УХВАЛА

14 березня 2023 року

м. Київ

cправа № 910/13702/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Волковицька Н. О. - головуючий, Могил С. К., Случ О. В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Українського гідрометеорологічного центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2022 у справі

за позовом Українського гідрометеорологічного центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій

до Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - Державна служба України з надзвичайних ситуацій,

про визнання договору таким, що продовжує свою дію,

ВСТАНОВИВ:

20.01.2023 до Касаційного господарського суду надійшла касаційна скарга Українського гідрометеорологічного центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2022 у справі № 910/13702/21.

До касаційної скарги додано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, яка обґрунтована відсутністю можливістю сплатити судовий збір через те, що вказані видатки не були передбачені на кінець бюджетного 2022 року, а новий кошторис дозволяє здійснювати ці платежі тільки у середині січня 2023 року.

Крім цього, повітряні тривоги та перебої з постачанням електроенергії, спричинені внаслідок військової агресії Російської Федерації, не дали можливості подати касаційну скаргу у передбачені ГПК України строки.

Ухвалою Касаційного господарського суду від 08.02.2023 вищевказана касаційна скарга була залишена без руху на підставі частини третьої статті 292 ГПК України, із наданням скаржникові строку для усунення зазначених недоліків, шляхом подання суду відповідної заяви з наведенням інших підстав в підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження постанови з відповідними доказами.

Наведені скаржником підстави поновлення строку касаційного оскарження у вказаній ухвалі визнані судом неповажними, оскільки доказів у підтвердження викладених підстав та поважності причин його пропуску не додано, тому саме лише посилання на ці обставини не може вважатися поважною причиною пропуску цього строку.

Копію вищевказаної ухвали скаржнику вручено 14.02.2023, що підтверджується повернутим до суду рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

24.02.2023 до Касаційного господарського суду надійшла заява Українського гідрометеорологічного центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій про поновлення строку на касаційне оскарження, яка з посиланням на рекомендації Ради суддів України від 02.03.2022 щодо підходів розгляду процесуальних питань до закінчення воєнного стану обґрунтована тим, що від початку введення воєнного стану в Україні у юридичному відділі скаржника були відсутні фахівці, які мали доступ до Електронного кабінету Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, тому 07.11.2022 була подана заява до апеляційного суду про видачу ухваленої постанови у цій справі, відповіді на яку отримано не було.

Розглянувши подану скаржником заяву з зазначенням інших вищевикладених підстав поновлення строку касаційного оскарження постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2022 у справі № 910/13702/21, колегія суддів відмовляє у відкритті касаційного провадження у цій справі з огляду таке.

За приписами частини першої статті 288 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини другої статті 288 ГПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Крім цього, частиною третьою статті 288 ГПК України передбачена можливість поновлення строку на касаційне оскарження у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

За змістом частини першої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Оскаржуване судове рішення в електронному вигляді надіслано в електронний кабінет Українського гідрометеорологічного центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій та доставлено 15.12.2022 о 14:24, що підтверджується довідкою про доставку документа в кабінет електронного суду, яка отримана з автоматизованої системи документообігу суду комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду".

Таким чином, датою вручення оскаржуваного судового рішення є 15.12.2022, тому передбачений положенням частини другої статті 288 ГПК України двадцятиденний строк, який обчислюється з дня вручення скаржнику повного тексту оскаржуваного судового рішення, закінчився 04.01.2023, у той час як касаційну скаргу було подано 19.01.2023.

Введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку.

Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Посилання скаржника на рекомендації Ради суддів України не є безумовною підставою для поновлення строку оскарження, оскільки суд має оцінити поважність цієї причини індивідуально в межах справи, яка розглядається, відповідно до положень ГПК України.

Посилання на неотримання відповіді на звернення про направлення постанови апеляційного суду та її копії судом не визнається поважною причиною пропуску встановлено строку оскарження цього рішення з огляду на те, що відповідно до положень процесуального законодавства судове рішення було направлено в кабінет електронного суду, а отже вручено скаржнику відповідно до пункту 2 частини шостої статті 242 ГПК України.

Посилання скаржника як на підставу поновлення строку касаційного оскарження відсутність працівників, які мали доступ до електронного кабінету, також не визнається судом поважною причиною пропуску цього строку, оскільки з процесуальних документів у цій справі вбачається, що представник скаржника брав участь у судових засіданнях з розгляду апеляційної скарги у цій справі, 08.08.2022 подавав відзив на апеляційну скаргу, а отже був обізнаний про провадження у справі в апеляційній інстанції.

Інформація про стан судових справ є відкритою і кожна заінтересована особа може дізнатися про прийняті судом рішення за допомогою не тільки Єдиного державного реєстра судових рішень, а й за допомогою контакт-центру, робота якого не зупинялася.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що статтями 42, 43 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень в передбаченому порядку; а також повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Сторони мають цікавитися станом відомих їм судових проваджень.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (частина третя статті 13 ГПК України).

Згідно частини четвертої статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Доводи скаржника, пов`язані з неотриманням копії оскаржуваного судового рішення на його звернення та відсутністю працівників, які мали доступ до електронного кабінету, не можуть бути розцінені судом поважними або непереборними обставинами для поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки вони є суб`єктивними, залежали від організації роботи скаржника та його представників, що не свідчить про поважність підстав поновлення пропущеного строку касаційного оскарження, пов`язаних з наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення.

З наведених обставин убачається, що скаржник, будучи обізнаним про судове провадження, не скористався своїм правом на звернення до суду касаційної інстанції в межах строку, визначеного приписами ГПК України, та не навів поважних причин його пропуску.

У справі "Устименко проти України" (Рішення від 29.10.2015) Європейський суд з прав людини зазначив, що задовольнивши клопотання про поновлення процесуального строку, не посилаючись при цьому на жодні конкретні обставини справи, і просто обмежившись вказівкою на наявність у відповідача "поважних причин" для поновлення пропущеного строку оскарження, національним судом було порушено п. 1 ст. 6 Конвенції.

За змістом статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами, в тому числі правом участі в судовому процесі через самопредставництво та (або) через представника.

З викладеного колегія суддів робить висновок, що пропуск строку на касаційне оскарження залежав не від об`єктивних причин, а від суб`єктивних чинників, які особа, що звернулась із касаційною скаргою, могла і повинна була уникнути для звернення з касаційною скаргою, а тому визнає викладені скаржником підстави неповажними.

З огляду на викладене, Суд вважає за необхідне зазначити, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у справі на всіх етапах розгляду, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду прав людини від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії").

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Пунктом 4 частини першої статті 293 ГПК України передбачено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Виходячи із викладеного, суд визнав наведені скаржником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними, а тому відмовляє у відкритті касаційного провадження за касаційною Українського гідрометеорологічного центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2022 у справі № 910/13702/21.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 292, 293 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Українського гідрометеорологічного центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2022 у справі № 910/13702/21.

2. Направити Українському гідрометеорологічному центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій копію цієї ухвали та касаційну скаргу разом із доданими до скарги матеріалами та оригіналом платіжного доручення від 13.01.2023 № 1 про сплату судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Волковицька

Судді С. К. Могил

О. В. Случ