РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2023 м. Київ Справа № 910/9888/22

За позовом: акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" в особі регіональної філії "ЛЬВІВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД";

про: стягнення 15.873,00 грн.

Суддя Сергій Балац

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У:

Акціонерне товариство "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом в особі регіональної філії "ЛЬВІВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" до товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" про стягнення 15.873,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем не здійснено оплату грошових коштів, нарахованих по відомостям плати за користування вагонами та відомостям плати за подавання, збирання вагонів та маневрову роботу, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогою про стягнення з відповідача 15.873,00 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 07.11.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/9888/22 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Ухвалою від 16.11.2022 № 910/9888/22 судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи в порядку (за правилами) загального позовного провадження з підстав вкладених у вказаній ухвалі.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив з урахуванням: вагони прибули на виконання (до виконання) узгоджених планів, однак, не згідно плану та не згідно узгодженого графіку навантаження; після запровадження обмеження (розпорядження № ЦЦО/99) вантажі та порожні вагони, які підлягали перевезенню на станції визначених дирекцій, залізниця перестала приймати до перевезення; рішенням від 02.04.2022 (протокол № Ц-54/42) затверджено перелік виняткових умов, які є підставою для звільнення замовників послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів, від обов`язку вносити плату за користування вантажними вагонами і контейнерами та зборів/плат під час дії воєнного стану в Україні; розпорядженням № ЦМ-13/693 зобов`язано організувати виконання перерахунку часу затримки навантажених і порожніх вагонів та контейнерів х початку дії воєнного стану.

Позивач скориставшись своїм правом, наданим ст. 166 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відповідь на відзив, в якій зазначив про те, що викладені відповідачем у відзиві на позов доводи не спростовують наявну заборгованість відповідача перед позивачем, яка заявлена останнім до стягнення.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як вантажовласником/вантажоодержувачем/платником, та відповідачем, як замовником, укладено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (повідомлення про укладення договору № 43-41564379/2020-001 від 06.03.2020 (далі - Договір), предметом якого є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах відповідача, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі - послуги) і проведення розрахунків за ці послуги (п. 1.1 Договору).

Пунктом 1.4 Договору визначено, що надання послуг за Договором може підтверджуватись одним з таких документів: накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, іншими документами.

Положеннями пункту 2.1.4 Договору передбачено, що відповідач зобов`язаний сплачувати послуги позивача та інші платежі, належні позивачу за Договором з сум внесеної передоплати за кодом платника.

На адресу відповідача за залізничними накладними №№ 42408203, 42408153, 42408104, 42408187, 42408179, 42408161, 42432468, 42408146, 42408138, 42408120, 42408112 на станцію "ЗДОЛБУНІВ" Львівської залізниці 19.03.2022 прибули порожні вагони №№ 95958419, 95785507, 91113456,95958328, 95837415, 95837324,95837266, 95785341, 95604518, 95603239, 91113605.

Відповідно до акту загальної форми від 20.03.2022 № 955 вагони були затримані на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта.

Відповідно до акту загальної форми від 22.03.2022 № 1000 - затримка вагонів закінчена 22.03.2022.

На адресу відповідача за перевізними документами №№ 01393, 01394, 01395, 01396, 01397, 01398, 01506, 01507, 01508, 01509, 01510, 01511, 01512, 01513 на станцію "ЗДОЛБУНІВ" Львівської залізниці 23.03.2022 прибули порожні вагони №№ 95407136, 95407177, 95407185, 95407201, 95407417, 95407441, 91122507, 95308359, 95308037, 95309340, 95375325, 95306528, 95413555, 95407425.

Відповідно до актів загальної форми від 23.03.2022 № 1004 та № 1005 вагони були затримані на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта.

Відповідно до актів загальної форми від 24.03.2022 № 1030 та № 1031 - затримка вагонів закінчена 24.03.2022.

Приймаючи до уваги вказані вище обставини позивачем нарахована відповідачу сума грошових коштів до оплати відповідно до відомостей плати за користування вагонами ф. ГУ-46 № 25030160, № 25030161 та відомості плати за подавання, збирання вагонів та маневрову роботу ф. ГУ-46а № 25030159.

Проте, такі відомості підписані відповідачем із запереченнями з посиланням на Указ президента України від 24.02.2022 № 64/2022 та лист ТПП України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням наступного.

Положеннями статті 119 Статуту визначено, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами.

Відповідно до пункту 8 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113 (далі - Правила), у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Акти загальної форми від 20.03.2022 № 955, від 23.03.2022 № 1004 та № 1005 про затримку вагонів підписані представником відповідача без зауважень.

Пунктом 12 Правил визначено, що загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Положеннями пунктів 3, 4 Правил, зокрема, передбачено, що облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1), Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11), які складаються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45 (додаток 2), Пам`яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8), Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), Актів загальної форми ГУ-23 (додаток 6).

Відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами.

Жодного підтвердження факту сплати відповідачем на користь позивача заборгованості з плати за користування/подавання/ збирання вагонів та маневрову роботу в сумі 15.873,00 грн. сторонами спору до суду не подано.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований, відтак, позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості з плати за користування/подавання/ збирання вагонів та маневрову роботу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю в сумі 15.873,00 грн., за розрахунком позивача, який перевірений та визнаний судом вірним.

Твердження відповідача викладені в поданому до суду відзиві судом відхилені з огляду на наступне:

- акти загальної форми на затримку вагонів підписані представником відповідача без зауважень;

- відповідачем неодноразово здійснено переадресацію вантажу (вагонів) про що свідчать накази на переадресування, долучені до відзиву на позов;

- посилання відповідача на обмеження (розпорядження № ЦЦО/99) є безпідставним, оскільки Львівська залізниця відсутня в переліку станцій на які розповсюджується таке обмеження;

- причиною затримки вагонів на коліях є очікування подачі під вантажні операції з вини клієнта, що не є винятковою умовою настання якої відповідач був би звільнений від сплати за користування вагонами.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" (Україна, 03038, місто Київ, ВУЛИЦЯ ІВАНА ФЕДОРОВА, будинок 32 ЛІТЕРА А, 3-Й ПОВЕРХ, ідентифікаційний код: 41564379) на користь акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (Україна, 03150, місто Київ, ВУЛИЦЯ ЄЖИ ҐЕДРОЙЦЯ, будинок 5, ідентифікаційний код: 40075815) в особі регіональної філії "ЛЬВІВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (79007, м. Львів, вул. Гоголя, 1) заборгованість в сумі 15.873 (п`ятнадцять тисяч вісімсот сімдесят три) грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2.481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Cуддя Сергій Балац