сили судовим рішенням в провадженні за заявою банку про оскарження правочинів банкрута також зумовлена необхідністю досягнення завдань процедури банкрутства. Повернення до ліквідаційної маси банкрута нерухомого майна безпосередньо впливає на питання щодо правильності формування лоту в складі обладнання (предметів забезпечення за договорами №10Z73 від 23.04.2010р. та №151111Z79 від 25.08.2011р.), яке знаходиться у цих будівлях, з точки зору необхідності відчуження майна банкрута за найвищою ціною. На думку АТ "Укрексімбанк", продаж майна у складі єдиного майнового комплексу (нерухомого майна - комплексу будівель та земельної ділянки) і обладнання (предметів забезпечення за договорами застави №10Z73 від 23.04.2010р. та №151111Z79 від 25.08.2011р.) є більш доцільним та ефективним з точки зору вибору способу реалізації майна банкрута за найвищою ціною з метою більшого задоволення вимог кредиторів. Окрема реалізація обладнання без нерухомого майна впливає на ціну реалізації як самого обладнання (витрати на демонтаж, переміщення, необхідність монтажу та наявності в користуванні окремої іншої нерухомості для його розміщення), так і на ціну нерухомого майна через неможливість здійснення виробничого циклу у відповідності до цільового призначення комплексу будівель та земельної ділянки (розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд переробної, машинобудівної та іншої промисловості). Розгляд заяви ліквідатора про надання згоди на продаж без урахування результатів розгляду заяви банку про оскарження правочинів банкрута може завдати шкоди кредиторам та об`єктивно неможливий з точки зору оцінки правильності формування складу майна (лоту) для цілей реалізації за найвищою ціною. Таким чином, розгляд заяви ліквідатора про надання згоди на продаж частини майна банкрута підлягає обов`язковому зупиненню на підставі ст.227 ГПК України до завершення розгляду заяви банку про визнання недійсними правочинів АТ "АК "Богдан Моторс".

Відповідно до п.5 ч.1 ст.227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Пунктом 4 ч.1 ст.229 ГПК України унормовано, що провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених: п.5 ч.1 ст.227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що зупинення провадження у справі - це тимчасове і повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху справи і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Відповідно до ч.6 ст.12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (з 21.10.2019р. - Кодексом України з процедур банкрутства (надалі - КУзПБ).

Таким чином, норми ст.229 ГПК України у справі про банкрутство підлягають застосуванню з урахуванням особливостей процедури банкрутства.

Стаття 229 ГПК України не визначає будь-яких особливостей зупинення провадження у справі про банкрутство та фактично містить положення, які обумовлюють зупинення судового розгляду взагалі.

Слід наголосити, що відповідно до ч.17 ст.39 КУзПБ передбачено загальну заборону щодо зупинення провадження у справі про банкрутство.

Положення ст.39 КУзПБ щодо заборони зупинення провадження у справі про банкрутство мають застосовуватися судами переважно, як спеціальні норми права, у всіх випадках, коли у суду за загальними правилами ГПК України виникає право зупинити провадження у справі, зокрема, й у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи (за ст.ст.227, 229 ГПК України).

З огляду на наведене, суд, який здійснює розгляд справи про банкрутство, не може скористатися правом на зупинення провадження з розгляду заяви ліквідатора про надання згоди на продаж майна банкрута, оскільки у справах про банкрутство законодавець в імперативному порядку заборонив таке зупинення провадження.

Крім того, відповідно до вимог КУзПБ у справі про банкрутство процесуальні дії учасників справи та суду мають вчинятись чітко у строки, встановлені Кодексом.

У разі зупинення провадження у справі зупиняють свою дію усі судові процедури, введені в межах справи про банкрутство, зокрема, ліквідаційна процедура.

Порушення встановлених чинним законодавством строків проведення ліквідаційної процедури шляхом зупинення провадження у справі про банкрутство може мати наслідком безпідставне затягування розгляду справи про банкрутство та порушення прав інших кредиторів у справі про банкрутство, які мають законні очікування щодо задоволення своїх кредиторських вимог у ході здійснення ліквідаційної процедури з дотриманням загального строку, передбаченого ст. 58 КУзПБ для здійснення усіх заходів ліквідаційної процедури боржника. Таке затягування розгляду справи про банкрутство веде до збільшення витрат, пов`язаних з провадженням у справі про банкрутство.

Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що зумовлює порушення положень ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейського суду з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України", від 27.04.2000р. у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006р. у справі "Красношапка проти України").

Враховуючи, що ч.1 ст.6 Конвенції визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, зупинення розгляду справи про банкрутство в частині розгляду заяви ліквідатора про надання згоди на продаж майна банкрута, суперечить чинному законодавству та призводить до безпідставного затягування розгляду справи.

Крім того, слід звернути увагу, що ні ГПК України, ні КУзПБ не передбачають зупинення провадження в частині справи (в даному випадку - розгляду заяви ліквідатора про надання згоди на продаж майна банкрута).

Разом із тим необхідно зазначити, що за встановлення судом обставин, які перешкоджають прийняттю судового рішення у відповідному судовому засіданні, суд не позбавлений права відкласти розгляд заяви, клопотання або оголосити перерву в судовому засіданні. Із змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що судом було відкладено розгляд в судовому засіданні, у тому числі заяви ліквідатора №01-34/539 від 02.09.2022р. про надання згоди на продаж частини майна банкрута, що є предметом забезпечення.

Враховуючи межі перегляду справи в апеляційній інстанції, передбачені ст. 269 ГПК України, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не отримали підтвердження під час апеляційного провадження, не спростовують висновків місцевого господарського суду та не доводять порушення судом норм матеріального і процесуального права під час ухвалення оскаржуваного судового рішення в оскаржуваній частині.

3.4. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Рішення суду має прийматися у цілковитій відповідності із нормами матеріального та процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Вказані вимоги судом першої інстанції при ухваленні судового рішення в оскаржуваній частині були дотримані.

Звертаючись із апеляційною скаргою, скаржник не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, як необхідної передумови для зміни чи скасування прийнятого ним судового рішення.

З огляду на встановлені обставини справи, виходячи із меж перегляду справи в апеляційній інстанції, а також враховуючи доводи та вимоги апеляційної скарги, апеляційний господарський суд, з підстав, викладених у п. 3.3 даної постанови, дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції в оскаржуваній частині - без змін.

3.5. Розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає і підстав для скасування оскаржуваного судового рішення не вбачається, судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 275-282 ГПК України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.12.2022р. у справі №904/6691/20 в частині відмови в задоволенні клопотання АТ "Укрексімбанк" №0000606/38557-22 від 20.12.2022р. про зупинення провадження щодо розгляду заяви ліквідатора про надання згоди на продаж частини майна банкрута, що є предметом забезпечення - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 20.03.2023р.

Головуючий суддя І.О. Вечірко

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя В.Ф. Мороз